Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про припинення права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення шляхом її конфіскації. Свої вимоги позивач мотивує тим, що спеціалістами Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління на підставі даних Державного земельного кадастру з`ясовано, що 15.01.2016 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 та площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585, які розташовані на території Великомлинівецької сільської ради Кременецького району (на даний час Кременецька міська рада Кременецького району) Тернопільської області, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру від 18.12.2024. Крім того встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 64 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 63, [PERSON] успадкувала земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 та площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585, які належали померлому батьку [PERSON] . \~ \~ \~Згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~від 17.12.2024\~за [PERSON] ,\~яка є\~громадянкою російської\~федерації,\~що підтверджується\~відомостями з\~Державного реєстру\~речових прав,\~06.02.2020\~зареєстровано право\~власності на\~земельні ділянки\~площею 0,1000\~га за\~кадастровим номером\~6123486200:02:001:0584\~та площею\~0,1572\~га за\~кадастровим номером\~6123486200:02:001:0585.\~Документами,\~поданими для\~державної реєстрації\~зазначено вищевказані\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом від\~06.02.2020.У згаданих свідоцтвах про право на спадщину зазначено відомості про те, що [PERSON] є громадянкою російської федерації та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З огляду на наведене та враховуючи, що Відповідачкою з 06.02.2020, тобто з дати отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом та державної реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 та площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до положень статті 126 Земельного кодексу України, у продовж строку, встановленого частиною 4 статі 81, частиною 1 статті 145 Земельного кодексу України, не відчужено земельні ділянки, тому вони, згідно вимог частини 2 статті 145 Земельного кодексу України, підлягають конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Представник Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області Оленяк В.Я. в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Кременецького районного суду Тернопільської області. Тому суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~ \~Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд з`ясував наступні обставини. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , країна громадянства: російська федерація, є власницею земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 та площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585, які розташовані на території Великомлинівецької сільської ради Кременецького району (на даний час Кременецька міська рада Кременецького району) Тернопільської області, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав № 408394433 від 17.12.2024 та № 408395909 від 17.12.2024. На підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 06 лютого 2020 року, виданих державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори Тернопільської області Остапчуком В.П. та зареєстрованих в реєстрі за № 64 та № 63, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянка російської федерації набула право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 та площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585, які розташовані на території Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Однак, після набуття вказаної земельної ділянки у власність, [PERSON] порушуючи вимоги національного законодавства, протягом року її не відчужила. Спеціалістами Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління на підставі даних Державного земельного кадастру з`ясовано, що 15.01.2016 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 та площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585, які розташовані на території Великомлинівецької сільської ради Кременецького району (на даний час Кременецька міська рада Кременецького району) Тернопільської області, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру від 18.12.2024. Згідно Витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної Н ділянки від 17.12.2024 № НВ-6101035742024 та № НВ-6101035882024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 становить 1104.58 грн. та нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585 становить - 2930,17 грн. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13,14 Конституції України, визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80\~Земельного кодексу\~України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу\~України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. У відповідності до ч.5 ст.22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства, відповідно до ч.2ст. 81 Земельного кодексу України, можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно вст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності на земельну ділянку [PERSON] з 06.02.2020, тобто з дати отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом та державної реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 та площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до положень статті 126 Земельного кодексу України, у продовж строку, встановленого частиною 4 статі 81, частиною 1 статті 145 Земельного кодексу України, не відчужено земельні ділянки. Тобто, в подальшому і по даний час земельна ділянка ним самостійно не відчужена, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 2ст. 145 ЗК України, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. \~ \~Оскільки [PERSON] \~протягом року\~з часу\~переходу права\~власності на\~земельні ділянки\~сільськогосподарського призначення площею 0,1000 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0584 та площею 0,1572 га за кадастровим номером 6123486200:02:001:0585, її не відчужила, то право власності на них слід примусово припинити, шляхом конфіскації. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року (з 06.02.2020 по даний час) після набуття права власності на вказані земельні ділянки, не відчужив їх, а тому їх слід конфіскувати у власність держави. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved