Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із відповідача 6839,28 грн вартості спожитої електроенергії та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказав, що з 01.01.2019 ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» виконує функції постачальника універсальних послуг в Київській області. В силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та п. 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312, враховуючи факт споживання електричної енергії та здійснення часткових оплат виставлених постачальником рахунків, між відповідачем та ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400053265 від 01.01.2019 шляхом приєднання до публічного договору, об`єкт постачання за адресою: [ADDRESS] . Цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови востачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам гетачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634. 641 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору. Враховуючи зазначене, станом на момент звернення до суду сума заборгованості Відповідача за спожиту електричну енергію (активна енергія/основний борг) становить 6839,28 грн.. Відповідач вказану суму боргу не сплатив, а тому позивач, посилаючись на приписи ст. 530, 590, 625 ЦК України, просив стягнути цю суму. Ухвалою від 30.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 10.03.2025 постановлено справу слухати заочно. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до постанови НКРЕП № 429 від 14.06.2018 позивачу видано ліцензію на постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.11.2024, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно рахунку ціни позову, заборгованість по сплаті за електроенергію станом на січень 2025 р. становить 6839,28 грн. Відповідач вказану заборгованість не оплатив, що і стало підставою для звернення до суду позивачем. Крім того, судом встановлено, що за даними данимиДержавного реєстру фізичних осіб- платників податків, відповідачка станом на дату ухвалення судового рішення має прізвище [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Норми права, застосовані судом. Згідност. ст. 56, 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. Побутові споживачі мають право на отримання універсальних послуг відповідно до цього Закону. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. У статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Публічний договір розміщується на відповідному сайті або іншим шляхом, доступним до будь-якого покупця товарів і споживача послуг. Він містить загальні умови купівлі-продажу товару, робіт, послуг, які є однаковими для всіх покупців і споживачів. Безпосередньо предмет договору, сам вид товару (послуг), їх кількість можуть оформлюватися шляхом подання відповідної заяви - приєднання. Прийняття та підтвердження такої заяви є невід`ємною частиною (обов`язковою умовою) публічного договору. Роблячи відповідну заявку на купівлю товару (послуги) і здійснюючи відповідну оплату в спосіб, передбачений публічним договором, покупець (споживач послуги) фактично акцептує умови публічного договору. Таким чином, укладення договору відбувається шляхом загальнодоступної публікації публічного договору (оферти) з боку продавця товару (послуг) і згоди на такі умови з боку покупця через вибір товару (послуг) та оплати. Відповідно до п.7 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь - яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Стаття 360\~Цивільного Кодексу України\~передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частина четверта статті 544 ЦК України). Згідно з пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у редакції чинній на час виникнення оспорюваних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз норм законодавства дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Судом встановлено, що відповідачка є співвласницею житлового будинку, її частка становить 1/2. Суд звертає увагу на те, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Суду не надано доказів того, що між співвласниками вказаного житлового будинку існує домовленість про порядок та розмір покриття витрат із надання житлово-комунальних послуг, у тому числі і за спожиту електроенергію. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, та який, відповідно, є стороною договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, повинен виконати свої зобов`язання з оплати послуг із постачання електроенергії. А тому позов слід задовольнити повністю, стягнути із відповідача заборгованість за спожиту електроенергію, яка становить: 6839,28 грн. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved