Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

13.02.2025 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з цивільним позовом до відповідача Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог: Вознесенська Універсальна Товарно-Сировинна Біржа, згідно з яким просила ухвалити судове рішення про визнання договору№661 від 02.08.2001 року купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку по [ADDRESS] - дійсним. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 02.08.2001 року чоловік позивача [PERSON] , придбав нерухоме майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] у [PERSON] , яка була власником житлового будинку на момент його відчуження, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Новобузькою державною нотаріальною конторою від 03 листопада 1981 року, за №1455 та зареєстрованого в Новобузькій філії Миколаївському БТІ за реєстрованим № 1077 від 07.03.1997 року. Вказана угода була оформлена договором купівлі-продажу нерухомого майна, між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , який був оформлений Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 661 від 02.08.2001 року. В подальшому, цей договір купівлі-продажу був записаний в реєстрову книгу № 8 та зареєстрований в Новобузькій філії Миколаївського МБТІ за № 1077 від 19.10.2001 року. Між покупцем / [PERSON] / та продавцем / [PERSON] / була досягнута домовленість, щодо виконання всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, а саме, договором купівлі-продажу нерухомого майна (житлового будинку) № 661 від 02.08.2001 року, при цьому, [PERSON] звільнила та передала [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, житловий будинок з господарськими будівлями таспорудами для безперешкодного користування та володіння ним, а також покупцю були передані всі документи на житловий будинок (технічний паспорт, будинкова книга та інші), а [PERSON] /покупцем/, був проведений повний розрахунок з продавцем за придбання житлового будинку, тобто відбулося повне виконання усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна. З 02.08.2001 року, після оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку, [PERSON] , позивачка та всі члени їх сім`ї постійно проживали у вище вказаному житловому будинку, систематично сплачував всі комунальні послуги, несли інші витрати по утриманню даного житлового будинку, /зроблено ремонт/, в належному стані утримували прибудинкову територію. [INFO] [PERSON] помер/ Після смерті свого чоловіка, в лютому місяці 2025 року, позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на належне йому на момент смерті майно, в тому числі на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , але нотаріусом, позивачці було роз`яснено, що раніше укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна потребує нотаріального посвідчення або визнання цього договору дійсним в судовому порядку. Крім того, колишній власник вищевказаного житлового будинку, продавець [PERSON] , померла - [INFO] . В зв`язку з цим позивач не має можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , а саме, майна (житлового будинку), яке належало йому на праві приватної власності, тому змушена звернутись до суду з відповідною заявою. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 року матеріали справи передані до провадження судді Уманській О.В. Ухвалою судді від 18.02.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом, повідомленням сторін та призначений розгляд справи по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Також просила справу слухати без її участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача Новобузької міської ради Баштансього району Миколаївської області подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечень по справі не має, просила позов задовольнити. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 661 від 02.08.2001 року, зареєстрованого Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №661 від 02.08.2001 року, [PERSON] , як власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , продала покупцю [PERSON] , належний [PERSON] житловий будинок і сторони підписали зазначений договір (а.6). В силу ст. 227 ЦК України в редакції Закону 1963 року (що діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції Закону 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 661 від 02.08.2001 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачкою [PERSON] , не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства, на момент укладення угоди він підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір потребує нотаріального посвідчення або визнання його дійсним, як видно з доводів позивачки, їй стало відомо лише у 2025 році від державного реєстратора. Укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. В угоді зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу. Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем (сплатив продавцю обумовлену між ними суму грошових коштів у розмірі 1000 грн., вселився разом зі своєю родиною в житловий будинок і користувався ним з 02.08.2001 року), так і продавцем (отримала обумовлену суму грошових коштів та передала житловий будинок покупцю у власність). [PERSON] на виконання п.8 біржової угоди, 19.10.2001 року зареєстрував своє право власності в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а.с.7). Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, однак договір не був посвідчений нотаріально, в зв`язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963 р. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, який діє з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 16 ЦК України 2003 р. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Доводи позивачки, свідчать про досягнення між сторонами за угодою всіх істотних умов, що притаманні для договору купівлі-продажу, та його виконання сторонами, спрямоване на реальне настання юридичних наслідків для сторін за відповідною угодою. Відтак, зазначені обставини свідчать про наявність підстав, згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, для визнання такої угоди дійсною. Таким чином, суд приходе до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Outcome: approved