Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 07 жовтня 2024 року звернувся з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, за яким просив суд: - cтягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на\~користь [PERSON] \~заборгованість,\~в розмірі\~179985,50\~гривень;\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу у\~розмірі 40000,0\~гривень;\~судовий збір\~за подання\~позовної заяви\~у розмірі\~1799,86\~гривень,\~за забезпечення\~позовних вимог\~у розмірі\~605,60\~гривень,\~отримання звіту,\~довідок з\~приводу оцінювання\~майна відповідача\~у розмірі\~1500,00\~гривень. В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що між [PERSON] та [PERSON] було укладеного Договір позики грошей від 06 листопада 2019 року з додатковим угодами до нього № 1 від 09 травня 2020 року, № 2 від 09 вересня 2020 року, № 3 від 11 січня 2021 року, № 4 від 09 лютого 2021 року, № 5 від 09 березня 2021 року, № 6 від 09 травня 2021 року, № 7 від 21 травня 2021 року, № 8 від 09 червня 2021 року, № 9 від 07 липня 2021 року, № 10 від 09 вересня 2021 року, № 11 від 29 листопада 2021 року, № 12 від 30 грудня 2021 року на загальну грошову суму у розмірі 709 132,05 гривень, що в еквіваленті на день підписання цього договору, за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим ПАТ КБ «Приватбанк» становить 26 264,15 доларів США. Також були укладені Додаткові угоди № 2 від 09 вересня 2020 року, № 3 від 11 січня 2021 року, № 4 від 09 лютого 2021 року, № 5 від 09 березня 2021 року, № 6 від 09 травня 2021 року, № 7 від 21 травня 2021 року, № 8 від 09 червня 2021 року, № 9 від 07 липня 2021 року, № 10 від 09 вересня 2021 року, № 11 від 29 листопада 2021 року, № 12 від 30 грудня 2021 року підписані представником [PERSON] [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої в нотаріальному порядку Марчук Марина Сергіївна приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області, що зареєстрована в реєстрі за № 385. Після настання строку виконання обов`язку щодо повернення коштів, відповідачі суму боргу не повернули, що стало підставою для звернення до суду. Разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером: 0520480600:01:001:0329, площею: 2,0137 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка розташована за адресою: Вінницька обл., Бершадський р-н., Бирлівська сільська рада, і належить [PERSON] на підставі права власності, розмір частки: 1, заборонивши її відчуження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року було витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Марчук Марини Сергіївни, відомості про посвідчення довіреності [PERSON] , що зареєстрована в реєстрі за № 385 та відповідні наявні копії документів. На виконання ухвали 17 жовтня 2024 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Марчук Марина Сергіївна надала копію довіреності, посвідчену нею від імені [PERSON] 14 травня 2018 року за реєстровим №385, та документи, на підставі яких вчинялася зазначена нотаріальна дія. Згідно довідки з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 09 жовтня 2024 року за №5248елС/01-23, на запит суду, яка надійшла 15 жовтня 2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , значиться знятим з реєстрації місця проживання від 14 вересня 2022 року з адреси: [ADDRESS] , у зв`язку з державною реєстрацією смерті. На підставі викладеного, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси витребувано інформацію з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ОМУЮ щодо смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . На виконання ухвали 03 грудня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ОМУЮ надано актовий запис про смерть №8945 від 14 вересня 2022 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2024 року витребувано з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради інформацію про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; витребувано з Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса інформацію про те, хто звертався до нотаріальної контори із відповідними заявами після смерті [PERSON] , [INFO] , чи складався від імені [PERSON] заповіт; якщо такі звертання мали місце та заводилася спадкова справа - надати суду посвідчені копії документів спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] ; провадження по справі зупинено. 11 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подав до суду заяву про зміцну позовних вимог, де просив виключити з кола співвідповідачів у справі № 521/16175/24 [PERSON] у зв`язку з його смертю; продовжити розгляд справи за участю іншого відповідача. Вказану заяву просив розглянути за його відсутності. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року провадження у\~цивільній справі поновлено. Клопотання представника позивача про уточнення вимог в частині виключення одного із відповідачів задоволено; виключено з кола відповідачів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - [PERSON] . Представник позивача [PERSON] [PERSON] просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явилась, у порядку заочного розгляду справи. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладеного Договір позики грошей від 06 листопада 2019 року з додатковим угодами до нього № 1 від 09 травня 2020 року, № 2 від 09 вересня 2020 року, № 3 від 11 січня 2021 року, № 4 від 09 лютого 2021 року, № 5 від 09 березня 2021 року, № 6 від 09 травня 2021 року, № 7 від 21 травня 2021 року, № 8 від 09 червня 2021 року, № 9 від 07 липня 2021 року, № 10 від 09 вересня 2021 року, № 11 від 29 листопада 2021 року, № 12 від 30 грудня 2021 року на загальну грошову суму у розмірі 709132,05 гривень, що в еквіваленті на день підписання договору за комерційним курсом купівлі доларів США, встановленим АТ КБ «ПриватБанк» становить 26264,15 доларів США. Також були укладені Додаткові угоди № 2 від 09 вересня 2020 року, № 3 від 11 січня 2021 року, № 4 від 09 лютого 2021 року, № 5 від 09 березня 2021 року, № 6 від 09 травня 2021 року, № 7 від 21 травня 2021 року, № 8 від 09 червня 2021 року, № 9 від 07 липня 2021 року, № 10 від 09 вересня 2021 року, № 11 від 29 листопада 2021 року, № 12 від 30 грудня 2021 року підписані представником [PERSON] [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Марчук Мариною Сергіївною, що зареєстрована в реєстрі за № 385. Відповідно до п. 3 вказаного Договору позики в редакції додаткової угоди № 12 від 30 грудня 2021 року сторони домовились, що Позичальник зобов`язаний повернути (погасити) таку ж суму грошових коштів в повному обсязі до 27 лютого 2022 року, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Згідно з п. 3.1. Договору Сторони узгодили, що у випадку зміни курсу гривні до долара США, позика підлягає поверненню, таким чином, щоб розмір повернутої позики відповідав доларовому еквівалентові позики за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк» станом на дату повернення позики. Відповідно до Договору позики в редакції додаткової угоди № 12 від 30 грудня 2021 року повернення Позичальником позиченої суми повинно вчинятись за наступним графіком: до 09 грудня 2019 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 225,00 доларів США до 09 січня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 225,00 доларів США, до 09 лютого 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 225,00 доларів США, до 09 березня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 225,00 доларів США, до 09 квітня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 225,00 (двісті двадцять п`ять) доларів США 00 центів, до 09 травня 2020 року у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 225,00 доларів США, до 09 червня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 75,00 доларів США, до 09 липня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 315,00 доларів США, до 09 серпня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 315,00 доларів США, до 09 вересня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 124,99 долара США, до 09 жовтня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 124,99 долара США, до 09 листопада 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 124,99 долара США, до 09 грудня 2020 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 124,99 долара США, до 09 січня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 258,58 доларів США 58 центів, до 09 лютого 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 311,00 доларів США, до 09 березня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 329,66 доларів США, до 09 квітня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 366,00 доларів США, до 09 травня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 141,00 долар США, до 09 червня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 241,50 долар США, до 09 липня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 301,20 долар США, до 09 серпня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 364,30 долара США, до 09 вересня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 16 773,34 долара США, до 27 листопада 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 144,00 долара США, до 27 грудня 2021 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 211,20 доларів США, до 27 січня 2022 року, у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики становитиме 227,54 доларів США, а решту суми у гривні, що в еквіваленті, за комерційним курсом продажу доларів США, що буде встановленим АТ «КБ «ПриватБанк», станом на дату повернення частини позики, становитиме 4039,87 доларів США по 27 лютого 2022 року. Позивач виконав умови Договору позики, а саме Позивач передав Відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 709 132, 05 гривень. Відповідно до п. 2 Договору позики підписання цього Договору Позичальником підтверджує факт одержання ним від Позикодавця грошових коштів в сумі, визначеній в п. 1 цього Договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Таким чином, підписаний Позичальником Договір є доказом передачі позики від Позикодавця до Позичальника. В порушення умов укладеного Договору [PERSON] від взятих на себе зобов`язань ухиляється. Станом на день подання позову [PERSON] не було зроблено виплат задля погашення наявної заборгованості за Договором позики. [PERSON] шляхом підписання заяви, засвідченої в нотаріальному порядку приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Марчук Мариною Сергіївною 05 листопада 2019 року, зареєстровано в реєстрі за № 1167, 1168, надав згоду своїй дружині [PERSON] на укладання та підписання договору позики грошових коштів та/або договору застави транспортного засобу: марки FORD, модель MUSTANG, тип Загальний легковий загальний купе-В, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рама): [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 5142 04 жовтня 2018 року, дата першої реєстрації 04 жовтня 2018 року, а також на укладання та підписання усіх додаткових договорів до них, в тому числі договорів про їх розірвання. Так, ст. 61 Сімейного кодексу України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ст. 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Відповідно до п. 7 Договору позики в разі, коли Позичальник не поверне Позикодавцю позику (або її частину) у встановлений строк (або достроково у випадках передбачених цим Договором), Позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою та штрафні санкції, згідно п. 8 цього Договору, в примусовому порядку, шляхом відповідно до діючого законодавства України. Згідно з положеннями п. 8 Договору позики в разі якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики (та/або її частини) у встановлений строк, Позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 100% (сто процентів) річних від простроченої суми, пеню у розмірі 10% (десять процентів) від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення та за кожне відповідне неналежне виконання умов цього договору, а також штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми позики, зазначеній у п.1 договору позики грошей, за кожне порушення строків сплати позики. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Всього за Договором позики грошей заборгованість [PERSON] перед [PERSON] складає: 179985,50 гривень. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. За положенням ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 526, 527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За положенням п.12 Договору позики грошей з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором Сторони домовились укласти договір застави транспортного засобу, типу Загальний легковий загальний купе-В, марки FORD, модель MUSTANG, номер шасі (кузов, рама): [NUMBER] , рік випуску: 2016, колір: Білий, реєстраційний номер [NUMBER] . 06 листопада 2019 року на виконання вказаного положення Договору Позики, між [PERSON] , з однієї сторони у якості Заставодержателя та [PERSON] , з другої сторони, у якості Заставодавця, укладено Договір Застави, відповідно до якого заставою забезпечується виконання зобов`язань [PERSON] за Договором Позики від 06 листопада 2019 року, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , за умовами якого [PERSON] , зокрема, зобов`язана повернути Заставодержателю позику в розмірі 124950,00 гривень до 09 травня 2020 року. Предметом застави за п. 5 Договору Застави є транспортний засіб марки FORD, модель MUSTANG, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований 04 жовтня 2018 року ТСЦ 5142. Пунктом 6 Договору застави передбачено, що предмет застави належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 04 жовтня 2018 року ТСЦ 5142. Крім того, Заставодавець та Заставодержатель в п. 7 цього договору дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення договору складає 125000,00 грн. Відповідно до п. 9 Договору Застави предмет застави залишається у володінні Заставодавця. П. 12 Договору застави передбачено, що ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмету застави несе Заставодавець. У разі випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета застави Заставодавець на вимогу Заставодержателя зобов`язаний надати рівноцінний предмет або, якщо це можливо, відновити знищений чи пошкоджений предмет застави. Відповідно до п. 16 Договору застави у випадку пошкодження, знищення, викрадення предмету застави, та якщо предмет застави вибув з володіння Заставодавця або втратив свої споживчі властивості, Заставодавець зобов`язаний на вимогу Заставодержателя відновити предмет застави Заставодержателя замінити предмет застави або поновити його іншим належним йому майном на вибір Заставодержателя, при цьому загальна вартість предмета застави, зазначена в п.7 даного договору повинна залишатися незмінною. Пунктом 18 Договору застави передбачено, що у разі, якщо Заставодержатель зареєструє у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави, Заставодавець не пізніше 30 календарних днів з моменту одержання вимоги Заставодержателя зобов`язаний передати йому предмет застави для його реалізації та погашення забезпечених заставою вимог, або виконати обов`язки за договором позики у повному обсязі. Відповідно до п. 19 Договору застави Заставодержатель крім іншого, має право у разі невиконання або неналежного виконання умов договору позики або умов договору застави Заставодержатель має право заборонити Заставодавцю користування предметом застави та змінити місцезнаходження предмета застави. Згідно п. 20 Договору застави Заставодержатель вправі вимагати дострокового виконання забезпеченого заставою зобов`язання, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет застави, якщо: - Заставодавець порушив умови даного договору; - Заставодавець не допускає представників Заставодержателя до перевірки предмету застави; - у разі невиконання або неналежного виконання умов договору позики; - якщо інша особа одержала право звернути стягнення на предмет заставою. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про заставу» Застава це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору. Стаття 19 Закону України «Про заставу» достеменно визначає, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За статтею 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. В порушення укладеного Договору [PERSON] від взятих на себе зобов`язань ухиляється, місцезнаходження транспортного засобу Позивачу невідоме. За викладених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір: за подання позовної заяви у розмірі 1799,86 гривень; за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 гривень. Згідно з ст. 57 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Положеннями ст. 137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. 01 жовтня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Непомнющим Олександром Миколайовичем було укладено Договір про надання правової допомоги з питань захисту прав та інтересів останнього в судах всіх рівнів, всіх інстанції, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування з питання прийняття участі в будь-якому процесуальному статусі у будь-якому провадженні, в тому числі в цивільних справах, кримінальних адміністративних чи господарських провадженнях, з питань стягнення грошових коштів на користь Клієнта за будь-якими договірними відносинами, в тому числі при вирішенні питань про звернення стягнення на заставлене майно, які виникли з будь-яких договорів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу, за кожну окрему справу, кожне окреме стягнення, та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором. Згідно з розділом 3 Договору за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 40000,00 гривень за кожну окрему справу щодо стягнення боргу за будь-яким Договором укладеним Клієнтом із Контрагентом/Боржником/Відповідачем/Третьою особою/Поручителем, тощо. 100 % розміру гонорару та Адвоката, зазначеного в п. 3.1 Договору, сплачується Клієнтом з моменту набрання чинності Договором, а саме в день підписання Адвокатом та Клієнтом Акту розрахунку до дійсного Договору про надання правової допомоги. Оплата гонорару, премії та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат, здійснюється в готівковій формі чи в безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок Адвоката з зазначенням відповідного призначення платежу. Оплата Позивачем послуг щодо надання адвокатом Непомнющим Олександром Миколайовичем правової допомоги підтверджується Актом розрахунку до Договору про надання правової допомоги 20 травня 2024 року. А отже, з відповідача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок. В частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів за проведення маркетингового аналізу з визначення найбільш імовірної ринкової вартості земельної ділянки за кадастровим номером: 0520480600:01:001:0329, площею 2.0137 га (цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), в розмірі 1500,0 суд має відмовити, оскільки до суду не надано жодного доказу витрат у вказаному розмірі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial