Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

ТОВ «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 28346556489 від 21.02.2020 в розмірі 17407,74 грн та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ЄАПБ» посилалось на те, що 21.02.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 28346556489. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитним договорами та договорами Забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/16-Ф, відповідно до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає ТОВ «ЄАПБ»\~ за плату належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 17407,74 грн, з яких: -8625,34 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; -0,80 грн сума заборгованості за відсотками; -8781,60 грн сума заборгованості по комісії. Відповідачем сума заборгованості не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором. Представник позивача просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, що підтверджується зворотними повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.02.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 28346556489. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитним договорами та договорами Забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/16-Ф, відповідно до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає ТОВ «ЄАПБ»\~ за плату належні йому прав вимоги, а останнє приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 8626,14 грн, з яких: -8625,34 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; -0,80 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до змісту ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до вимог ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з порушеннями умов кредитних договорів, за позичальником утворилась заборгованість зі сплати кредитів. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором в сумі 8625,34 грн за кредитом, 0,80 грн за відсотками, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії в сумі 8781,60 грн, то суд зважає на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 8\~Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 вказаного Закону Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 цих Правил, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом є витрати споживача, уключаючи комісії. Тож наведеними нормами права передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Проте ні в кредитному договорі, ні в паспорті кредиту, ні в інших наявних у справі доказах немає переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена ця щомісячна комісія. І це при тому, що згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, так як її споживач має право отримувати безоплатно. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію, при укладенні кредитного договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.11, абз. 1 ч. 2, ч. ч. 4, 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними положення умов договору на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування про його обов`язок щомісячно сплачувати позивачеві комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в Постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія в сумі 8781,60 грн, а відтак, позовні вимоги ТОВ «ЄАПБ» про стягнення з відповідача заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не скористався своїми процесуальним правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2834556489 від 21.02.2020 у розмірі 8626,14 грн, яка складається з: 8625,34 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0,80 грн - заборгованість за відсотками. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1500,48 грн (8626,14 грн х 3028 грн / 17407,74 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial