Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики від 06.07.2021 у розмірі 201047 грн. 98 коп., заборгованість за розпискою від 19.09.2021 у розмірі 142610 грн. 73 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3436 грн. 58 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 06.07.2021 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О. було посвідчено договір позики, згідно якого він, позивач, передав, а [PERSON] прийняв 123750 грн. та взяв на себе обов`язок повернути вказану суму рівними частками по 15468 грн. 75 коп. щоквартально строком до 06.07.2023. Згідно з п.8 договору позики у випадку несвоєчасної сплати або прострочення термінів повернення позики [PERSON] сплачує штраф у розмірі 0,2 % від суми позики за кожний день прострочення. Однак, в порушення зобов`язань відповідач вчасно борг не повернув, на звернення з проханням повернути гроші не реагує. Оскільки зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 06.07.2021 у розмірі 123750 грн., штраф у розмірі 74250 грн. та 3 % річних у розмірі 3047 грн. 98 коп. Окрім того вказав, що 19.09.2021 між ним та відповідачем було укладено ще один договір позики, за умовами якого він передав [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 136200 грн., а останній зобов`язувався повернути кошти до 15.09.2022, про що останнім написано розписку. Однак, в порушення зобов`язань відповідач вчасно борг не повернув, на звернення з проханням повернути гроші не реагує. Оскільки зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 19.09.2021 у розмірі 136200грн. та 3 % річних у розмірі 6410 грн. 73 коп. Представник позивача [PERSON] адвокат Чупілко М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, доходить наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено,\~що 06.07.2021\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладено\~договір позики,\~який посвідчений\~приватним нотаріусом\~Кременчуцького районного\~нотаріального округу\~Полтавської області\~Прокопом Д.О.\~Відповідно до\~умов договору\~позики [PERSON] \~передав,\~а [PERSON] \~прийняв у\~власність 123750\~грн.,\~що еквівалентно\~4500\~доларів США\~та зобов`язувався\~повернути дані\~кошти рівними\~частинами по\~15468\~грн.\~75\~коп.,\~що еквівалентно\~562,50\~доларів США,\~щоквартально строком\~до 06.07.2023.\~Пунктом 2\~договору підтверджено,\~що гроші\~передано позикодавцем\~позичальнику в\~момент підписання\~цього договору.\~За умовами\~договору позики\~від 06.07.2021\~за користування\~позикою відсотки\~не сплачуються.\~Пунктом 8\~договору позики\~передбачено,\~що у\~випадку несвоєчасної\~сплати або\~прострочення термінів\~повернення позики\~ [PERSON] \~сплачує штраф\~у розмірі\~0,2\~%\~від суми\~позики за\~кожний день\~прострочення.\~Викладене підтверджується\~копією договору\~позики,\~оригінал якого\~перебуває у\~позивача та\~оглянутий судом. Окрім того, 19.09.2021 відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошову позику у розмірі 136200 грн., що еквівалентно 5100 доларів США, які зобов`язувався повернути до 15.09.2022. Вказане підтверджується розпискою [PERSON] , оригінал якої знаходиться у позивача та оглянутий судом. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона, позичальник, зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона, позикодавець, стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже,\~судом встановлено,\~що між\~сторонами виникли\~правовідносини з\~договорів позики,\~умови яких\~ [PERSON] \~у встановлені\~строки в\~повному обсязі\~не виконав,\~що підтверджується\~наявністю у\~позивача оригіналу\~розписки,\~оригіналу договору\~позики та\~відсутністю заперечень\~відповідача.\~Дійсність договору\~презумується.\~У зв`язку\~з неналежним\~невиконанням умов\~договору у\~відповідача перед\~позивачем утворилась\~заборгованість у\~розмірі 123750\~грн.\~та 136200\~грн.,\~яка підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача.Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договорами позики, не надав суду жодного доказу на спростування виниклої заборгованості та її розміру, не надав суду доказів, що прострочення виконання грошового зобов`язання сталося не з його вини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення боргу за договорами позики підлягають задоволенню. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.\~549\~ЦК України\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.Частиною другою статті 625\~ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У судовому засіданні представник позивача підтвердила, що штраф у сумі 74250 грн, передбачений п. 8 договору позики, укладеного 06.07.2021 між [PERSON] та [PERSON] , нараховувався позивачем з часу виникнення права вимоги з 06.07.2023 року та за 300 послідуючих днів (0,2% від 123750 грн =247,5 грн., 247,5 грн.х300 днів = 74250 грн.). Також представник позивача у судовому засіданні підтвердила, що 3 % річних нараховано за період з моменту виникнення права вимоги, тобто з 06.07.2023 та з 15.09.2022 до часу подачі позову до суду. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача суму штрафу, нараховану з 06.07.2023 по 26.06.2024 року, тобто за період дії в Україні воєнного стану, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки (штрафу) за таке прострочення. Також позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, зокрема щодо сплати 3 % річних, які нараховані за період дії в Україні воєнного стану. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення з [PERSON] штрафу та 3 % річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 3436 грн. 58 коп. З приводу розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В позовній\~заяві позивача\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь 3000\~грн.\~витрат на\~правову допомогу.\~На обґрунтування\~зазначених витрат\~ позивачем\~надані суду\~наступні докази:\~договір про\~надання правової\~допомоги від\~01.05.2024;\~акт здачі-прийому\~виконаних робіт\~від 01.05.2024;\~копія квитанції\~про оплату\~3000\~грн.\~Відповідач заперечень\~щодо розміру\~судових витрат\~не висловив.\~За таких\~обставин,\~за відсутності\~заперечень відповідача,\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~в сумі\~3000\~гривень.

Outcome: partial