Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») звернулось до суду із вказаною вище позовною заявою, в обґрунтування якої зазначило, що [PERSON] на праві власності належать нежиле приміщення цокольного поверху №№ 1-8, 8А, підвалу № ІІ, в літ. «А-4», загальною площею 170,1 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] з централізованою системою опалення. Теплопостачання у житловий будинок [ADDRESS] за договором купівлі-продажу теплової енергії здійснюється КП «ХТМ». Між [PERSON] та КП «ХТМ» був складений договір купівлі-продажу про постачання теплової енергії, на підставі якого, КП «ХТМ» здійснили відпустку теплової енергії [PERSON] за вказаним договором купівлі-продажу постачання теплової енергії № 12501 від 01.08.2002 року в повному обсязі. На підставі чого, [PERSON] були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Крім того, з 01.12.2021 року КП «ХТМ» з [PERSON] був укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Проведення нарахувань виконувались згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розпитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315. Станом на 01.01.2024 року абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії яка утворилась за період з 01.12.2021 року по 01.09.2023 року, складає 365 грн. 62 коп. Факт отримання [PERSON] послуги з постачання теплової енергії у опалювальний період з 2021 року по 2023 року є фактом приєднання споживача до умов договору. [PERSON] в повному об`ємі не сплачувались рахунки за послуги з постачання теплової енергії, в зв`язку з чим, борг [PERSON] за неналежне виконання договірних обов`язків по особовому рахунку [NUMBER] становить 117892 грн. 08 коп., який складається з 16231 грн. 50 коп. вартості спожитої теплової енергії за договором про постачання теплової енергії № 12501 від 01.08.2002 року, що утворилась за період з січня 2021 по грудень 2021 року; 99577 грн. 16 коп. вартості спожитої теплової енергії за індивідуальним договором; 365 грн. 62 коп., абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 року, що утворилась за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року, 1717 грн. 80 коп. технічного обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 року, що утворилась за період з липня 2022 року по вересень 2023 року, який КП «ХТМ» просило стягнути, разом із витратами зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, надав суду заяву про підтримання позовним вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 10, 81\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Частиною 1 ст.\~11\~ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до Закону України\~«Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі продажу. Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги", що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги. У своїй діяльності КП «ХТМ» керуються Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007. Згідно зі ст.\~25\~Закону України\~«Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Відповідно до ст.\~24\~Закону України\~«Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем та теплопостачальною організацією. Статтею 5\~Закону України\~«Про житлово\~комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений ст.\~7\~цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~9\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Положеннями ч. 1 ст.\~10\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В., вбачається, що [PERSON] на праві власності належать нежиле приміщення цокольного поверху №№ 1-8, 8А, підвалу № ІІ, в літ. «А-4», загальною площею 170,1 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Судом встановлено, що відповідач користувався тепловою енергією за договором купівлі-продажу теплової енергії від 01.08.2002 року за № 12501, на підставі чого, КП «ХТМ» здійснювали відпустку теплової енергії за адресою: . Харків, вул. Гольбергівська (1-ї Конної армії) буд. 98 (а.с. 13-15). Крім того, між [PERSON] та КП «ХТМ» 0.12.2019 року було укладено додаткову угоду до договору поставки теплової енергії в гарячій воді № 12501 від 01.08.2002 року (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» були складені акти підключення та відключення споживача в період опалювального сезону та його закінченням № 178/10450 від 17.10.2020 року, 178/11580 від 12.04.2021 року, № 178/12113 від 16.10.2021 року, 178/12912 від 15.04.2022 року, № 178/13762 від 21.10.2022 року, № 178/14376 від 06.04.2023 року, 178/4430 від 17.05.2021 року, № 178/4430/1 від 13.05.2021 року, № 178/4952 від 17.05.2022 року (а.с. 28-36). Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, позивач за кожний розрахунковий період направляв на адресу відповідача рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. Відповідно до статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 4 ст.\~319\~ЦК України власність зобов`язує. Частиною 1 статті 322\~ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Матеріалами справи підтверджено, що КП «Харківські теплові мережі» надавало відповідачу зазначені вище послуги, відповідач їх одержував, отже у нього виник обов`язок сплатити ці послуги. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів суд встановив, що відповідач належним чином не виконував обов`язок щодо повної та своєчасної оплати послуг за теплову енергію, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість. Як убачається з наданого позивачем розрахунку у відповідача існує заборгованість в сумі 117892 грн. 08 коп., який складається з 16231 грн. 50 коп. вартості спожитої теплової енергії за договором про постачання теплової енергії № 12501 від 01.08.2002 року, що утворилась за період з січня 2021 по грудень 2021 року; 99577 грн. 16 коп. вартості спожитої теплової енергії за індивідуальним договором; 365 грн. 62 коп., абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 року, що утворилась за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року, 1717 грн. 80 коп. технічного обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 року, що утворилась за період з липня 2022 року по вересень 2023 року (а.с. 41-45). Вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачем на теперішній час не погашена. Згідно ст. ст. 12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1, 3 ст.\~89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 117892 грн. 08 коп. Судові витрати, понесені позивачем в розмірі 3028 грн. 00 коп., документально підтверджуються квитанцією, яка міститься в матеріалах справи та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved