Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Заявник [PERSON] , в особі представника адвоката Лещенка С. О., звернувся до Яготинського районного суду Київської області з даною заявою, заінтересована особа:\~ [PERSON] про\~встановлення факту,\~постійного проживання\~на час\~відкриття спадщини.\~В обґрунтування\~заяви зазначено,\~що [INFO] у віці 91 рік помер батько заявника [PERSON] (спадкодавець). Після його смерті відкрилась спадщина у виді нерухомого майна, а саме частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Оскільки спадкодавець склав за життя заповіт на все своє майно на ім`я заявника [PERSON] , то відповідно до ст. 1223 ЦК України, останній є спадкоємцем за заповітом після його смерті. Заповіт посвідчено 27.07.1999 [PERSON] , секретарем Сулимівської сільської ради за реєстровим № 18. Спадкоємець,\~передбачений ст.\~1241\~ЦК України,\~згідно якої\~малолітні,\~неповнолітні,\~повнолітні непрацездатні\~діти спадкодавця,\~непрацездатна вдова\~(вдівець)\~та непрацездатні\~батьки спадкують,\~незалежно від\~змісту заповіту,\~половину частки,\~яка належала\~б кожному\~з них\~у разі\~спадкування за\~законом (обов`язкова\~частка),\~донька спадкодавця\~ [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] , спадщину не прийняла, оскільки у передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала та місце її проживання не було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем і будь-який спір між сторонами щодо спадкового майна відсутній. Разом з тим представник заявниці додає, що у зв`язку із похилим віком та станом здоров`я спадкодавця у 2008 році, заявник переїхав на постійне місце проживання до свого батька [PERSON] , до дня смерті останнього. Після цього, заявник вважавши, що спадщину прийняв шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, тому звернувся, за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж., з наміром подати заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але на підставі поданих заявником [PERSON] документів, нотаріус не відкрила спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , і відповідно не видала свідоцтво про право на спадщину, з причин відсутності доказів спільної реєстрації місця проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто нотаріусу необхідно подати довідку (витяг) органу реєстрації місця проживання щодо спільної реєстрації спадкодавця і спадкоємця, а не щодо спільного проживання, яку заявник надав нотаріусу. За відсутності наявності спільної реєстрації спадкодавця зі спадкоємцем, факт постійного проживання на час відкриття спадщини підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Тому, заявник був змушений звернутися до суду для встановлення даного факту, щоб у подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Враховуючи вищевикладене просив встановити, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав із [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 10.01.2025 відкрито провадження і призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. У судовому засіданні представник заявника - адвокат Лещенко С. О., підтримав зміст заяви, просив суд її задовольнити, зазначивши, що встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримав зміст заяви та просить її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення судом вимог заявника не заперечувала. У судовому засіданні в якості свідка допитаний [PERSON] , який пояснив суду, що він є сусідом [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] вже тривалий час. За вказаною адресою він проживав з батьком [PERSON] , який у 2015 році помер. Також додав, що [PERSON] допомагав батьку, доглядав за ним, оскільки останній тривалий час хворів. У судовому засіданні в якості свідка допитаний [PERSON] , який пояснив суду, що у с. Божки він мешкає давно. Та додав, що він є сусідом [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою він проживав з батьком [PERSON] , який у 2015 році помер. Також додав, що [PERSON] допомагав батьку, доглядав за ним, оскільки останній тривалий час хворів. Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке. Частиною 1 статті 293, п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Суд приймає до уваги подані заявником докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Так, із копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 01.12.1998 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідно до акту обстеження депутата Яготинської міської ради від 31.10.2024, вбачається, що [PERSON] , [INFO] фактично з 2008 року постійно проживав однією сім`єю разом зі своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 8). Із копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 15.06.2000 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] у віці 91 рік у с. Сулимівка (а.с. 12). Із копії довідки № 346 від 10.11.2015 вбачається, що причиною смерті [PERSON] є серцево-судинна недостатність (а.с. 13). Згідно копії заповіту, посвідченого 27 липня 1999 року секретарем Сулимівської сільської ради Будюгою Тетяною Миколаївною, зареєстрованим у реєстрі за № 18 вбачається, що [PERSON] , заповів своєму сину [PERSON] , все своє майно, де б воно не було і з чого воно не склалося, а також частину житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться у [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до копії довідки № 1282 від 29.10.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у період із 07.12.1977 по 18.11.2015 (а.с. 15). Із копії свідоцтва про право власності від 25.01.2008 вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належать [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на прав приватної власності (а.с. 16). Відповідно до відповіді № 309/01-16 від 26.11.2024, нотаріусом було роз`яснено, що для відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заявник повинен був подати заяву про прийняття спадщини у строки встановлені законодавством, або наразі необхідно надати довідку органу реєстрації місця проживання щодо спільної реєстрації спадкодавця та спадкоємця на день відкриття спадщини. А за відсутності наявності спільної реєстрації спадкодавця зі спадкоємцем, факт постійного проживання на час відкриття спадщини, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили (а.с. 18). Згідноінформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26.11.2024 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривалася (а.с. 19). Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 листопада 2010 року, виданого державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л. М. вбачається, що спадкоємцем зазначеного у заповіті майна, а саме частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходить у [ADDRESS] після смерті [PERSON] , 1929 року народження, яка померла [INFO] є її син [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно копії витягу про державну реєстрацію від 30.11.2010 вбачається, що частки житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за реєстраційним номером: 32102139 (а.с. 21). Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. У останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування"\~№ 7\~від 30.05.2008,\~ якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України,\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника із батьком на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Outcome: approved