Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

30.10.2024 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.03.2021 р. Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 234. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюбні відносини припинили своє існування одразу як відповідач виїхав за кордон (04.03.2021 р.). З того часу зв`язок з відповідачем не підтримує, проживають сторони окремо, спільне господарство не ведеться. За таких обставин, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Справу передано головуючому судді 30.10.2024 р. 15.11.2024 р. надійшла відповідь управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 08-05/5126 від 12.11.2024 р., зареєстрована за вх. № 4579/24, з якої вбачається що з 05.04.2016 р. [PERSON] з питань реєстрації/зняття з реєстрації не звертався. Крім того, 27.11.2024 р. до суду надійшла відповідь на запит ДПС України № 19-82238/18/24-Вих від 27.11.2024 р., у якій повідомляється, що інформацію про перетин державного кордону можливо надати лише на виконання ухвали суду. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.11.2024 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали. Витребувано від Державної прикордонної служби України\~інформацію щодо перетину державного кордону України громадянином Російської Федерації [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , за 2021 - 2024 роки. 10.12.2024 р. надійшла витребувана інформація від ДПС України № 19-85491/18/24-Вих від 09.12.2024 р., в якій зазначено, що 04.03.2021 р. громадянин Російської Федерації [PERSON] перетнув державний кордон. У період з 29.11.2024 р. до 09.12.2024 р. суддя перебувала у відпустці згідно наказу № 62-В від 21.11.2024 р. У період з 12.12.2024 р. до 20.12.2024 р. суддя перебувала у відпустці згідно наказу № 69-В від 11.11.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суд Чернігівської області від 23.12.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 20.01.2025 р. 20.01.2025 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 20.01.2025 р. від позивача надійшла заява, зареєстрована за вх. № 227/25, про підтримку позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без її участі. 14.02.2025 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді (в нарадчій кімнаті) в іншому провадженні. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач повідомлений в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони на території України 03.03.2021 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до п. п. 2, 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 р. № 2709-IV (далі Закон 2709) суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. За позицією Чернігівського апеляційного суду, викладеною у постанові від 13.03.2024 р. (справа № 743/1755/23), пославшись на положення ч. 1 ст. 106 СК України, суд першої інстанції не звернув увагу на конструкцію цієї статті, якою передбачено можливість (а не обов`язок) подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу у разі відсутності неповнолітніх дітей. Отже, норми СК України передбачають як звернення подружжя до органів РАЦС з спільною заявою про розірвання шлюбу, так і звернення одного із подружжя до суду з позовом про розірвання шлюбу незалежно від того, чи є у подружжя неповнолітні діти та незалежно від того, що подружжя не заперечує проти розірвання шлюбу. Відтак з огляду на позицію суду апеляційної інстанції суд не встановлює у даній справі обставини відсутності предмета спору. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та немає підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини. Крім того, позивач не просила надати строк на примирення, відповідач свою позицію щодо спору не надав. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: approved