Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

15.01.2025 р. позивач за допомогою системи "Електронний суд" звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом про стягнення із відповідача заборгованості за договором оренди майна з правом викупу №1144210208001 від 08.02.2021 року в розмірі 85 005,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.02.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та відповідачем було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210208001 в порядку, визначеному ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору оренди, орендодавець передав відповідачу у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди рідкокристалічний телевізор з подальшим переходом права власності за умови виконання всіх зобов`язань. Договір укладено шляхом акцепту відповідачем публічної оферти, розміщеної на веб-сайті орендодавця, через особистий кабінет з використанням одноразового ідентифікатора, що підтверджується Log-file, доданим до позовної заяви. Орендодавець виконав свої зобов`язання, передавши Об`єкт оренди Відповідачу через ТОВ «Нова Пошта», що підтверджується експрес-накладною. За умовами Договору оренди строк оренди становить 18 місяців із щомісячним платежем у розмірі 1 889,00 грн, а загальна вартість Об`єкта оренди при викупі 34 002,00 грн. Орендна плата мала сплачуватися до 8 числа кожного наступного місяця, а останнім днем платежу визначено 08.08.2022 року. Відповідач свої зобов`язання виконував неналежним чином, у зв`язку з чим з 08.03.2021 року виникла прострочена заборгованість за орендними платежами в розмірі 34 002,00 грн. Відповідно до п. 4 Договору оренди та п. 8.4 Правил надання майна в оренду Орендодавець нарахував пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених платежів, що склало 17 001,00 грн. 03.07.2023 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено Договір факторингу №01.02-28/23, за яким права вимоги за Договором оренди передано Позивачу. Згідно з Додатком 1 (Реєстр боржників) до Договору факторингу, заборгованість Відповідача на момент відступлення права вимоги складала 51 003,00 грн. Позивач, як правонаступник Орендодавця, 05.07.2024 року направив Відповідачу сповіщення про розірвання Договору оренди в односторонньому порядку на підставі п. 8.5 Правил надання майна в оренду через прострочення платежів понад 60 днів. Відповідно до п. 6.4.6 Правил, Позивач донарахував вартість Об`єкта оренди в розмірі 34 002,00 грн, оскільки Відповідач не повернув майно. Загальна сума заборгованості склала 85 005,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви. Представник Позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС. До позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача та ухвалення заочного рішення у разі неявки Відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою сторін до зали судового засідання. Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився до суду без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив на позов; позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Враховуючи, що Відповідач не подав відзив, не повідомив суд про причини неявки, а Позивач висловив згоду на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, встановив наступне: 08.02.2021 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та Відповідачем укладено Договір оренди №1144210208001 шляхом акцепту публічної оферти через веб-сайт Орендодавця з використанням одноразового ідентифікатора, що підтверджується копією Log-file. Орендодавець передав Відповідачу рідкокристалічний телевізор LCDtv37-45" Xiaomi Mi TV UHD 4S 43" через ТОВ «Нова Пошта», що підтверджується експрес-накладною, виконавши свої зобов`язання в повному обсязі. Відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату в розмірі 1 889,00 грн щомісяця протягом 18 місяців, однак порушив ці зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 34 002,00 грн станом на 08.03.2021 року. Пеня в розмірі 17 001,00 грн нарахована відповідно до умов Договору та Правил. 03.07.2023 року права вимоги за Договором оренди передано Позивачу за Договором факторингу №01.02-28/23, що підтверджується копією договору та витягом із Реєстру боржників. Відповідно до ст. 512 та ст. 1077 ЦК України Позивач набув статусу кредитора щодо Відповідача. 05.07.2024 року Позивач розірвав Договір оренди в односторонньому порядку, направивши Відповідачу сповіщення, яке останній проігнорував. На підставі п. 6.4.6 Правил Позивач донарахував вартість Об`єкта оренди в розмірі 34 002,00 грн. Загальна заборгованість склала 85 005,00 грн, що підтверджується розрахунком. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з ч. 1\~ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до\~ст. 705 ЦК України, за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1\~ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Частиною другою\~ст. 644 ЦК України\~передбачено, що у разі якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу. Частиною другою\~ст. 639 ЦК України\~передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.02.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Згідно з п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Окрім того, відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. ст.\~526,\~629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.\~610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положень ст. ст.\~512,\~514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1\~ст.1078 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З урахуванням принципів змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України) та обов`язку доказування (ст. 81 ЦПК України), суд вважає, що Позивач довів факт укладення Договору оренди, порушення Відповідачем зобов`язань та розмір заборгованості, тоді як Відповідач не спростував ці обставини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на Відповідача пропорційно до задоволених вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №338 від 13.01.2025 року, який підлягає стягненню з Відповідача.

Outcome: approved