Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , через представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 03 вересня 2016 року Солом`янським районним у місті Києві відділом ДРАЦС у м. Києва, актовий запис № 2248. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 03 вересня 2016 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбних відносин, сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння. Спору між сторонами про місце проживання та участь батька в сторін немає. Також відсутній спір щодо поділу майна подружжя. Посилаючись що відновлювати шлюбні стосунки сторони не бажають, позивач просить шлюб розірвати. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2025 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду на 12 березня 2025 року. Позивач та її представник в судове засідання не з?явилися, про розгляд справи повідомлялася судом належним чином. Представник відповідача [PERSON] подала 6 лютого 2025 року заяву про визнання позову та розгляд справи без участі відповідача. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб Солом`янським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києва, актовий запис № 2248. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками. Між сторонами 28 листопада 2024 року укладено договір про визначення місця проживання дитини, про сплату аліментів та участь батьків у вихованні дитини. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Судом встановлено, що сторони з кінця травня - початку червня 2024 року проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи положення ст. 142 ЦПК України та те, що відповідач визнала позов, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн, а з державного бюджету підлягає поверненню позивачу судовий збір в розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved