Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

До Диканського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 13.05.2022 [PERSON] всупереч вимог лісового законодавства, з метою незаконної порубки дерев у лісових насадженнях разом з найманими за усною домовленістю працівниками, без наявності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів лісорубного квитка та ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев у лісовому масиві, в кварталі 128 виділу 10 ДП Полтавське лісове господарство, розташованому в межах селища Диканька, та відноситься до земель регіонального ландшафтного парку Диканський, який відповідно до ст. 3 ЗУ «Про природно лісовий фонд України» відноситься до природно-заповідного фонду України, здійснив незаконну порубку 17 дерев породи Акація та 1 дерева породи Черешня, відділивши стовбур дерев від коріння до ступеня припинення росту. Унаслідок указаних дій [PERSON] заподіяв навколишньому природному середовищу шкоду на загальну суму 53961,00 грн. Вироком Диканського районного суду Полтавської області від 09.08.2022 по справі №529/502/22, який набрав законної сили 09.09.2022, відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. У ході досудового розслідування [PERSON] частково відшкодовано завдану шкоду в сумі 3000 грн. Цивільний позов, заявлений у межах кримінального провадження залишено без розгляду. Ухвалою судді від 06.09.2024 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник Диканської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника Диканської селищної ради. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника підприємства та про підтримання позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що вироком Диканського районного суду Полтавської області від 09.08.2022 у справі №529/502/22 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України. Вирок в апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили 09.09.2024. \~ \~ \~ \~Указаним вироком установлено, що 13.05.2022 [PERSON] всупереч вимог лісового законодавства, з метою незаконної порубки дерев у лісових насадженнях разом з найманими за усною домовленістю працівниками, без наявності лісорубного квитка та ордера на здійснення лісорубних робіт, в кварталі 128 виділу 10 ДП Полтавське лісове господарство, розташованому в межах селища Диканька та який відноситься до земель регіонального ландшафтного парку Диканський, здійснив незаконну порубку 17 дерев породи Акація та 1 дерева породи Черешня, відділивши стовбур дерев від коріння до ступеня припинення росту. Унаслідок указаних дій [PERSON] заподіяв навколишньому природному середовищу шкоду на загальну суму 53961,00 грн. (а.с. 6-9). \~ \~ \~ \~Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-22/5610-ЕК від 18.05.2022 розмір екологічної шкоди, яка завдана навколишньому природному середовищу внаслідок порубки дерев складає 53 961,00 грн (а.с. 10-13). \~ \~ \~ \~При цьому судом встановлено, що відповідачем [PERSON] частково відшкодовано завдану шкоду на суму 3000 грн, тому залишок невідшкодованої суми становить 50 961 грн. (а.с. 14). \~ \~ \~ \~Згідно листа Диканської селищної ради № 6249 від 19.08.2024, наданого на запит Диканської окружної прокуратури, Диканською селищною радою не вживались заходи претензійно-позовного характеру щодо стягнення з [PERSON] шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. Як встановлено ст. 13 Конституції України, ст. 324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 142 Конституції України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Частиною 3 ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.\~128\~КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про природно-заповідний\~фонд України» передбачено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може впливати на стан природних або історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Згідно ч.ч. 4, 5 ст.\~68,\~ч.\~1\~ст.\~69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі . Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища згідно зі ст.\~41\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд приходить до висновку, що між неправомірними діями відповідача та шкодою, завданою Диканській селищній раді є безпосередній причинний зв`язок, а тому вважає даний позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд ураховує позицію відповідача, який визнав позов, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved