Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) в інтересах якого діє адвокат Солонинка Світлана Петрівна звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 21.08.2012 до 31.10.2016 позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] .. Згідно з рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2016 у справі №697/2115/16-ц шлюб між сторонами розірваний та з позивача стягнено аліменти. На підставі вищевказаного судового рішення з позивача на користь відповідачки на утримання сина стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття, починаючи з 06.10.2016. Вищевказане стягнення з позивача здійснюються у примусовому порядку Святошинським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ МЮ (м.Київ) у виконавчому провадженні №53587380. Позивач зазначає, що з часу винесення судом рішення про стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/3 частки доходу, матеріальний та сімейний стан позивача зазнав значних змін, а саме: 1) на даний час позивач перебуває на військовій службі в Національній гвардії України та періодично задіяний в активних військових діях. У зв`язку з чим у нього виникає постійна необхідність у витратах на своє забезпечення. Позивач постійно несе значні витрати на захист та убезпечення власного життя від загибелі і збереження здоров`я, а також на підтримку побутових потреб під час проходження військової служби, купує спеціальний одяг та інші речі, які необхідні йому для свого захисту під час служби. Такі витрати позивач здійснює постійно, задля можливості зберегти власне життя, убезпечитись від загрози загибелі. 2) позивач навчається заочно у Національній академії внутрішніх справ за контрактом та несе фінансові зобов`язання з оплати освіти. Зокрема, позивач зобов`язаний протягом чотирьох років сплатити 59500 грн., по 17000 грн. за кожний навчальний рік. 3) змінився сімейний стан позивача він зареєстрував новий шлюб із [PERSON] , про що Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складений актовий запис №473 від 21.06.2024. Дружина позивача на цей час не працює у зв`язку з необхідністю догляду за матір`ю Позивача [PERSON] . Позивач зазначає, що на сьогодні існує обов`язок матеріальної підтримки дружини у новому шлюбі, передбачений ч.1 ст.75 Сімейного кодексу України. На утриманні позивача також знаходиться його мати [PERSON] , яка хворіє на цукровий діабет ІІ типу та гіпертонічну хворобу, через що не може працювати, потребує матеріальної допомоги і догляду. Тож, у Позивача на цей час також є обов`язок з утримання матері та участі у додаткових витратах на матір, що передбачено ст.202, 203 Сімейного кодексу України. На думку позивача з часу визначення розміру стягуваних аліментів його матеріальний і сімейний стан безумовно зазнав змін. Сума, що залишається після сплати аліментів, є недостатньою для утримання членів сім`ї та забезпечення власних життєвих потреб. Вважає, що ці зміни у його сімейному та матеріальному стані є суттєвими, тому наявні всі підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. 23.12.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Гончарука А.В. надійшов відзив, згідно якого представник відповідача заперечував щодо заявлених позовних вимог і зазначив, що позовні вимоги, виходячи з їх характеру, розумності та співмірності, відповідачка не визнає і в обґрунтування своєї позиції викладає наступні заперечення: згідно рішення суду у справі №697/2115/16-ц та поданим на виконання виконавчим листом у виконавчому провадженні №53587380 стягуються аліменти з позивача на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини, всіх видів заробітку боржника, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до його повноліття. Відповідач стверджує, що зазначені боргові зобов`язання позивач виконував по липень 2024 року виключно в межах своїх бажань, постійно приховував розмір доходів та фактичне місце праці, тобто сплачував лише мінімальний розмір аліментів в наслідок чого станом на червень 2024 року у позивача виник борг по сплаті аліментних зобов`язань в сумі більше 230000 грн.. З урахування певних подій та обставин, з липня 2024 року, отримавши легальне, офіційне місце працевлаштування, з позивача підрозділом державної виконавчої служби почалося відрахування з розміру грошового утримання, розміру аліментних зобов`язань та стягнення розміру заборгованості. Сторона відповідача вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що розмір аліментів встановлений рішенням суду може бути зменшений зараз за рішенням суду виключно через факт зміни матеріального або сімейного стану позивача, в даному випадку через одруження позивача та наявності вікових хвороб його матері. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо здійснення дружиною позивача догляду за його матір`ю, відсутні докази про те, що такий догляд необхідний або встановлений, матір позивача не є особою з інвалідністю і не потребує стороннього догляду, факт відсутності у неї офіційного місця праці не спростовує її можливість отримувати розміри грошової винагороди за іншими видами виконуємої нею видів праці. Крім того відсутня обґрунтована інформація про те, що дружина позивача яка є працездатною може потребувати необхідності утримання саме від позивача у цій справі. Матеріальне становище позивача навпаки покращилося, розмір коштів які залишаються у розпорядженні позивача перевищують розмір встановленої на цей час законодавством мінімальної заробітної плати в 4-5 разів, окрім того позивач перебуває на повному державному утриманні, що взагалі зменшує розмір витрат на самозабезпечення, витрати на навчання 17000 грн. на рік не є суттєвими. Відповідачка виховує спільну дитину незалежно від ставлення позивача до виконання ним своїх батьківських обов`язків, не просить у позивача будь-якої додаткової допомоги, проте дитина завжди доглянута, приділяється увага стану виховання, здоров`я, навчання. Крім того дитина додатково навчається, відвідує спортивні секції має спортивні здобутки, що ніяким чином ніколи не цікавило та хвилювало позивача, оскільки він не цікавиться долею дитини, в той час як відповідачка взяла на себе всю відповідальність за життя та здоров`я спільної дитини. Лкрім цього, представник відповідача просить стягнути з позивача понесені відповідачкою витрати на правову допомогу у сумі 20000 грн. (а.с.39-51). 06.01.2025 представником позивача адвокатом Солонинкою С.П. через систему «Електронний суд» було подано відповідь на відзив, згідно якої представник позивача зазначає, що у відзиві наведені безпідставні заперечення відповідача, оскільки стягнення аліментів з позивача відбувається у примусовому порядку у виконавчому провадженні №53587380 з березня 2017 року. Державна виконавча служба за власними запитами постійно отримує в автоматичному режимі інформацію в Державної податкової служби та Пенсійного фонду України інформацію про доходи позивача та його місце роботи. Тому приховати розмір доходів та місце праці позивач не може. Приховування доходу позивачем не відповідає його інересам, оскільки в такому випадку розрахунок аліментів здійснюється за показниками середньої заробітної плати працівника цієї місцевості, які у місті Києві є найвищими в Україні. Позивач знаходиться на військовій службі з лютого 2024 року та офіційно отримує грошове забезпечення. Тому, причини несвоєчасного стягнення (неутримання) аліментів з січня 2024 року по липень 2024 року взагалі не залежали від позивача, а знаходяться в межах компетенції державного виконавця, який під час щомісячного розрахунку аліментів повинен вживати необхідних дій щодо їх стягнення. Просять врахувати, що зменшений розмір аліментів не порушить право дитини на гідний рівень життя, оскільки багатократно перевищуватиме прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (3196 грн.). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, який доданий до відзиву відповідачем, за останні півроку розмір аліментів складає 32000 грн. на місяць. Зменшений розмір аліментів перевищуватиме прожитковий мінімум для дитини відповідного віку в 7,5 разів, тобто в будь-якому випадку залишиться в розмірі, що відповідатиме реальним потребам дитини і критеріям розумності та достатності. Представник позивача відхиляє посилання відповідача на безпідставність позовних вимог, на оцінку позиції позивача як агресивної і зухвалої з ознаками зловживання процесуальними правами, оскільки в позові наведене правове обґрунтування заявлених вимог та додані відповідні докази (а.с.52-58). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2025, яке було відкладено на 12.03.2025, у зв`язку з неявкою сторони відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвокату Солонинці С.П.. Представник відповідача адвокат Гончарук А.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Також зазначив, що матеріальне становище відповідача покращилося, а не погіршилося, посилаючись на те, що позивач знаходиться на повному державному забезпеченні. Також зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того факту, що його матеріальний стан погіршився. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала, щодо заявлених вимог позивача та просила відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві. Також зазначила, що вона виключно сама займається вихованням спільної дитини, яка додатково навчається, відвідує спортивні секції, має спортивні здобутки. Також зазначила, що наданий час ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3 років. Заслухавши сторони та їх представників, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Як передбачено\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.02.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції у Київській області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8-1). З копії виконавчого листа №697/2115/16-ц виданого 20.02.2017 на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області вбачається, що з позивача стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 06.10.2016 (а.с.9). На підставі виконавчого листа №697/2115/16ц виданого Канівським міськрайонним судом Черкаської області 20.02.2017 старшим державним виконавцем Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Грищенко Н.О. 15.03.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52587380 про стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 06.10.2016 (а.с.10). З копії постанови від 22.03.2019 винесеної старшим державним виконавцем Сквирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Грищенко Н.О., вбачається, що виконавче провадження №53587380 передано за місцем проживання боржника до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с11). Відповідно до довідки №4067 від 29.07.2024 виданої начальником відділення кадрової роботи військової частини [NUMBER] підполковником [PERSON] вбачається, що солдат [PERSON] дійсно з 31.01.2024 по теперішній час перебуває на військовій службі у Національній гвардії України. [PERSON] проходить військову службу за контрактом. Дана довідка видана для пред`явлення до Національної академії внутрішніх справ (а.с.12). З копії договору №24-15 КПД про навчання у закладі вищої освіти від 05.08.2024 укладеного між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] , вбачається, що позивач вступив на заочну форму здобуття освіти за освітньою програмою Правоохоронна діяльність за спеціальністю «262» Правоохоронна діяльність для здобуття ступеня вищої освіти Бакалавр. Відповідно до п.3 договору, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (а.с.13). Відповідно до копії договору №24-15КПД/1 про надання платної освітньої послуги від 30.08.2024 укладеного між Національною академією внутрішніх справ та [PERSON] , відповідно до п. 3.1 договору, вбачається, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання (7 семестрів) становить 59500 грн., відповідно до п. 3.2. договору, вартість платної освітньої послуг за роки навчання становить: 2024-2025 навчальний рік 17000 грн.; 2025-2026 навчальний рік 17000 грн.; 2026-2027 навчальний рік 17000 грн.; 2027-2028 навчальний рік 8500 грн. (а.с.14). З цифрової копії актового запису про шлюб, з додатку ДІЯ, вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] у Святошинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) 21.06.2024 було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] та складено відповідний актовий запис №473 (а.с.15). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що матір`ю позивача є [PERSON] (а.с.16). Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 14.10.2024, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має діагноз цукровий діабет ІІ типу та гіпертонічну хворобу ІІ ст. (а.с.17). З копії трудової книжки [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , вбачається, що остання 12.05.2017 звільнена з роботи за власним бажанням (за станом здоров`я), 18.05.2018 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до пп.12 п.1 ст. 31 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.18). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №53587380 від 01.12.2024, вбачається, що [PERSON] станом на листопад 2024 має заборгованість по сплаті аліментів в сукупному розмірі заборгованості 170400,14 грн. (а.с. 43 на звороті - 44). З копії довідки №1 виданої Директором КЗ «Канівська ДЮСШ» [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , дійсно навчається у КЗ «Канівська ДЮШС» в групі 2, відділення [PERSON] з 15.07.2022 (а.с.46). Відповідно до довідки №149 від 28.11.2024 виданої Канівською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області, вбачається, що [PERSON] навчався з 01.09.2020 до 18.06.2024 в Канівській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №6 з поглибленим вивченням іноземних мов Канівської міської ради Черкаської області. За періоди навчання дитини 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024 навчальних роках батько [PERSON] із вчителями не спілкувався, справами дітей не цікавився, батьківські збори не відвідував, участі у виховані дитини не брав (а.с.47). З копії довідки форми ОК-7, вбачається, що дружина позивача [PERSON] отримувала останній дохід в 2021 році, відомості про отримання доховід за 2024 рів в даній довідці відсутні (а.с55-56). Відповідно до долученої до матеріалів справи представником відповідача платіжної інструкції №0.0.40951050009.1 від 26.12.2024, вбачається що [PERSON] сплатив на рахунок Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - 170400, 14 коп. суми заборгованості по аліментах (а.с.84). Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України,\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України,\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143-цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України, передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України, \~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він уклав новий шлюб, навчається на платній формі навчання, перебуває на військовій службі в Національній гвардії України та періодично задіяний в активних військових діях, у зв`язку з чим в нього виникає необхідність у витратах на своє забезпечення також має хвору матір та дружину, які не працюють, відповідно з чим він несе додаткове фінансове навантаження. Суд наголошує на тому, що зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Судом встановлено, що позивач є військовослужбовцем та має стабільний дохід. Суд зверає увагу, що у судовому засіданні, відповідачем було зазначено про те, що вона на даний момент не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до трьох років, зазначене дає суду підстави вважати, що обов`язок по фінансовому утриманню сина [PERSON] повністю ліг на позивача. Суд звертає увагу, що на підставі виконавчого листа №697/2115/16-ц виданого 20.02.2017 з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, що у відповідності до положень ч. 5 ст. 183 СК України має більший розмір ніж передбачено на одну дитину. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином матеріалами справи підтверджується обґрунтованість заявлених позовних вимог, адже на час визначення, згідно рішення суду від 31.10.2016, розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються з позивача у вигляді 1/3 частини його заробітку (доходу), він не мав інших дітей, однак на даний час його сімейний стан змінився, він одружився, навчається на платній формі навчання, відтак, суд прийшов до висновку, що визначений в рішенні суду від 30.10.2016 розмір аліментів слід зменшити до 1/4 частини доходів позивача, що відповідатиме приписам ст. 192 СК України, оскільки дана частка передбачена ч. 5 ст. 183 СК України, а також забезпечить належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини сторін, а також також враховуючи те, що обов`язки батьків по утриманню дітей є рівними, суд, вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення судового збору з відповідача, суд у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved