Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

26.11.2024 представник позивача Акціонерного товариства «Комерційний Банк» «Глобус», адвокат Прохоренко В.П. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ "КБ "Глобус" від 28.10.2020 року на загальну суму 53\~512,22грн., а також стягнути судові витрати у розмірі 3 028 грн. судового збору та 6 000 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу. В обґрунтування позову вказує, що 28.10.2020 між Акціонерним товариством "Комерційний Банк "Глобус" та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ "КБ "Глобус", шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. Підписанням Заяви-анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору ознайомилась з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозуміла його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору. Відповідач отримала кредит в розмірі 38\~498,00 грн. на строк 18 місяців з 28.10.2020 по 27.04.2022 (пільговий кредит 6 місяців з 28.10.2020 по 28.04.2021). Відповідачем не здійснено погашення грошових коштів після завершення пільгового періоду та не сплачено проценти за користування, у зв`язку із чим позивачем було нараховано проценти на суму існуючої заборгованості. Станом на 01.10.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 53\~512,22грн., в тому числі: 38\~498,00 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 15\~014,22 грн. - прострочена заборгованість по процентами. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за кредитним договором не погашає, що є порушенням законних прав Акціонерного товариства «Комерційний Банк» «Глобус», тому представник позивача змушений був звернутись до суду з позовною заявою. Ухвалою судді\~Шевченківського районного\~суду м.\~Львова Свірідової\~В.В.\~від 30.12.2024\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~справу до\~судового розгляду\~в спрощеному\~порядку без\~повідомлення (виклику)\~сторін (а.с.58). Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалися за адресою зареєстрованого його місця проживання, відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило. Лист повернувся на адресу суду 17.01.2025 року з відміткою поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи судом, у встановлений строк відповідач відзиву на позов не подала, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. 28.10.2020 між Акціонерним товариством "Комерційний Банк "Глобус" та відповідачем укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ "КБ "Глобус", шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. У Заяві-анкеті від 28.10.2020 позичальник погодився з умовами кредитування. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідачем не виконано умови п.3.4.14, 3.4.15 Договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01.10.2024 становить 53\~512,22грн., в тому числі: 38\~498,00 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 15\~014,22 грн. - прострочена заборгованість по процентами. АТ "КБ "Глобус" листом від 17.11.2024 №1-2085 повідомило [PERSON] про виникнення простроченої заборгованості за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ "КБ "Глобус" та надано рекомендації з її погашення, що підтверджується списком поштових рекомендованих відправлень (а.с.32,34). Зазначені вимоги відповідачем не виконано, заборгованість на день розгляду справи не погашено. З будь-якими заявами відповідач до Банку не зверталась, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відповідно до Умов надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту. Згідно ст. ст.ст.526, 530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1ст. 611\~ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,стаття 1050 ЦК України\~зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем є обґрунтованими, оскільки документально підтверджені та доведені належними доказами, а саме: до матеріалів справи долучено копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01.02.2024 року, довіреність від 05.12.2022 року, якою позивач уповноважує адвоката Прохоренка В.П. вчиняти усі необхідні дії, пов`язані з її виконанням, акту №40526089 від 05.11.2024р. прийому-передачі послуг за договором №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 року, платіжної інструкції кредитового переказу коштів №17120 від 15.11.2024 року, яка підтверджує той факт, що позивач поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень, а тому суд вважає, що вказана сума не підлягає стягненню з відповідача. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 3028,00 грн. судового збору.

Outcome: approved