Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У грудні 2024 року Дніпровський державний аграрно-економічний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» (надалі - позивач) звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за платні освітні послуги в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до п. 1.5. Статуту Дніпровського державного аграрно-економічного університету, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 19.11.2024 р. № 1627 (далі - Статут) Дніпровський державний аграрно-економічний університет (далі - Університет, ДДАЕУ) є закладом вищої освіти, що проводить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти. Згідно з п.1.6. Статуту Університет є юридичною особою публічного права, належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді. Пунктом 5.4. Статуту передбачено, що до складу Університету входять відокремлені структурні підрозділи з окремими правами юридичної особи, зокрема ВСП «Верхньодніпровський фаховий коледж ДДАЕУ». Місцезнаходження: вул. Дедишка, 1, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область, Україна, 51600, п. 1.1, 1.3, 6.1.1 та 8.4. Положення про ВСП «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету», затвердженого вченою радою ДДАЕУ 01.07.2021 протоколом № 10 Відокремлений структурний підрозділ «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» (далі - Коледж, Позивач) 04.10.2021 між позивачем та [PERSON] , укладено договір № 161-1 про надання платної освітньої послуги. За умовами Договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати їй освітні послуги. У свою чергу, відповідач зобов`язалась своєчасно вносити плату за освітні послуги, відповідно до п. 1, п. 2, п. 3, Розділу ІІ, п. 2, п. 4 Розділу ІІІ п. 1 розділу V Договору. Згідно з розділом ІІІ Договору №161-1 вартість платної освітньої послуги за 2021-2022 навчальний рік становить 7000, 00 грн. пунктом 4 розділу ІІІ Договору №161-1 визначено, що замовник вносить плату щомісяця. Протягом встановленого Договором №161-1 період навчання, а саме 2021-2022 навчального року, відповідач не виконувала індивідуальний навчальний план, а також не вносила плату за надання платної освітньої послуги. У зв`язку цим, наказом № 81-С від 29.06.2022, з 29.06.2022 [PERSON] відраховано за невиконання навчального плану. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань вчастині оплати за платні освітні послуги у відповідача утворилась заборгованість, яка у добровільному порядку не сплачена, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 7000,00 грн., яка складається з платежів за: жовтень 2021 -1400.00 грн., листопад 2021- 700,00 грн., грудень 2021- 700,00 грн., січень 2022 - 700,00 грн., лютий 2022 - 700,00 грн., березень 2022 - 700,00 грн., квітень 2022 - 700,00 грн., травень 2022 - 700,00 грн., червень 2022 - 700,00 грн. Загальний розмір заборгованості витрат складає 7000,00 грн. Ухвалою судді Кожевник О.А. Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом в судове засідання сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти ухвалення заочного рішення заперечень не висловив. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Судова кореспонденція повернулась на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки. У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20). Відповідач в судове засідання двічі не з`явилась, будучи повідомленою про та місце засідання у встановленому законом порядку, письмового відзиву на позов не надала, про причини неявки не повідомила, що відповідно до ст. 280 ЦК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 06.03.2025 року постановлена ухвала суду. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що п.п.1.1, 1.3, 6.1.1. та 8.4. Положення про ВСП «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету», затвердженого вченою радою ДДАЕУ 01.07.2021 протоколом № 10 Відокремлений структурний підрозділ «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» 04.10.2021 між Відокремленим структурним підрозділом «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 161-1 про надання платної освітньої послуги між закладом освіти та фізичною (юридичною) особою (далі - Договір). Предметом цього Договору є надання платних освітніх послуг. Відповідно до умов цього Договору, університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання студенту освітніх послуг (п. 2 розділу І). Виконавець має право вимагати від замовника/студента своєчасно вносити плату за освітні послуги, у розмірах та порядку встановлених цим Договором (п. 2, п. 4 розділу ІІІ). На підставі вказаного Договору відповідача було зараховано студенткою другого курсу, до складів студентів заочної форми в заочної форми здобуття освіти «Фінанси, банківська справа та страхування» Верхньодніпровського коледжу аграрно-економічного університету. У свою чергу, відповідач зобов`язана своєчасно вносити плату за освітні послуги, здійснювати оплату за договором шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, що місячно, у розмірі та терміни, передбачені Договором, відповідно до п. 3-5 розділу ІІІ Договору. Зокрема, відповідно до 2 розділу ІІІ Договору загальна вартість освітніх послуг становить 7000,00 грн., з них за - жовтень 2021 -1400.00 грн., листопад 2021- 700,00 грн., грудень 2021- 700,00 грн., січень 2022 - 700,00 грн., лютий 2022 - 700,00 грн., березень 2022 - 700,00 грн., квітень 2022 - 700,00 грн., травень 2022 - 700,00 грн., червень 2022 - 700,00 грн. Відповідач має заборгованість по оплаті за навчання, яка у добровільному порядку не сплачена. Згідно з довідки № 365 від 24.12.2024 про заборгованість, виданою Відокремленим структурним підрозділ «Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету», за навчання студентки [PERSON] згідно п. 2 розділу ІІІ. Договору 161-1 від 04.10.2021 має бути сплачена сума 7000,00 грн. Надані позивачем докази про наявність заборгованості у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, виходячи з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за Договором відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем вжиті заходи по погашенню заборгованості у загальному розмірі 7000 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та вказана грошова сума підлягає стягненню з відповідача. Позивач також має право в порядку ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved