Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації на земельні ділянки. В позовній заяві вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 0,4508 га кадастровий номер 7323580500:01:003:0367, земельної ділянки площею 0,1992 га, кадастровий номер 7323580500:01:003:0368, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Дихтинецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, земельної ділянки площею 0.3554 га, кадастровий номер 7323586000:01:014:0042, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. [PERSON] , як спадкоємець за законом звернулась до державного нотаріуса Путильського державної нотаріальної контори Чернівецької області Кокаревої Н.М. із заявою, на предмет видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №126/02-31 від 01.05.2024 року відмовив заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що [PERSON] не були надані нотаріусу документи, що підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем, [PERSON] , а також у неї немає документів, що посвідчують право власності на вище вказані земельні ділянки, що підтверджується інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №376712563 від 01.05.2024 року. На підставі викладеного та з врахуванням позовних вимог просить суд визнати за [PERSON] право на завершення виготовлення технічної документації та здійснення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,4508 га кадастровий номер 7323580500:01:003:0367, земельну ділянку площею 0,1992 га, кадастровий номер 7323580500:01:003:0368, що надані для ведення товарногосільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Дихтинецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, земельну ділянку площею 0,3554 га, кадастровий номер 7323586000:01:014:0042, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява в якій просив суд справу розглядати без його участі, проти заявлених вимог не заперечує, вирішення справи покладає на розсуд суду. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що від відповідача до суду надійшли заява про визнання позовних вимог, які не суперечать закону та інтересам сторін, а тому суд вважає, що необхідно ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України/а.с.10/. [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №111/а.с.12/. Як видно з матеріалів справи, а саме з копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7300696432014 від 26.06.2014 року, №НВ-7300696462014 від 26.06.2014 року та №НВ-7300696402014 від 26.06.2014 року вбачається, що [PERSON] належали земельні ділянки: площею 0,4508 га кадастровий номер 7323580500:01:003:0367, земельної ділянки площею 0,1992 га, кадастровий номер 7323580500:01:003:0368, які надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Дихтинецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області та земельної ділянки площею 0.3554 га, кадастровий номер 7323586000:01:014:0042, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області/а.с.13-21/. Згідно ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб(спадкоємців). Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що, [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання: [ADDRESS] . Осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, а також пережитого подружжя немає. [PERSON] своєчасно вступила в управління і розпорядження спадковим майном на протязі шестимісячного строку, наданого для прийняття спадщини, що підтверджується проживанням та реєстрацією разом із спадкодавцем за однією адресою з 1972 року по даний час/а.с.25/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась із заявою до Путильської нотаріальної контори про прийняття спадщини. За результатом розгляду заяви державний нотаріус Кокарева Н.М. постановою від 01.05.2024 року за №126/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Дана відмова обґрунтована тим, що нею не були надані нотаріусу документи, що підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем, [PERSON] , а також у неї немає документів, що посвідчують право власності на вище вказані земельні ділянки, що підтверджується інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №376712563 від 01.05.2024 року/а.с.26-27/. Рішенням Путильського районного суду № 721/531/24 від 04 липня 2024 року встановлено факт проживання однією сім`єю [PERSON] [INFO] та [PERSON] , яка померла\~ [INFO] , в період часу з 1972 року по 24.12.2022 року/а.с.29-30/. Згідно ст.ст. 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що, судом встановлено, що [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом фактично прийняла спадщину, але при цьому не може зареєструвати спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, внаслідок чого порушуються цивільні права та інтереси спадкоємця (позивача), суд вважає, що необхідно відновити порушенні права та інтереси шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved