Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

30 жовтня 2024 року від представника позивача адвоката Білика Г.І. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов позов, в якому просить суд : встановити [PERSON] додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті рідної бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла рідна бабуся позивача [PERSON] . За життя [PERSON] належав земельний пай на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ №0071583 від 25 червня 1997 року. На день смерті [PERSON] , окрім неї, ніхто в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , не був зареєстрований та не проживав. Після смерті [PERSON] , спадкова справа не заводилась. Мати позивача [PERSON] була донькою [PERSON] . Також [PERSON] була матір?ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] .. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть. У померлої [PERSON] , окрім позивача та його брата - [PERSON] , інших спадкоємців на даний час немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якоївходить право на земельну частку (пай) відповідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0071583 від 25 червня 1997 року. Спадкоємцем першої черги на час смерті [PERSON] була мати позивача [PERSON] , однак за життя вона не оформила спадкові та правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай), яке належало її померлій матері [PERSON] . При звернення до нотаріуса позивачу було надано усне роз`яснення, що він, як спадкоємець за правом представлення, має право прийняти спадщину після смерті рідної бабусі [PERSON] та було рекомендовано звернутися до суду. З цих підстав позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою суду від 01 листопада 2024 року провадження у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Ухвалою суду від 24 січня 2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Від представника відповідача Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області надійшла заява, якою просили розгляд справи здійснити без участі їх представника. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява, якою просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Приписами ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав люди-ни»\~відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09 січня 2003 року виконкомом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області. [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , крім неї в даному будинку ніхто не проживав та не був зареєстрований. Наведене підтверджується довідкою № 936 виданою 22 жовтня 2020 року Старівською сільською радою Бориспільського району Київської області. [PERSON] була дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Старинським с/ЗАГС Бориспільського району Київської області, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 01 вересня 1973 року Старівською сільською радою Бориспільського району Київської області. [PERSON] померла [INFO] . Наведене підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 23 березня 2010 року виконкомом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Крім того, [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00032236198 виданим 20 серпня 2021 року та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00032236247 виданим 20 серпня 2021 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 00034192111 виданим 14 грудня 2021 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] виданого 17 жовтня 2008 року виконкомом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Батьками позивача та третьої особи є [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Старівською с/рада Бориспільського району Київської області та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 серпня 1980 року Старинською с/радою Бориспільського району Київ-ської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: земельну частку пай згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) №0071583. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку та рекомендо-вано звернутися до суду. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №79985604 від 06 лютого 2025 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Відповідно ст.\~1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Відповідно ч. 1\~ст.\~1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2\~ст.\~1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст. 1268 ЦК України). Частиною 1\~ст.\~1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно ч. 3\~ст.\~1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст.\~1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевияв-лення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Позивач у термін, встановлений\~ст. 1270 ЦК України, не звернулася до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини позивач зазначає те, що був спадкоємець першої черги рідна дочка померлої [PERSON] , яка не оформила у встановленому порядку спадщину після смерті [PERSON] , та не отримала правовстанов-люючий документ на спадщину. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк встановлений законом для прийняття спадщини. Судом враховано, що спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право, [PERSON] не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 2 (два) місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved