Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

12 вересня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «Алекскредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позивач вказував, що\~ через невиконання [PERSON] \~ умов укладеного кредитного договору № 6587829 від 08.07.2023, в неї утворилася заборгованість на загальну суму 68 370,00\~ грн, яку позивач\~ прохав стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 18.09.2024 було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, яке неодноразово відкладалося за клопотанням представника відповідача. 15.01.2025 в судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву\~ про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача адвокат Бердніченко О. П. надала суду клопотання про витребування письмових доказів у справі, а саме копію ліцензії на провадження діяльності\~ з надання фінансових послуг Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «Алекскредит» у 2023\~ році, оскільки у 2017 році вказану ліцензію було анульовано, а заново видано лищше у 2024 році, також прохала розгляд справи відкласти через зайнятість в іншому судовому засіданні в Полтавському апеляційному суді, на що надала підтверджуючі документи. Ухвалою суду від 15.01.2025 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «Алекскредит» копію ліцензії на провадження ним діяльності з надання фінансових послуг у 2023\~ році та відкладено розгляд справи на 11 лютого 2025 року з участю сторін. Ухвала суду виконана 16.01.2025. 10.03.2025 в судове засідання представник позивача не з`явився, однак в заяві до суду\~ прохав розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Представник відповідача адвокат Бердніченко О. К. в судовому засідання частково визнала позовні вимоги та прохала стягнути з [PERSON] лише тіло кредиту в сумі 10 000,00 грн та\~ відсотки за користування кредитом у розмірі 10 000,00 грн. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Суд встановив, що 08.07.2023 між Товариством з обмеженою Відповідальністю «Алекскредит» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 6587829 , за яким кредитор 08.07.2023 перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 03.02.2024 включно (а.с.7-17). Умовами вказаного Договору сторони також передбачили наступне: строк кредитування 210 днів, з них: базовий період 30 днів, у який знижена ставка 1,49% в день, спеціальний період 180 днів зі стандартною ставкою 3,0 % в день (а.с.18-20). За детальним (щоденним) розрахунком заборгованості станом на 30.08.2024 банком встановлена заборгованість в розмірі 68 370, 00 грн, з яких: - сума кредиту 10 000,00 грн; - заборгованість\~\~\~\~\~ із\~\~\~ виплати\~\~\~\~ процентів\~\~\~\~ за\~\~\~\~\~ користування кредитом 58 370,00 грн. На підтвердження позовних вимог позивачем надано, зокрема, - таблицю обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту та процентної ставки, де у графі усього вказана сума 14 478,40 грн, а не 58 370,00 грн, (як у детальному (щоденному) розрахунку заборгованості)\~ (а.с.16 на звороті); - графік платежів, де у графі абсолютне значення подорожчання кредиту вказана сума 14 478,40 грн, а не 58 370,00 грн (як у детальному (щоденному) розрахунку заборгованості);\~ - паспорт споживчого кредиту (не містить підпису Лишко); - оферта щодо надання кредиту (не містить підпису Лишко); - детальний (щоденний) розрахунок заборгованості; - правила надання кредиту, які не вказують на погодження сторонами істотних умов кредитного договору, які було запропоновано позичальниці при підписанні кредитного договору, а лише відображають актуальні Умови надання позивачем банківських послуг. За положеннями статті 9 Закону України "Про споживче кредитування", паспорт є формою інформації, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит для можливості ознайомлення з умовами кредитування.\~\~\~\~\~\~\~\~ При цьому клієнту банку може бути запропоновано декілька паспортів споживчого кредиту, які він зобов`язаний підписати. Згідно із окремими положеннями статті 14 Закону України "Про споживче кредитування": 1. Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. 2. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до вказаних положень Закону між банком та споживачем укладається договір, який має бути підписаний сторонами. У справі відсутній документ, який відображає узгоджену позицію між сторонами станом на дату підписання кредитного договору 08 липня 2023. Оферта це сама пропозиція, тобто інформація про предмет договору, умови його передачі замовнику, вартість, термін надання послуг та інші аспекти. Договір оферти вважається укладеним і вступає в силу з моменту акцепту, тобто згоди прийняти умови, що містяться у пропозиції укласти договір.\~ Відсутні будь-які відомості щодо акцепту, тобто відсутня інформація, що [PERSON] зрозуміла умови кредитування і погоджується на них. Інші документи, надані позивачем суду під час розгляду справи, не відображають інформації про узгоджені істотні умови при підписанні кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що надані позивачем документи за відсутності доказів, що відповідач з ними ознайомився,\~ є достатніми доказами укладення договору кредиту на тих умовах, які там зазначені. Доказів на підтвердження того, що правила надання кредиту, паспорт споживчого кредиту та інші документи, додані до позову були отримані відповідачкою у електронному вигляді з зазначенням дати та часу їх одержання, позивачем до позовної заяви не надано. Відповідно відсутні підстави вважати, що відповідачка отримала ці документи та ознайомилася і погодилася з запропонованими умовами. Детальний (щоденний) розрахунок заборгованості не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, він не підтверджує виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Великої\~\~\~\~ палати\~\~\~\~\~ Верховного\~\~\~\~\~ суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) стосовно порядку укладання договору кредиту було зазначено таку правову позицію щодо належного стандарту доведення факту узгодження Умов та правил банківських послуг. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Суд має право зменшити розмір відсотків до розміру заборгованості за тілом кредиту, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), де зазначено на право суду зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання у випадку зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановлення її в розмірі, який в два та більше разів перевищує відсотки, які передбачені в рамках первісного строку договору виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, для кваліфікації умов договору як несправедливих необхідна наявність таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідні правові висновки щодо застосування зазначених норм ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» у спірних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду: від 06.12.2019 у справі № 664/1261/16-ц (провадження № 61-25248св18), від 27.01.2020 у справі № 754/6091/18 (провадження № 61-11473св19),\~\~ від 07.10.2020\~\~\~\~ у справі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ №\~\~\~\~\~\~ 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від\~\~\~\~\~ 07.04.2021\~\~\~ у\~\~\~\~\~ справі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 623/2936/19 (провадження № 61-1416св20). У\~\~\~ постанові\~\~\~\~\~ Великої\~\~\~ Палати\~\~\~\~\~ Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) вказано: «Суди попередніх інстанцій встановили, що умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також пунктом 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. Право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. Вирішуючи питання щодо можливості зменшення судом розміру процентів річних, що підлягають стягненню з боржника за прострочення грошового зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду бере до уваги таке. Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання» Згідно з умовами Кредитного договору, знижена відсоткова ставка за користування кредитом складає 1,49% в день, стандартна 3% в день, реальна річна процентна ставка 8901,99% річних, що є непомірним тягарем для споживача фінансових послуг. Позивач просить суд стягнути відсотки у розмірі 58 370 грн, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту 10 000 грн, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України Конституційний Суд України зазначив, що з огляду на ч. 4 ст. 42 Конституції участь у договорі споживача як слабшої сторони, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту (рішення КСУ від 11.07.2013 р.№ 7-рп/2013). З огляду на наведене, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків за невиконане зобов`язання відповідача, який визнав, що уклав договір кредиту та відповідно до додатку № 1, де встановлена реальна річна ставка кредиту, був обізнаний по суму повернення процентів, та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважаю за необхідне та можливе стягнути з [PERSON] тіло кредиту в розмірі 10 000,00 грн, зменшивши\~\~ розмір відсотків з 58 370,00 грн до розміру заборгованості по кредиту в сумі 10 000,00 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Оскільки відповідач частково визнала позов, а сума сплати позивачем судового збору є мінімальною сумою для сплати за подання майнового позову до суду, а саме 3028,00 грн, то з [PERSON] потрібно стягнути саме цю суму понесених позивачем судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial