Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

ТзОВ «Юніт Капітал»» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 14.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №168772512 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Товариство виконало умови договору та перерахувало відповідачу кошти в сумі 22 000 грн. на його банківську картку № [NUMBER] хх-хххх-4927. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01 строком до 28.11.2019 року. Укладеними додатковими угодами строк дії договору факторингу було продовжено до 31.12.2024 року. Згідно вказаного договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №168772512. В подальшому, 30.10.2023 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за Договором №168772512 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Юніт Капітал» згідно Договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року. На даний час відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Юніт Капітал», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 24 041,60 грн. та судові витрати у справі. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 25.10.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. 25.11.2024 року від представника відповідача - адвоката Сікорської І. С. до суду надійшов відзив на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд» 24.11.2024), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнала та зазначила, що позивач доводить наявність невиконаного відповідачем грошового зобов`язання посилаючись на укладений з відповідачем договір споживчого кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту позивача, у якому відповідач в момент реєстрації нібито створив власний особистий кабінет, де здійснив заповнення заявки на отримання кредиту та підписав даний договір шляхом використання логіну та пароля електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Однак, надана позивачем паперова копія електронного договору не містить одноразового ідентифікатора у формі алфавітно-цифрової послідовності, підтверджень, що саме цей договір та умови договору, передбачені саме у такому договорі підписав шляхом використання інформаційно-телекомунікаційних систем та розумів відповідач, що він ознайомився і погодився з ними, а також те, що у випадку підписання будь-яких документів відповідачем електронним підписом, такі взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати комісії. Копія договору не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання договору позики відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам Закону України «Про електронний цифровий підпис». Роздруківка договору позики із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Разом з тим, позивачем не надано доказів реєстрації відповідача в інформаційно - телекомунікаційній системі, не надано рішення про видачу кредиту та пропозицію укласти договір в особистому кабінеті. Таким чином, надані позивачем суду докази не дають можливості встановити обставини здійснення входу саме відповідачем на веб-сайт товариства за допомогою логіну і пароля особистого кабінету (ідентифікувати особу), надсилання йому товариством одноразового ідентифікатора, прийняття ним пропозиції укласти договір та направлення товариству відповідного повідомлення з одноразовим ідентифікатором. Крім того, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів (письмових та/або електронних) перерахування грошових коштів на користь відповідача, які б відповідали вимогам процесуального закону та положенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банкуУкраїни від 21.01.2004 № 22 та Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів України». Позивачем також неправомірно нараховано проценти за договором, зокрема нараховано за більший період. Крім того, у позивача взагалі відсутнє право на позов. В матеріалах справи відсутні реєстри прав грошових вимог. Витяги з реєстру боржників до договору факторингу не є належними та допустимими доказами переходу права вимоги до позивача, оскільки не є реєстром, підписаним обома сторонами договору, а фактично є набраним позивачем текстом, підписаним одноособово представником позивача, який подав позов до суду. Право вимоги до відповідача перейшло на підставі низки договорів про відступлення права вимоги, укладених до укладення самого кредитного договору що є неприпустимим. Разом з тим, заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу не є співмірною складності справи та обсягу наданих послуг, оскільки справа є нескладною та типовою, розглядається без участі адвоката у судовому процесі та не є співмірною ціні позову. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази понесених витрат. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову. 02.12.2024 року від представника позивача - адвоката Тараненка А. І. до суду надійшла відповідь на відзив (документ сформовано в системі «Електронний суд» 29.11.2024), в якій представник позивача зазначив, що оспорюваний відповідачем кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивачем до позовної заяви долучено документи у електронній формі, а саме додатки: заявка на отримання грошових коштів в кредит від 14.02.2022; кредитний договір № 168772512 від 14.02.2022; платіжне доручення № e0fa3293-942f-4d1e-ade3-67a1b88679f0 від 14.02.2022; довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Водночас необхідно відрізняти примірник електронного документа, який є оригіналом, від електронної копії. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або у разі його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Тому якщо створюється електронний документ на комп`ютері чи ноутбуці, а потім зберігається на інший носій (флеш-накопичувач, картка, диск), то відповідно до Закону «Про електронні документи та електронний документообіг», збережений примірник буде оригіналом електронного документа. Така позиція відповідає судовій практиці. Зокрема, постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.03.2021 р. у справі №554/5090/16-к (провадження №51-1878кмо21) розтлумачено порядок оцінки електронного доказу та його допустимості. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Перед підписанням кредитного договору відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Тобто, на момент укладення договору у відповідача була можливість відмовитись від укладення даного договору, однак відповідач погодився з такими умовами, отримав грошові кошти та користувався ними, про що не заперечує. Підписавши Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач погодився, що ознайомився, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідачем не додано доказів, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 168772512 від 14.02.2022 року вимогам законодавства та про несправедливість його умов. Відповідач ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Акцептом, який містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований Товариством в Інформаційно - телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в СМС-повідомленні. Одноразовий персональний ідентифікатор № MNV785KF направлено відповідачу 14.02.2022 року на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор № MNV785KF введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 14.02.2022 року. Вчинення відповідачем вказаних вище дій і зміна даних в системі Товариства є проставленням електронного підпису в Електронному Договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Акцепт договору позичальником [PERSON] підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: MNV785KF, 14.02.2022 на номер телефону [NUMBER] . У Розділі 15 Договору «Реквізити Сторін» зазначено електронний підпис з одноразовим ідентифікатором фізичної особи [PERSON] - MNV785KF, що підтверджує волевиявлення боржника на введення ідентифікатору та підписання Договору. Наявність у кредитному договорі унікальних ідентифікаторів відповідача (РНОКПП та адреси реєстрації), його електронний підпис є вагомим доказом його участі в укладенні цього договору. Отже, договір було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений в електронному варіанті та з електронним підписом, без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна і паролю особистого кабінету, кредитний договір між сторонами не був би укладений, а тому укладення спірного кредитного договору відповідало внутрішній волі відповідача. Відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому прийняв надані фінансовою установою кредитні кошти та виконував умови договору. Первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки. У пунктах 8.3.-8.7. Договору міститься повна інформація стосовно умов кредитування. На виконання умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів в загальній сумі 22 000,00 грн. на картковий рахунок відповідача. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № e0fa3293-942f-4d1e-ade3-67a1b88679f0 від 14.02.2022 року з відміткою Товариства. Під час переказу грошових коштів була здійснена перевірка дійсності платіжної картки та верифікація держателя банківської карти, вказаної позичальником в Заявці. Таким чином позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного Кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 22 000,00 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача не надано. Стосовно підтвердження суми заборгованості за кредитним договором, то при укладенні кредитного договору відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору та надав згоду на автопролонгацію договору і продовження строку кредиту. Щодо переходу прав за кредитним договором до позивача, то 04.09.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 0409/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. Відповідно до п.1.2. договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24041,60 грн. Щодо стягнення витрат з відповідача на професійну правничу допомогу, то позивачем надано беззаперечні докази щодо надання йому професійної правничої допомоги з обґрунтованими розрахунками (Додаток №25, №26 та №27 до позовної заяви). Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 14.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №168772512. Згідно умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 22000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Строк кредитування: 30 днів, процентна ставка 0,21 % в день. Дата повернення - до 16.03.2022 року. Процентна ставка, процентів річних: за дисконтною процентною ставкою: 3,65-722,7%, за індивідуальною процентною ставкою: 361,35%-722,7%, за базовою процентною ставкою: 722,7%. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 1087,70 % річних. Реальна річна процентна ставка, процентів річних - 649%. До вказаного договору позивачем додано Порядок дій споживача в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «Moneyveo. Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач [PERSON] подав заявку на отримання грошових коштів в кредит від 14.02.2022 року та підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV785KF, який йому було надіслано Товариством 14.02.2022 року о 16:53:51 на його мобільний номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (сформовано 03.01.2024 19:09:16). Разом з тим з вказаної довідки вбачається, що 14.02.2022 року о 16:54:30 відповідач [PERSON] ввів ідентифікатор MNV785KF у відповідне поле інформаційно - телекомунікаційної системи, що є підтвердженням підписання договору. Також до матеріалів справи долучено Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, а також інші умови. На виконання умов договору відповідачу [PERSON] було надано кредитні кошти у сумі 22 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №e0fa3293-942f-4d1e-ade3-67a1b88679f0 від 14 лютого 2022 року та електронним повідомленням АТ «ТАСКОМБАНК» від 08 серпня 2024 року №3980/47.1-БТ.\~ Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 05.05.2022 року у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №168772512, яка становить 22 569,80 грн., з яких: 22 000 грн. -\~ сума заборгованості по тілу кредиту, 569,80 грн. - сума заборгованості по процентах. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Строк дії договору закінчується 28.11.2019 року. Укладеною Додатковою угодою №19 до Договору факторингу від 28.11.2019 року строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. В подальшому, додатковими угодами №26 від 31.12.2020 року, №27 від 31.12.2021 року, №31 від 31.12.2022 року та №32 від 31.12.2023 року продовжено строк дії Договору факторингу до 31.12.2024 року. Пунктом 1.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року передбачено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме в Реєстрах прав вимоги. Відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги за №175 від 05.05.2022 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором, що був укладений з відповідачем [PERSON] за №168772512 від 14.02.2022 року. Згідно даного реєстру до Договору факторингу №28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 22 569,80 грн., з яких: 22 000 грн. -\~ сума заборгованості по тілу кредиту, 569,80 грн. - сума заборгованості по процентах. Згідно з наданим ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком, заборгованість [PERSON] становить 24 041,60 грн., з яких: 22 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 2 041,60 грн. - заборгованість за відсотками. Надалі, між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 року у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Строк дії договору закінчується 31.12.2024 року. Відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги за №2 від 20.12.2023 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором, що був укладений з відповідачем [PERSON] за №168772512 від 14.02.2022 року. Відповідно до реєстру прав вимоги від 20.12.2023 року до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 24041,60 грн., з яких 22 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту та 2041,60 грн. - сума заборгованості по процентах. В подальшому, між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає ТОВ «Юніт Капітал» за плату, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 04.09.2024 року до Договору факторингу, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 24041,60 грн., з яких 22 000 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту та 2041,60 грн. - сума заборгованості по процентах. Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №168772512 від 14 лютого 2022 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] . Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~ Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~ передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», ТОВ «Юніт Капітал» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Суд встановив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №168772512 від 14.02.2022 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 22 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Представник відповідача заперечуючи позовні вимоги у своїх поясненнях зазначила, що у матеріалах справи відсутні докази підписання даного договору саме [PERSON] за допомогою електронного цифрового підпису, відсутні докази здійснення входу саме відповідачем на веб - сайт товариства за допомогою логіну і пароля особистого кабінету, надсилання йому товариством одноразового ідентифікатора, прийняття ним пропозиції укласти договір та направлення товариству відповідного повідомлення з одноразовим ідентифікатором, а також відсутні докази перерахування грошових коштів на користь відповідача. Однак такі доводи представника відповідача суд до уваги не приймає, з огляду на наступне. Так, правилами до кредитного договору передбачено, що позичальник у Заявці зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Товариству для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту. Позичальник також зобов`язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. За результатами заповнення Заявки здійснюється своєчасна перевірка дійсності та аутентифікація платіжної картки позичальника згідно з стандартами відповідних платіжних систем. Рішення про надання чи відмову у наданні кредиту приймається Товариством на підставі обробки персональних даних позичальника, зазначених в Заявці, та будь-якої додаткової інформації, наданої позичальником, чи отриманої Товариством з інших джерел (Розділ 3 Правил). Таким чином ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV785KF. Зокрема, 14.02.2022 року о 16:54:30 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Окрім того, в матеріалах справи наявне платіжне доручення №e0fa3293-942f-4d1e-ade3-67a1b88679f0 від 14 лютого 2022 року, з якого вбачається, що платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач [PERSON] , код [NUMBER] , сума 22000,00 грн., призначення платежу переказ коштів згідно договору №168772512 від 14.02.2022, банк платника АТ «ТАСКОМБАНК», що також підтверджується повідомленням від АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, ні відповідачем, ні його представником, суду не було надано жодних доказів, що номер телефону та номер карткового рахунку, які зазначені у заявці на отримання грошових коштів у кредит від 14.02.2022 року, відповідачу не належать. Також не було надано і виписки з карткового рахунку. Окрім того, суду не було надано доказів, що персональні дані відповідача були використанні сторонніми особами, для укладення зазначеного кредитного договору. Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи,\~ таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що підтверджується матеріалами справи. Відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Суми, які підлягають стягненню, відповідають умовам Договору. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості, а відтак він приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ «Юніт Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. підтверджуються матеріалами справи, зокрема договором про надання правничої допомоги №09/09/24-02 від 09.09.2024 року, додатковою угодою №13 до Договору від 09.09.2024 року, протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, актом прийому - передачі наданих послуг від 09.09.2024 року. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який сплачений згідно платіжної інструкції №6235 від 10.10.2024 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved