Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

1.Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. Представник АТ "Універсал банк" (далі - Банк) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 01.08.2018 у розмірі 53470,06 грн станом на 25.10.2024, а також судові витрати - 3 028 грн. На обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 01.08.2018, відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі до 100000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому Умовами. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредиту. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 01.08.2018 щодо своєчасного погашення кредиту, позивач АТ «Універсал Банк» був вимушений звернутися до суду із позовом. 2.Виклад позиції відповідача Представник \~відповідачки надала\~до суду\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~зазначила,\~що \~з наданих\~позивачем доказів\~підтверджується лише\~факт підписання\~01.08.2018\~ відповідачем\~Анкети-заяви\~до Договору\~про надання\~банківських послуг,\~в якій\~не зазначено\~ні про\~видачу будь-яких\~платіжних чи\~кредитних карток,\~строк їх\~дії,\~ні розмір\~кредитного ліміту,\~ні розмір\~та порядок\~нарахування процентів,\~ні розмір,\~порядок та\~підстави нарахування\~пені чи\~штрафу.\~У зв`язку\~з цим,\~відсутні підстави\~вважати,\~що між\~Відповідачем та\~АТ «Універсал\~Банк» було\~обумовлено у\~письмовому вигляді\~ціну договору,\~яка встановлена\~у формі\~сплати процентів\~за користування\~кредитними коштами,\~комісії,\~а також\~відповідальність у\~вигляді неустойки\~(пені,\~штрафів)\~за порушення\~термінів виконання\~договірних зобов`язань.\~Не містить\~укладений у\~вигляді Анкети-заяви\~кредитний договір\~від 01.08.2018\~строку повернення\~кредиту (користування\~ним).\~Зазначає,\~що заналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку наданих банком, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості: списував з рахунка відсотки за використання кредитного ліміту та відносив їх на заборгованість за тілом кредиту. Отже, списуючи вказані нарахування з кредитного ліміту, банк штучно збільшував заборгованість за тілом кредиту. Враховуючи, що Анкета-заява від 01.08.2018 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, то відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 3.Процесуальні дії у справі Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 10.02.2025. Судове засідання, призначене на 10.02.2025, було відкладено на 05.03.2025 у зв`язку з клопотанням представника відповідачки з метою ознайомлення з матеріалами справи. . Представник позивача у судове засідання, призначене на 05.03.2025, не з`явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку. Відповідачка та її представник у судове засідання, призначене на 05.03.2025, не з`явилися. Про дату, час і місце судових засідань повідомлені належним чином. Відповідачка не використалася наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 01 серпня 2018 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк», підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку (а.с. 5). Підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг відповідач погодилася, що вказана Анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~ Також відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Позивач стверджує, що на підставі укладеного Договору б/н від 01.08.2018 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом є платіжна карта. В позовній заяві зазначено, що відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі до 100000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за Договором б/н від 01.08.2018 та виписки по картковому рахунку станом на 25.10.2024, відповідач має заборгованість у розмірі 53470,06 грн, та складається з: 53470,06 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 0,0 грн. - заборгованість за пенею та за порушення грошового зобов`язання. Згідно долученого позивачем до позовної заяви Витягу з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/UniversalBank договір про надання банківський послуг «Monobank» - це укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/UniversalBank, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг «Monobank» - це письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Також, згідно Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору. \~ \~ \~ \~ Номер поточного рахунку, операції за яким здійснюється з використанням електронного платіжного засобу- платіжної картки, зазначається у Анкеті-заяві. На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви надано: розрахунок заборгованості, виписку по рахунку [NUMBER] , Анкету заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.08.2018, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Витяг з тарифів за карткою Monobank. Додатки до умов і правил, які містять істотні умови до Анкети\~заяви не підписані (електронний підпис/ключ) споживачем. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Універсал банк" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються\~Цивільним кодексом України\~(далі -\~ЦК України). 5.Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон). Статтею 3цьогоЗакону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність Банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються також на встановлені законом, проте вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених законодавством, зокрема, ст.ст. 625,1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на матеріали справи, вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками позивач не заявляв. Між тим, обґрунтовуючи позовні вимоги Банк просив про стягнення заборгованості за тілом кредиту, розмір якого позивачем було збільшено на суму нарахованих процентів, з посиланням на Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», тоді як доказів узгодження сторонами у належній формі саме таких умов кредитування позивачем не надано. В свою чергу відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що не погоджується з правом банку на нарахування відсотків, комісій та пені за договором, оскільки такі умови договору не були належним чином підтверджені сторонами, доведені до її відома як до споживача, та наголошує на тому, що між нею та АТ «Універсал Банк» не було обумовлено у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Суд зазначає, що із наданих позивачем доказів тільки Анкета-заява містить підпис відповідача. Водночас, ця Анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, щодо строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов у вигляді комісії. Суд також акцентує увагу на тому, що довідка про рух коштів по картці та довідка про розмір встановленого кредитного ліміту до матеріалів позовної заяви не долучена. При цьому з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що банком було нараховано суму заборгованості за кредитним договором на підставі неодноразово змінюваних відсоткових ставок, які не були акцептовані позичальником. Зокрема, банком здійснено нарахування, не передбачені договором, зокрема операції щодо: нарахування відсотків; нарахування штрафів. При цьому, частину із сплачених коштів банком безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, та частину наявних на картці коштів було списано в рахунок погашення заборгованості за відсотками, тоді як анкета-заява від 01 серпня 2018 року не містить домовленості сторін про сплату відсотків та інших платежів, а також умов щодо відповідальності за порушення виконання зобов`язання. Зокрема, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 53470,06 грн. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом та на їх погашення списано 43892,59 грн. [PERSON] неодноразово вносила кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості різними сумами у загальному розмірі 495112,83 грн, що перевищує розмір кредитного ліміту, на який посилається банк (100000,00 грн), однак сплачені нею кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами, що відповідачкою не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. Суд зазначає, що сплачені відповідачем грошові кошти Банк неправомірно відносив на погашення процентів, а так само неправомірно здійснював списання відсотків з краткового рахунку, в той час як процента ставка не передбачена та сторонами належним чином не узгоджена. У зв`язку з цим, суд уважає за потрібне зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (53470,06 грн) за рахунок сплачених/списаних банком відсотків (43892,59 грн) з 53470,06 грн до 9577,47 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.05.2022 у справі № 697/302/20. Отже, з наданого Банком розрахунку заборгованості та виписки вбачається, що відповідач частково виконала свої зобов`язання перед банком (а.с.6-14, а.с. 38-106), у зв`язку з чим поверненню в судовому порядку підлягає сума в розмірі 9577,47 грн. 6.Висновки за результатами розгляду заяви Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк. 7.Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № CF від 02.01.2025 вбачається, що при пред`явленні позову АТ «УніверсалБанк» сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов АТ «УніверсалБанк» задоволено частково, пропорційно до заявлених вимог на 17,92 %, то з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 542,62 грн.

Outcome: partial