Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

25.03.2024 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь, на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] . Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 17.02.1998. За час проживання у шлюбі, у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом дитинства, має встановлену безтерміново другу групу інвалідності. Відповідач добровільно допомоги на утримання хворого сина не надає, весь тягар матеріального утримання дитини-інваліда покладений на позивача. Син часто хворіє, потребує лікування, медичного обстеження, на що необхідні значні суми коштів. Оскільки відповідач є батьком повнолітньої дитини-інваліда, яка проживає разом з позивачем, тому позивач змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , який є особою з інвалідністю другої групи. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі частини від усіх видів його заробітку, щомісячно безстроково, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви. Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.04.2024 на адресу суду надійшла заява від третьої особи про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.36). 16.08.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.52-70), разом з підтвердженням про направлення копії позивачу. У відзиві відповідач вказує, що надавав матеріальну допомогу дитині, сплачував аліменти на його утримання. Зараз із сином спілкується, допомагає як матеріально, так і морально. З 01.10.2021 син має другу групу інвалідності та є інвалідом з дитинства, отримує пенсію в сумі 2520грн., що становить більшу суму, ніж передбачено ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік» для осіб, які втратили працездатність, і міг би ще виконувати будь-яку іншу надомну роботу, щоб покращити своє матеріальне становище. Однак офіційно він не працевлаштовується, хоча постійно працює на дачах та тягає важкі сумки. Відповідач із заявленими позовними вимогами не погоджується та заперечує проти їх задоволення, оскільки не має фінансової змоги утримувати чи надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, так як сам є людиною передпенсійного віку, отримує невеликий заробіток, в середньому 8 000грн. на місяць, що ледве вистачає на життя, лікування та дієтичне харчування. Також, відповідач має ряд захворювань, і лікування потребує значних коштів. Також звертає увагу суду на те, що син проживає не з позивачем, а з бабусею (матір`ю позивача), і мати має так само утримувати сина, як і батько. Крім того, Державна служба зайнятості сприяє трудовій реабілітації та працевлаштуванню громадян з інвалідністю, з урахуванням рекомендацій МСЕК, а враховуючи, що в Україні введено військовий стан, багато працівників працюють дистанційно. Вважає, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що син потребує сторонньої допомоги. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 16.09.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с.71-75), разом з підтвердженням про направлення копії позивачу. Позивач відхиляє всі доводи відповідача у відзиві. Вказує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у відзиві та спростування позову. Але надав докази, що є працездатною особою, не має інвалідності та отримує дохід більший ніж мінімальна заробітна плата. Посилання відповідача, що син отримує пенсію більшу ніж визначена законом, то норми права не передбачають врахування прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення аліментів. Звертає увагу суду на те, що відповідач визнав обставини про непрацездатність повнолітнього сина, працює, має дохід, а тому може надавати допомогу непрацездатному сину. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. 16.01.2025 через електронний суд надійшли письмові пояснення представника позивача в обґрунтування позову, а також додатки: копії виписок із медичної карти сина, довідок МСЕК, інформації з онлайн-сервісу Tabletki.ua в Україні про медичні препарати та їх вартість, та фотокарток, на яких позивач із сином разом проводять час, а також довідки про доходи позивача та копії свідоцтва про народження другого сина позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.87-112). Суду надано доказ направлення копії відповідачу (а.с.116). У поясненнях представник звертає увагу суду, що наявні хвороби відповідача жодним чином не впливають на його працездатність, оскільки останній працевлаштований та здатний виконувати роботу на посаді газорятівника 5 розряду та отримувати дохід у вигляді заробітної плати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав та доводів, викладених у позові, відповіді на відзив та поясненнях до позову. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення в повному обсязі. Вказує, що надає допомогу синові добровільно, хоча останній може себе утримувати самостійно. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вказано, що непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні"). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 201 СК України щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх особами з інвалідністю І, II груп присуджуються на строк інвалідності. Судом встановлено, що сторони перебули у шлюбі, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №59 від 17.02.1998 та підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області серія [NUMBER] (а.с.9). 26.02.1999 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.15). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с.13). Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 117792, виданої 21.09.2021, [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства, друга група встановлена з 01.10.2021 безстроково. Потребує нагляд та лікування за інвалідизуючим захворюванням (а.с.16). Судом досліджені копії рецептів [PERSON] на прийом ліків [PERSON] та [PERSON] (а.с.102,104), а також їх вартість (інформації з онлайн-сервісу Tabletki.ua в Україні про медичні препарати та їх вартість - а.с.96,97). [PERSON] , [INFO] , отримує спеціальну пенсію по інвалідності в розмірі 2520грн., що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серія [NUMBER] та довідкою про доходи №2417484441401867 (а.с.17,18). [PERSON] , [INFO] , інвалід другої групи потребує постійного нагляду, внаслідок психічного розладу, що підтверджується виписками із медичної карти від 23.12.2024 №01985400 та від 30.12.2024 форма №027/о (а.с.92-95). Позивач [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані та постійно проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками в їх паспортах та витягом з реєстру територіальної громади від 11.03.2024 (а.с.6,11,14). Судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, проживає разом із матір`ю, оскільки за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач добровільно не допомагає позивачу доглядати за їхнім спільним непрацездатним сином, який потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю. Розмір призначеної державою пенсії за інвалідністю є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування та лікування повнолітнього сина сторін. Відповідач у поданих поясненнях вказує, що не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, через мінімальний розмір доходів, враховуючи його вік та захворювання, що потребує значних витрат на лікування. Відповідно до наданих відповідачем довідок з місця роботи №291 від 08.05.2024 та №584 від 22.11.2024, [PERSON] працює з 11.02.2004 газорятівником 5 розряду у ПрАТ «ЦГЗК» та отримує заробітну плату в розмірі: за період з 01.11.2023 по 30.04.2024 середньомісячна заробітна плата складає 10 183,48грн., а з 01.04.2024 по 30.09.2024 середньомісячна заробітна плата складає 10 893,30грн (а.с.56,83). [PERSON] має ряд захворювань з 2021 року, проходив лікування, що підтверджується копіями виписок з його медичної карти (а.с.57-60). Однак, суд критично оцінює такі заперечення та вважає, що зазначені обставини не є підставою для повного звільнення відповідача від обов`язку батька утримувати непрацездатного сина, інваліда другої групи та зазначає, що мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється. Щодо доходів позивача, [PERSON] працює в АТ «Кривбасзалізрудком» на посаді: стовбуровий (підземний), що підтверджується копією довідки №53/14 від 11.12.2024, її середньомісячна заробітна плата з урахуванням аліментів складає 9 909,33грн. (а.с.100). На утриманні позивача ще є неповнолітній син від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.101). За таких обставин, з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/5 частину з усіх видів доходу відповідача щомісячно на утримання повнолітнього сина-інваліда, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 25.03.2024. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина сторін щомісяця є обґрунтованим та доцільним з огляду на характер захворювання, що вимагає постійного догляду та наявний розмір заробітної плати відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ураховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні в суд з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., згідно зі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial