Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач, керівник Кропивницької окружної прокуратури В.Рубан, звернувся в суд з позовом в якому зазначає, що Кропивницькою окружною прокуратурою встановлено підстави для захисту інтересів держави шляхом пред`явлення позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника. Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2022 року у справі № 405/3754/22 задоволено позов [PERSON] до Управління освіти Кропивницької міської ради про визнання пункту контракту недійсним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу: визнано п. 6.1 Контракту від 22.11.2021 року, укладеного між Управлінням освіти Кропивницької міської ради та [PERSON] в частині закінчення його дії 30.06.2022 року недійсним з моменту укладення; скасовано наказ Управління освіти Кропивницької міської ради від 28.06.2022 року № 103-к «Про звільнення [PERSON] » та поновлено [PERSON] на роботі на посаді директора Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського з 30.06.2022 року; стягнуто з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 97 207,80 грн; стягнуто з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь держави судові витрати в сумі 2 977,20 грн. Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу в сумі 19093,80 грн підлягає негайному виконанню. Відповідно до додаткового рішення у справі № 405/3754/22 від 19.12.2022 року стягнуто з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь [PERSON] допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу в сумі 8 679,00 грн; стягнуто з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 992,40 грн. За результатами апеляційного перегляду вищевказаної справи, постановою Кропивницького апеляційного суду від 23.05.2023 апеляційну скаргу Управління освіти Кропивницької міської ради залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2022 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2022 року - без змін. Указані судові рішення набули законної сили, тому є доведеним встановлений судом факт звільнення [PERSON] начальником Управління освіти Кропивницької міської ради [PERSON] з порушенням вимог трудового законодавства. Порушення, яке зумовило виплату працівнику коштів допущено з вини начальника Управління освіти Кропивницької міської ради [PERSON] , якою 28.06.2022 року видано незаконний наказ № 103-к «Про звільнення [PERSON] ». Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2022 року у справі № 405/3754/22 виконано, що підтверджується листом Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому Кіровоградської області та доданими платіжними документами, в якому зазначено, що відповідно до пункту 31 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (зі змінами), та згідно виконавчого листа від 02.12.2022 року по справі № 405/3754/22, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда, 14.12.2022 року управлінням Казначейства проведено безспірне списання з реєстраційного рахунку № UА428201720344260026000021293 КПКВКМБ 0611091 КЕКВ 2111 на користь [PERSON] середній заробіток в сумі 15 370,51 грн та утримано податки в сумі 3 723,29 грн. Як зазначено в вищезгаданому листі, 26.07.2023 року до управління Казначейства надійшли на виконання: виконавчий лист Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.07.2023 року по справі № 405/3754/22 про стягнення з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 97 207,80 грн, виконавчий лист Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.07.2023 року по справі № 405/3754/22 про стягнення з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь [PERSON] допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу в сумі 8 679 грн і судових витрат по справі в сумі 992,40 грн. Вказує, що незаконним звільненням [PERSON] із займаної посади та, як наслідок, сплатою їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу Управлінню освіти Кропивницької міської ради завдана шкода в сумі 97 207,80 грн, яка підлягає стягненню з винної у незаконному звільненні службової особи, а саме начальника управління [PERSON] . Таку позицію позивач обґрунтовує статтями 130, 134, 237 КЗпП України, позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.01.2023 року у справі № 752/23602/20. Крім того, посилаючись на норми ст. 1191 ЦК України зазначає, що оскільки звільнення [PERSON] відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, то у винної в цьому особи - начальника Управління освіти Кропивницької міської ради [PERSON] виник обов`язок відшкодувати завдану таким звільненням шкоду у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 97207,80 грн. Позиція обгрунтована ч. 3 ст. 233 КЗпП України відповідно до якої для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред`явлення регресного позову. Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. До аналогічного висновку дійшов Верховний суд України у постанові № 675/28/15-ц від 21.12.2016 року. Листом від 11.04.2024 року № 474/26 Управління освіти Кропивницької міської ради повідомило окружну прокуратуру про те, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі № 405/3754/22 з управління освіти Кропивницької міської ради управлінням Державної казначейської служби України у місті Кропивницькому Кіровоградської області проведено безспірне списання коштів на користь [PERSON] . Проте, щодо регресного стягнення коштів з працівників, зазначено, що контракт з [PERSON] укладався за рішенням конкурсної комісії, у зв`язку з чим, на думку управління, вплив працівників управління освіти на процес укладання контракту відсутній, отже і підстави про притягнення до відповідальності відсутні. Вищевикладене свідчить про те, що уповноважені органи самоусунулись від захисту інтересів держави та суспільства у спірних правовідносинах, наведене утворює собою передбачений вимогами Конституції України та Закону України «Про прокуратуру» винятковий випадок, за якого порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у даних спірних правовідносинах. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь Кропивницької міської ради завдану шкоду в сумі 97\~207,80 грн., які зарахувати в дохід місцевого бюджету та на користь Кіровоградської прокуратури судовий збір в сумі 3\~028,00 грн. Ухвалою суду від 22.07.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено судове засідання. 26.08.2024 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні вимог позивача через безпідставність заявлених вимог. Ухвалою суду від 28.08.2024 року за клопотанням представника відповідача у справі замінено засідання та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.09.2024 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. 12.09.2024 року позивачем подана відповідь на відзив, яка долучена до матеріалів справи. В судовому засіданні представник позивача Літвін А.Ю. позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, зазначила, що рішеннями судів встановлена вина відповідача у незаконному звільненні [PERSON] , якій виплачено кошти за незаконне звільнення, рішення виконане, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідач та її представник, який приймав участь в розгляді справи в режимі відео конференції, в судовому засіданні позов не визнали. Представник відповідача зазначив, що під час звільнення [PERSON] її обов`язки ніхто не виконував, їй був виплачений середній заробіток, у розгляді справи за її позовом [PERSON] до участі в справі не залучалась, а тому вимоги до неї безпідставні та незаконні. Представники Кропивницької міської ради, Управління освіти Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, причини неявки суду не відомі. Суд заслухавши пояснення представника Кропивницької окружної прокуратури Літвін А.Ю., відповідача [PERSON] та її представника адвоката Лишенко С,С., дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності. Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура забезпечує представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 56 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовом, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Згідно з п.8 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. У статті\~237\~КЗпП України\~передбачено,\~що суд\~покладає на\~службову особу,\~винну у\~незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення відбулося з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідно до\~ч.4\~ст.\~82\~ЦПК України\~обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи бо\~особа,\~щодо якої\~встановлені ці\~обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, вказана позиція висловлені у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 року у справі № 649/1393/19. Верховний Суд\~неодноразово зазначав,\~що преюдиціальність\~ґрунтується на\~правовій властивості\~законної сили\~судового рішення\~і визначається\~його суб`єктивними\~і об`єктивними\~межами,\~за якими\~сторони та\~інші особи,\~які брали\~участь у\~справі,\~а також\~їх правонаступники\~не можуть\~знову оспорювати\~в іншому\~процесі встановлені\~судовим рішенням\~у такій\~справі правовідносини.\~Суб`єктивними\~межами є\~те,\~що у\~двох справах\~беруть участь\~одні й\~ті самі\~особи чи\~їх правонаступники,\~чи хоча\~б одна\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі №438/723/17). Таким чином, преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2022 року у справі № 405/3754/22 задоволено позов [PERSON] до Управління освіти Кропивницької міської ради про визнання пункту контракту недійсним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу: визнано п. 6.1 Контракту від 22.11.2021 року, укладеного між Управлінням освіти Кропивницької міської ради та [PERSON] в частині закінчення його дії 30.06.2022 року недійсним з моменту укладення; скасовано наказ Управління освіти Кропивницької міської ради від 28.06.2022 року № 103-к «Про звільнення [PERSON] » та поновлено [PERSON] на роботі на посаді директора Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського з 30.06.2022 року; стягнуто з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 97 207,80 грн; стягнуто з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь держави судові витрати в сумі 2 977,20 грн. Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу в сумі 19093,80 грн підлягає негайному виконанню. Відповідно до додаткового рішення у справі № 405/3754/22 від 19.12.2022 року стягнуто з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь [PERSON] допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу в сумі 8 679,00 грн; стягнуто з Управління освіти Кропивницької міської ради на користь [PERSON] судові витрати по справі в сумі 992,40 грн. За результатами апеляційного перегляду вищевказаної справи, постановою Кропивницького апеляційного суду від 23.05.2023 апеляційну скаргу Управління освіти Кропивницької міської ради залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2022 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2022 року - без змін. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2022 року у справі № 405/3754/22 виконано, що підтверджується листом Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому Кіровоградської області та доданими платіжними документами, в якому зазначено, що відповідно до пункту 31 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (зі змінами), та згідно виконавчого листа від 02.12.2022 року по справі № 405/3754/22, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда, 14.12.2022 року управлінням Казначейства проведено безспірне списання з реєстраційного рахунку № UА428201720344260026000021293 КПКВКМБ 0611091 КЕКВ 2111 на користь [PERSON] середній заробіток в сумі 15 370,51 грн та утримано податки в сумі 3 723,29 грн. Зобов`язання щодо виплати середнього заробітку [PERSON] було покладено саме на Управління освіти Кропивницької міської ради, і саме управлінням зобов`язання було виконано. Згідно відповіді Управління освіти Кропивницької міської ради № 474/26 від 11.04.2024 року фактичних збитків бюджету не нанесено, так як в закладі освіти утримувались вакансії працівників. Як зазначила відповідач стягнення коштів на користь [PERSON] задля виконання рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26.07.2023 року у справі № 405/3754/22 було здійснено в межах бюджетних призначень шляхом зменшення видатків Центральноукраїнського вищого професійного училища імені Миколи Федоровського та збільшення видатків по управлінню освіти Кропивницької міської ради без залучення додаткового фінансового ресурсу. Так як після звільнення [PERSON] її посада залишалася вакантною, кошти, призначені для виплати заробітної плати за її посадою нікому не виплачувались, та пізніше були перерозподілені між КЕКВ. Тобто фактично [PERSON] отримала ті самі кошти, які первісно призначалися на виплату їй заробітної плати, але з іншого рахунку. При цьому, на Кропивницьку міську раду рішенням суду у справі № 405/3754/22 жодних зобов`язань не покладалося, більш того Кропивницька міська рада під час розгляду справи № 405/3754/22 взагалі не була учасником справи і Кропивницькою міською радою не надано доказів того, що їй було завдано шкоду. Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда у справі № 405/3754/22 не було встановлено вину [PERSON] у незаконному звільненні [PERSON] . Відповідач [PERSON] взагалі не була стороною по справі № 405/3754/22 та не була залучена до розгляду справи № 405/3754/22 в якості\~третьої особи, а тому рішення по справі № 405/3754/22 не має преюдиційного значення для даної справи. Під час розгляду справи № 405/4015/24 не розглядалося питання, що саме дії [PERSON] були протиправними, ані під час розгляду справи № 405/3754/22, ані під час розгляду справи № 405/4015/24 протиправність дій [PERSON] судом не встановлювалась. Підставою для скасування наказу про звільнення [PERSON] було визнання п. 6.1 Контракту від 22.11.2021 року, укладеного між Управлінням освіти Кропивницької міської ради та [PERSON] в частині закінчення його дії 30.06.2022 року недійсним з моменту укладення. При цьому, [PERSON] , як посадова особа, лише підписала наказ про звільнення [PERSON] у зв`язку з закінченням строку дії контракту від 22.11.2021 року, укладеного між Управлінням освіти Кропивницької міської ради та [PERSON] , який в подальшому був скасований судом. Факт порушення прав [PERSON] перебуває у причинно-наслідковому зв`язку не з діями [PERSON] щодо підписання наказу про звільнення, а з закінченням строку дії контракту, який було вказано у п.6.1 укладеного контракту. На момент підписання наказу про звільнення вказаний пункт контракту був чинний, відповідач [PERSON] керувалася саме положеннями чинного контракту. Вимогою, заявленою в позовній заяві, є стягнення з відповідача на користь Кропивницької міської ради завданої внаслідок незаконного звільнення [PERSON] шкоди, в сумі 97 207,80 грн, які зарахувати в дохід місцевого бюджету. Керівник Кропивницької окружної прокуратури в позовній заяві посилається, як на норми трудового права, що регулюють порядок настання матеріальної відповідальності працівників, так і на норми цивільного права, що регулюють настання цивільно-майнової відповідальності. При цьому,\~трудове законодавство\~регулює саме\~питання настання\~матеріальної відповідальності\~працівника. Щодо шкоди, завданої роботодавцю працівником внаслідок недотримання трудової дисципліни, норми цивільного законодавства не застосовуються. Відшкодування шкоди, заподіяної працівником підприємству врегульовано нормами КЗпП України, а не нормами ЦК України. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.07.2021 року у справі № 500/9201/18 (провадження № 61-19437св20), від 10.10.2018 року у справі № 199/6426/15-ц (провадження № 61-14201св18), від 11.12.2019 року у справі № 463/4040/15-ц (провадження № 61-23441св18), від 22.04.2020 року у справі № 489/1902/18 (провадження № 61-282св19). При цьому, не може відповідати перед підприємством, установою чи організацією працівник, який не перебуває з ним у трудових правовідносинах. Право звернутися із позовом до відповідача щодо відшкодування завданої шкоди є лише в управління освіти Кропивницької міської ради, а у Кропивницької міської ради таке право відсутнє, так як відповідач не перебуває з нею у трудових відносинах. Як вбачається з листа від 11.04.2024 року № 474/26 (а.с. 55-56) Управління освіти Кропивницької міської ради повідомило окружну прокуратуру про те, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі № 405/3754/22 з управління освіти Кропивницької міської ради управлінням Державної казначейської служби України у місті Кропивницькому Кіровоградської області проведено безспірне списання коштів на користь [PERSON] . Проте, щодо регресного стягнення коштів з працівників, зазначено, що контракт з [PERSON] укладався за рішенням конкурсної комісії, у зв`язку з чим, на думку управління, вплив працівників управління освіти на процес укладання контракту відсутній, отже і підстави про притягнення до відповідальності відсутні. Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов`язання з відшкодування шкоди; регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги не визначають яку саме відповідальність має нести відповідач за даним позовом чи матеріальну відповідальність, як працівник за шкоду заподіяну Управлінню освіти Кропивницької міської ради внаслідок порушення покладених на неї трудових обов`язків на підставі ч.1 ст. 130 КЗпП України, чи цивільно-майнову в порядку регресу на підставі ст. 1191 ЦК України. Згідно відповіді виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 6196/10.16 від 29.08.2024 року (а.с. 182) для виконання рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26.07.2023 року по справі № 405/3754/22 в частині безспірного списання коштів на користь [PERSON] управлінням освіти Кропивницької міської ради здійснено перерозподіл кошторисних призначень без залучення додаткового фінансового ресурсу. Центральноукраїнському вищому професійному училищу імені Миколи Федоровського зменшено видатки по КПКВК 0611091 за КЕКВ 2111 «Заробітна плата», КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» та збільшено видатки по управлінню освіти Кропивницької міської ради по КПКВК 0611091 за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» та КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги на оздоровлення на користь [PERSON] та судового збору. Рішення Кропивницької міської ради про додаткове виділення коштів з місцевого бюджету за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» управлінню освіти Кропивницької міської ради не приймались. Таким чином, Кропивницька місбка рада не є\~особою,\~яка сплатила\~кошти [PERSON] в зв`язку\~з чим,\~нею не вживались заходи для стягнення в регресному порядку коштів з винних осіб, а тому у Кропивницької міської ради взагалі не виникло право вимоги, так як кошти на виконання рішення суду у справі № 405/3754/22 були стягнуті з управління освіти Кропивницької міської ради. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову керівника Кропивницької окружної прокуратури Володимира Рубана в інтересах держави уповноваженим органом якої виступають: Кропивницька міська рада, Управління освіти Кропивницької міської ради до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника. Пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача, а тому суд відносить судові витрати, понесені позивачем, за його рахунок.

Outcome: dismissed