Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: кімнатами [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно ордеру на жиле приміщення, виданого 04.12.2017, позивачу [PERSON] було надано в користування жиле приміщення в гуртожитку, що знаходиться по [ADDRESS] , що складається з двох жилих кімнат: кімната № 212, жилою площею 17,40 кв.м. та кімната [ADDRESS] , жилою площею 13,80 кв.м. В квартирі зареєстровані позивач, її колишній чоловік [PERSON] , їх неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає з початку 2021 року, комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере та особистих його речей там немає. Реєстрація місця проживання відповідача за даною адресою порушує право позивача на повноцінне користування житлом, впливає на оплату комунальних послуг, позбавляє можливості оформити субсидію. Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом порушених прав. Ухвалою суду від 27.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.12.2024. Відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву та підтверджуючі документи, на яких містяться посилання у відзиві. 23.12.2024 підготовче судове засідання відкладено до 22.01.2025, у зв`язку з неявкою відповідача. 22.01.2025 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Ухвалою суду від 18.02.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 12.03.2025. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причин неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позов не скористався. Із будь-якими заявами до суду не звертався. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представником третьої особи подано заяву, в якій просив розглянути справу без її участі та не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання повторно не з`явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. Позивач [PERSON] є користувачем жилого приміщення в гуртожитку, що знаходиться по [ADDRESS] , що складається з двох жилих кімнат: кімната [ADDRESS] , жилою площею 13,80 кв.м, що підтверджується копією ордеру на жиле приміщення в гуртожитку від 04.12.2017. З довідки № 2628 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 06.11.2024, виданої виконавчим комітетом Переяславської міської ради вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані 4 особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.01.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.01.2022 (справа № 373/1841/21). Також, судом установлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2021 року, комунальні послуги не сплачує, особистих його речей не має, що підтверджується довідками № 10, 11 від 08.11.2024, виданими головою Обслуговуючого кооперативу «Майбутнє» Дрофою О.Г. 24.10.2024 виконавчий комітет Переяславської міської ради відмовив позивачу [PERSON] в знятті з реєстрації місця проживання [PERSON] , оскільки дане житлове приміщення належить до комунальної форми власності, що підтверджується листом № 686/17-24 від 24.10.2024. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 129 Житлового кодексу України встановлено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Пунктом 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР від 11.12.1984 № 470, передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Тобто, за змістом статті 58 Житлового кодексу України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, який у будинках державного та громадського фонду видається на підставі рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування на вільне жиле приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється за договором найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення (ст. 61 ЖК України). Правовідносини, що виникають у зв`язку з наймом житла регулюється ЖК України та іншими актами житлового законодавства (ч. 1 ст. 3 ЖК України). Главою 4 ЖК України не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право користування зазначеним приміщенням. Правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації, прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК України. За ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин відсутній за місцем реєстрації з 2021 року по даний час, тривалий період (понад 6 місяців) не сплачує послуги за утримання житла, в якому не має особистих речей, що дає підстави зробити висновок про втрату відповідачем інтересу до вказаного житла, реєстрація відповідача порушує право позивача на володіння майном. У свою чергу відповідачем не представлено доказів того, що йому чинилися перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача такими, що втратив право на користування житлом. Питання судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України не вирішувалось, оскільки позивач подала заяву, в якій просила залишити понесені витрати за нею.

Outcome: approved