Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 від його доходів щомісячно. У позовній заяві зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем. На даний час шлюбні стосунки припинено, позивач подала заяву про розірвання шлюбу. В шлюбі народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідач є працездатним та може сплачувати аліменти, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просила суд стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання позивача та дітей: [ADDRESS] (а.с.22-24). Згідно довідки № 435 від 29.11.2024 року ліцею №4 Івано-Франківської міської ради [PERSON] навчається у 6-А класі ліцею №4 Івано-Франківської міської ради (а.с.25). Згідно довідки №143 від 29.11.2024 року [PERSON] відвідує молодшу групу «Дзвіночок» ЗДО №22 «Світанок» м. Івано-Франківськ (а.с.26). Інформацію про доходи сторін у позовній заяві та доданих до неї документів не міститься, відтак судом самостійно здійснено запити до компетентних органів щодо з`ясування даних обставин. Згідно відповіді №1195279 від 13.03.2025 на запит суду із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, дохід [PERSON] із 1-го кварталу 2024 рік по 1-й квартал 2025 року складався із соціальних виплат та додаткового блага код доходу із Державного реєстру фізичних осіб платників податків класифікується за номером 126 . Згідно відповіді №1194984 від 13.03.2025 на запит суду із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, дохід [PERSON] із 1-го кварталу 2024 рік по 1-й квартал 2025 року складався із додаткового блага код доходу із Державного реєстру фізичних осіб платників податків класифікується за номером 126 та у грудні 2024 року [PERSON] задекларував дохід у розмірі 1 185 700 гривень як фізична особа підприємець. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; від 6 до 18 років - 3196 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання. Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька,\~ інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, та те що позивачка просить про стягнення аліментів в мінімальному розмірі, що визначений для безспірного непозовного провадження, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дочок в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 26 листопада 2024 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211,20 гривень судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved