Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

\~\~Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.08.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] був укладений електронний договір кредитної лінії №00-9254680, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 6450 грн., шляхом зарахування грошових коштів на його банківську картку. Зазначають, що 10.04.2024 року було укладено договір факторингу №1-10042024, відповідно до якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №00-9254680. Також зазначають, що відповідач не виконувала умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на момент подання позовної заяви утворилась заборгованість за договором кредитної лінії №00-9254680 від 23.08.2023 року в сумі 19833,95 грн., яка складається з наступного: 6450 заборгованість за тілом кредиту, 13061,45 заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 322,50 грн. заборгованість за комісіями. На підставі викладеного, просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 19833,95 грн. за кредитним договором №00-9254680 від 23.08.2023 року, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив \~ \~ \~ \~цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не надавав. \~ \~ \~ \~У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23.08.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] був укладений електронний договір кредитної лінії №00-9254680, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 6450 грн., шляхом зарахування грошових коштів на його банківську картку. До матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту, в якому містяться істотні умови договору, який підписав [PERSON] електронним одноразовим ідентифікатором. Факт перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідача [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою №647/04 від 22.04.2024 року, наданою ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». 10.04.2024 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було укладено договір факторингу №1-10042024, відповідно до якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №00-9254680. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 19833,95 грн. Згідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Уклавши договір відступлення прав вимоги (факторингу) №1-10042024 від 10.04.2024 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Так,\~статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч.2\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором №00-9254680 від 23.08.2023 року в сумі 19833,95 грн., яка складається з наступного: 6450 заборгованість за тілом кредиту, 13061,45 заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 322,50 грн. заборгованість за комісіями, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з нормою\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). \~ \~ \~ \~Пунктом 2 ст.1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Судом встановлено, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» позивачу ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підтверджується: договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, прас-листом АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в якому зазначені ціни на послуги адвокатського об`єднання, заявкою на надання юридичної допомоги №57 від 30.07.2024 року, актом №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 року, відповідно до якого вартість послуг становить 9000 грн., а також копією платіжної інструкції від 15.08.2024 року №0453880000 про перерахування ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на рахунок АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» 9000 грн. Згідно\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Правилами\~ст.141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на те, що позивачем вимоги процесуального закону щодо строку і порядку подачі доказів про витрати на правничу допомогу дотримані, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. З врахуванням викладеного, з відповідача [PERSON] на користь позивача мають бути стягнені витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн. На підставі ст.ст.526, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved