Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В середині грудня 2024 року ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 січня 2020 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] кредитний договір № 1706607. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом, а також сплатити 960 гривень комісії за надання кредиту. ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошове зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість кредитним договором № 1706607 від 21 січня 2020 року у розмірі 22866 гривень. В подальшому, на підставі договорів факторингу ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 22866 гривень. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Лановий Є.М. просив розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності, вказавши, що підтримує пред`явлений позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в частині тіла кредиту, в решті просила відмовити. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 21 січня 2020 року ТОВ «Мілоан» уклало з [PERSON] кредитний договір № 1706607. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень, а [PERSON] зобов`язалася протягом 30 днів повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом, а також сплатити 960 гривень комісії за надання кредиту (а.с.16-24). ТОВ «Мілоан» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 14135023 від 21 січня 2020 року (а.с.28). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», а також главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що № 1706607 від 21 січня 2020 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний відповідачем при укладенні кредитного договору. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Окрім того, факт укладення вказаного кредитного договору в судовому засіданні відповідач також не оспорювала. 01 квітня 2020 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» уклали договір факторингу №01/04 (а.с.29-41). За цим до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 1706607 від 21 січня 2020 року. Дана обставина підтверджується витягом з Додатку до Договору факторингу №01/04 від 01 квітня 2020 року (а.с.42); платіжними інструкціями про здійснення оплати за Договором факторингу №01/04 від 01 квітня 2020 року (а.с.43-52). 13 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» уклали договір факторингу №1/6 (а.с.53-57). За цим до ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 1706607 від 21 січня 2020 року. Дана обставина підтверджується витягом з Додатку до Договору факторингу №1/6 від 13 грудня 2021 року (а.с.59). [PERSON] належним чином не виконувала грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 22866 гривень, що складається: з заборгованості за тілом кредиту 6378 гривень 30 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом 16338 гривень 50 копійок, заборгованості за пенею 149 гривень 20 копійок (а.с.25-27). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 22866 гривень. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З платіжної інструкції №2711СЗ-81 від 27 листопада 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позовні вимоги ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» задоволені. Тому, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Білецький Б.М. на підставі договору про надання правової допомоги №43657029 від 7 серпня 2024 року (а.с.79-83). Зі змісту акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 11 листопада 2024 року (а.с.86), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» становить 6000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved