Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 22 червня 2021 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» був укладений кредитний договір № 2139704183-87766, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000,00 грн, строком на 20 днів, з 22.06.2021 по 12.07.2021, а також взяла на себе зобов`язання сплатити проценти у розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом. 11 жовтня 2021 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 102786528, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000,00 грн, на умовах строковості, поворотності, платності, взявши на себе зобов`язання сплатити комісію та проценти за кожен день користування кредитом. 02 жовтня 2021 року між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів » було укладено кредитний договір № 949531, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000,00 грн, на умовах строковості, поворотності, платності, взявши на себе зобов`язання сплатити проценти у розмірі 2%, яка нараховується з другого дня користування кредитом і до дати повернення кредиту. \~ \~ \~ \~07 березня 2023 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 07/03/23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по договору№ 2139704183-87766 від 22.06.2021, укладеному з відповідачем. 10 лютого 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 10-02/2022-50, у відповідності до умов яких ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по договору № 102786528, укладеному з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за кредитним договором № 102786528. 25 січня 2022 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 25/01/2022/1, у відповідності до умов яких ТОВ «1 БАНК» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по договору № 949531, укладеному з відповідачем. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за кредитним договором № 949531. Кредитодавці взяті на себе зобов`язання виконали, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. У зв`язку з чим у нього виникла заборгованість: за кредитним договором № 2139704183-87766 від 22.06.2021 у розмірі 25861,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 1954,00 грн; заборгованості за відсотками з моменту відступлення права вимоги 18907,00 грн; за кредитним договором № 102786528 від 11.10.2021 у розмірі 13615,06 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 3778,00 грн; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 8677,06 грн; заборгованості за комісіями 1160,00 грн; за кредитним договором № 949531 від 02.10.2021 у розмірі 16442,32 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 11350,00 грн; інфляційний збитків 80,00 грн; нарахованих 3% річних 12,32 грн. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в загальному розмірі 55918,38 грн, а також просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху, надано представнику позивача термін для усунення недоліків. 18.11.2024 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. 18.11.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача у прохальній частині позову просив суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, а також за відсутності представника позивача та заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що 22.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено договір позики № 2139704183-87766 «Проста позика», підписаного відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора U3XNGA69,за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові позику на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в Договорі позики та складає 5000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит відповідно до умов цього договору, його додатків та правил (а.с. 24-32). Відповідно до умов договору позики 2139704183-87766 від 22.06.2021 відповідачу 22.06.2021 надано позику на споживчі потреби в розмірі 5000 грн на її картковий рахунок [NUMBER] , дата повернення кредиту 12.07.2021 року; термін користування кредиту 20 діб; плата за користування позикою встановлена у виді відсоткової ставки у розмірі 1,95%, яка є фіксованою та застосовується протягом дії договору, за кожен день користування позикою. Плата за користування позикою нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування позикою визначену у п.п. 2.3 цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів рахунку товариства та закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства (розділ 2 договору). Згідно з довідкою, виданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за № 2873_240927154547 від 27.09.2024, останній повідомляє ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» про успішність транзакції 22.06.2021 о 09:33 щодо зарахування суми 5000,00 грн на карту номер [NUMBER] , на виконання вимог договору на переказ коштів ФК-П-20/08-08 від 20.08.2020. Вказане також підтверджено квитанцією за сплату № 94626593 від 22.06.2021 (а.с. 46 оборот, 47). 07.03.2023 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір № 07/03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Коллект центр» в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги до боржників, зокрема, до відповідача [PERSON] . Передання вказаних грошових вимог оформлено актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 07/03/2023 від 07.03.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 07.03.2023 (а.с. 68-70). З Реєстру боржників до договору № 07/03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 07.03.2023 вбачається, що ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» передало, а ТОВ «Коллект центр» прийняло право вимоги до боржника [PERSON] , загальна сума заборгованості 6954,00 грн, що складається з залишку по тілу кредиту 5000,00 грн та з залишку по відсоткам 1954,00 грн (а.с. 70 оборот-72, 79). Вказаний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2139704183-87766 також підтверджено розрахунком заборгованості, який надано ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» станом на 07.03.2023 (а.с. 51-58). Відповідно до розрахунку ТОВ «Коллект центр» за [PERSON] станом на 03.10.2024 наявна заборгованість за кредитним договором № 2139704183-87766 від 22.06.2021 у розмірі 25861,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 1954,00 грн; заборгованості за період з 19.11.2021 по 23.02.2022 18907,00 грн (а.с. 61). \~Окрім того, 11.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102786528, підписаного відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора U63946, за умовами якого товариство зобов`язалося надати, шляхом перерахування на кредитний рахунок, позичальникові кредит на суму 4000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит відповідно до умов цього договору (а.с. 32 зворот-39). Згідно з п. 1.1. договору кредитодавець зобов?язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов?язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00\~грн. Пунктами 1.3, 1.4 договору встановлено, що кредит надається строком на 15 днів з 11.10.2021, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26.10.2021. Відповідно до п. 1.5.1. договору комісія за надання кредиту: 1160,00 грн, яка нараховується за ставкою 29% від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 1800,00 грн, які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2. договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно з п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов?язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв?язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов?язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов?язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно з платіжним дорученням № 33645819 від 11.10.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. Призначення платежу: кошти згідно з договором № 102786528. З відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102786528 [PERSON] , яка надана ТОВ «Мілоан» вбачається, станом на 10.02.2022 прострочене тіло кредиту становить 3778,00 грн, прострочена комісія становить 1160,00 грн, прострочені проценти становлять 6032,46 грн (а.с. 58 зворот 59). 10 лютого 2022 року було укладено договір № 10-02/2022-50 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача за договором № 102786528. Факт передачі кредитного договору до відповідача підтверджено також актом приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 та відповідним реєстром боржників (а.с. 72 зворот -77, 80). 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102786528. Відповідно до розрахунків, які надані ТОВ «Вердикт Капітат» та ТОВ «Коллект Центр», у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань у неї утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит № 102786528 від 11.10.2021, яка становить 13615,06 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 3778,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 8677,06 грн; заборгованість за комісією 1160,00 грн. Також, 02.10.2021 між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] було укладено договір позики № 949531, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором HOSxHM8uKo, за умовами якого товариство зобов`язалося надати, шляхом перерахування на кредитний рахунок, позичальникові кредит на суму 5000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит відповідно до умов цього договору (а.с. 17). Згідно з п. 2.2. договору, позика надається строком на 30 днів з 02.10.2021, дата повернення 01.11.2021 . Згідно з п. 2.3 договору, базова процентна ставка становить 2%, яка нараховується з другого дня користування позикою, а процентна ставка за перший день користування позикою становить 29,71%. Пунктами 6.2, 6.3 договору визначено, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою мобільного додатку, що розміщені на сайті http://clickcredit.com.ua/documents-license.html, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Позичальник розуміє та погоджується, що у випадку продовження строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день подовження становитиме 2% від суми позики (її частини). Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БАНК (на мовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Порядок та умови пролонгації кредитного договору визначені розділом 7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БАНК». Відповідно до п. 7.8. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БАНК» подовження строку користування позикою є неможливою, якщо товариство відступило право вимоги за договором позики третій особі бо звернулося до суду за примусовим стягненням заборгованості. Згідно з довідкою, виданою ТОВ «ФК «Фінекспрес» за № 05/09-2024-1/ТНПП від 05.09.2024 , останній повідомляє ТОВ «1БАНК» про успішність транзакції 02.10.2021 щодо зарахування суми 5000,00 грн на платіжну карту номер [NUMBER] , на виконання вимог договору на переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018. Вказане також підтверджено квитанцією за сплату № 94626593 від 22.06.2021 (а.с. 44). 25 січня 2022 року між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1БАНК» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики в тому числі за договором № 949531 від 02.10.2021, що також підтверджено актом приймання-передавання реєстру боржників від 25.01.2022 та відповідним реєстром боржників (а.с. 63-67, 78). 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги за договором № 949531 від 02.10.2021, укладеного між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] . Вказане підтверджено реєстром боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, який є додатком № 3 до вказаного договору (а.с. 81- 88). Відповідно до розрахунків, які надані ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «Коллект Центр», у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань у неї утворилась заборгованість за договором № 949531 від 02.10.2021, яка станом на 26.06.2024 становить 16350,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 11350,00 грн (а.с.48 зворот- 49, 60). Також позивачем нараховано на заборгованість за договором № 949531 від 02.10.2021 3% річних у розмірі 12,32 грн та інфляційні втрати у розмірі 80,00 грн (а.с. 60). З кредитних договорів вбачається, що вони укладені в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 15 ЦК України, частина перша\~статті 16 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладений з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач не надала відзив на позов, не подала будь-яких клопотань, не заперечувала фактів укладання кредитних договорів, отримання та користування кредитними коштами, не спростовувала розрахунок та розмір заборгованості, не подала своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2139704183-87766 від 22 червня 2021 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2139704183-87766 від 22 червня 2021 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору. Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102786528 від 11 жовтня 2021 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 4000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору. Судом встановлено, що між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 949531 від 02 жовтня 2021 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов кредитного договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаних розмірах підтверджується матеріалами справи. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення позову з наступних підстав. Так, враховуючи, що [PERSON] неналежним чином виконує зобов`язання за кредитними договорами № 2139704183-87766 від 22.06.2021, № 102786528 від 11.10.2021, № 949531 від 02.10.2021 у зв`язку з чим виникла заборгованість, а фактор (позивач) має право вимоги за кредитними договорами, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати повернення заборгованості, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами № 102786528 від 11.10.2021, № 949531 від 02.10.2021 підлягають задоволенню, оскільки суд повністю погоджується з розрахунками заборгованості, які надані позивачем, по цим договорам. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, та стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 12,32 грн та інфляційних втрат у розмірі 80,00 грн за договором № 949531 від 02.10.2021, погодившись з розрахунками позивача, які проведені за період до запровадження на території України правового режиму воєнного стану. Щодо розміру заборгованості відповідача за кредитним договором № 2139704183-87766 від 22.06.2021 суд зазначає наступне. Так, суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц), від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16), від 18 січня 2022 року (справа № 910/17048/17), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що\~ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс»\~надало відповідачу кредит у розмірі 5000 гривень, а остання зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі 1,95% на добу. Досліджені судом докази підтверджують, що відповідач заборгованість за кредитом не погасив. Окрім стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5000 грн, позивач просив стягнути заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 1954,00 грн; заборгованості за період з 19.11.2021 по 23.02.2022 18907,00 грн. За умовами договору\~№ 2139704183-87766 від 22.06.2021 (п. 2.3.) сторони встановили строк кредитування 20 днів, а тому із врахуванням розміру неповернутого кредиту (тіла кредиту) 5000 гривень, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості за відсотками становить 1950,00 грн (5000 х 1,95% х 20), а розмір заборгованості за договором позики становить 6950,00 грн (5000+1950,00). Виходячи із викладеного, суд відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки такий проведений без урахування умов договору. При цьому суд звертає увагу на те, що в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вимог про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України позивач не заявляв. Також суд звертає увагу, що представником позивача не було надано доказів що строк користування кредитом було продовжено на умовах визначених кредитним договором № 2139704183-87766 від 22.06.2021 (порядок та умови продовження визначенні п. 3.19 розділу 3 кредитного договору, п. 4.1.2 розділу 4 кредитного договору). Отже до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитними договорами № 2139704183-87766 від 22.06.2021 у розмірі 6950,00 грн, № 102786528 від 11.10.2021 у розмірі 13615,06 грн, № 949531 від 02.10.2021, з урахування 3% річних та інфляційних втрат, у розмірі 16442,32 грн, а всього у загальному розмірі 37007,38 грн, що у відсотковому значенні становить 66,18 % від заявлених позовних вимог. Щодо розподілу\~судових витрат суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн, а всього 18422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи встановлено що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково (66,18%), з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1603,14 грн (із розрахунку 2422,40х66,18:100). Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представником позивача надано договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання позивачу правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги № 538 від 14.08.2024 по супроводу примусового стягнення з [PERSON] заборгованості, витяг з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024, відповідно до яких Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надано професійну правничу допомогу у роботі з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] на загальну суму 16000,00 гривень. Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якого витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України), зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ТОВ «Коллект Центр» на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Проте, із врахуванням часткового задоволення позову, розмір витрат на професійну правничу допомогу, яку слід стягнути з відповідача, становить 10588,80 грн (16000х66,18:100) пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial