Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

21 січня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що неповнолітні діти повністю перебувають на її утриманні, оскільки відповідач не цікавиться потребами дітей. Добровільно надавати кошти на утримання доньки відповідач не бажає, хоча може і повинен це робити. Відповідач працює, є працездатним та отримує стабільний дохід. Усної угоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. У зв`язку із наведеним просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 13 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11 березня 2025 року. Представник позивача адвокат Жук Ю.Б. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Судом встановлено, що сторони не проживають разом, неповнолітні діти зареєстровані разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач на даний час працює та має стабільний, регулярний дохід що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у частці, стан здоров`я дітей та їх вік, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх диітейв розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved