Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

14 січня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрований 25 серпня 2020 року виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради ОТГ Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис №5. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини з відповідачем фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть. Шлюб має формальний характер. З відповідачем зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім`єю не здається можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Просить розірвати шлюб та не надавати строку для примирення. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою від 14 січня 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 05 березня 2025 року суд вирішив здійснювати заочний розгляд справи. Позивачка у судове засідання не прибула, однак у позовній заяві просить суд розглядати справу у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи, просить розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не прибув повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується наявним у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду та долучені до матеріалів справи, відзиву на позовну заяву подано ним не було. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий зареєстрований 25 серпня 2020 року виконавчим комітетом Більшівцівської селищної ради ОТГ Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис №5./арк.спр.7/. У шлюбі народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого позивачем долучена до матеріалів справи/арк.спр. 8/. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитині, що має істотне значення. На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved