Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про споживчий кредит № 101190359 від 24.03.2021 р. у розмірі 39200 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 8000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 31200 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» вказувало, що 24.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 101190359, підписання якого здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн. Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 8000 грн, а відповідачем отримано кредитні кошти. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує. 08.07.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №04Т ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 101190359 від 24.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача. 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого та згідно з Додатком № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 101190359 від 24.03.2021. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 101190359 від 24.03.2021. Відповідач заборгованість не сплатив, у зв`язку з чим, сума боргу становить 39200 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 8000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 31200 грн, чим порушуються права позивача. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 101190359 від 24.03.2021 року в сумі 39200 грн, а також судові витрати: судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовною заявою в сумі 2422 грн 40 коп, витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн 00 коп. Ухвалою суду від 16.01.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням(викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві до суду просив розгляд справи проводити без участі представника, на підставі наявних доказів та матеріалів. В разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації місця проживання та шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному сайті «Судова влада», на адресу суду повернулося поштове відправлення з довідкою відділення поштового зв`язку про повернення через відсутність адресата за зазначеною адресою. Тому відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позов, тому суд, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ч.1\~ст.280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Судом встановлено, що 24.03.2021 в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] подав Заявку на отримання кредиту № 101190359. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. 24.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101190359, підписання якого здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 101190359 від 24.03.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п.п. 1.2-1.5 Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 8000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №26211850 від 24.03.2021 року про переказ коштів. Відповідно до договору про споживчий кредит Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 8000 грн строком на 30 днів, тобто до 23.04.2021, а відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 8000 грн. Проценти за користування кредитом: 3% від фактичного залишку кредиту на кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 39200 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 8000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 31200 грн. 08.07.2021 року згідно з умовами Договору відступлення прав вимоги № 04Т ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитним договором № 101190359 від 24.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача. 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит № 101190359 від 24.03.2021. Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 101190359 від 24.03.2021. Отже, станом на дату подання даної позовної заяви Позивач є єдиним належним кредитором за кредитним договором №101190359 від 24.03.2021 укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Відповідно до витягу з Додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №101190359 від 24.03.2021 року в загальному розмірі 39200 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 8000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 31200 грн. Такі ж відомості стосовно розміру заборгованості за кредитним договором №101190359 від 24.03.2021 року підтверджуються наданими позивачем відомостями про щоденні нарахування та погашення від ТОВ «МІЛОАН». Відповідачем розмір заборгованості за кредитним договором не оспорюється. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією анкети-заяви на кредит №101190359 від 24.03.2021 року; копією договору про споживчий кредит №101190359 від 24.03.2021 року; копією паспорту споживчого кредиту; копією договору відступлення прав вимоги №04Т від 08.07.2021 року; копією договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 року; копією платіжного доручення №26211850 від 24.03.2021 року; відомостями про щоденні нарахування та погашення від ТОВ «МІЛОАН» та іншими доказами. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши докази у справі надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Боржник свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконав, розмір заборгованості за цим договором становить 39200 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 8000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 31200 грн., а тому вказаний розмір заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку на користь позивача, який на законних підставах набув право вимоги до [PERSON] 07.08.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» в особі представника, [PERSON] та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір № 43657029 про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами. Сторони погодили наступний обсяг робіт: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ»; складання позовної заяви, розрахунок судових витрат; формування додатків до позовної заяви. Вартість послуг загалом становить 6000 грн. На підтвердження виконання обов`язків за договором адвокатом Білецьким Б.М. додано до матеріалів справи детальний опис робіт на підставі договору про надання правничої допомоги № 43657029 від 07.08.2024, акт про підтвердження факту надання правової допомоги від 11.11.2024 року. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved