Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 січня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якої відповідачу відкрито рахунок, видано платіжну картку та надано в користування кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 200\~000 гривень з фіксованою процентною ставкою 26% річних. АТ «Альфа-банк» свої зобов`язання за вказаною угодою виконало в повному обсязі, надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами. Однак, відповідач, порушуючи умови угоди, свої зобов`язання належним чином не виконував, своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 20 грудня 2021 року виникла заборгованість в загальному розмірі 32\~541,74 гривень. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача за вказаною угодою. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. На підставі\~наведеного представник\~позивача просить\~суд стягнути\~з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 32 541,74 гривень за кредитним договором та понесені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 30 січня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов. Представник позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Однак, відповідне поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою поштаря про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. Таким чином, суд ураховує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату розгляду справи в призначене судове засідання не з`явився, не повідомив суду причини своєї неявки, жодних клопотань не заявляє та не подав суду письмового відзиву на позовну заяву. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд установив, що 19 травня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання кредиту № 501143425,\~обслуговування кредитної\~картки та\~відкриття відновлювальної\~кредитної лінії\~(далі\~по тексту\~рішення \~Кредитний договір), відповідно до умов якої [PERSON] запропонував банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 200 000 гривень. Умови кредитування: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 25\~450,00 гривень, процентна ставка фіксована 33,00 % річних, 28,00 % річних - за період з 12-го по 23-й місяць користування кредитом, 23,00 % річних - за період з 24-го по 36-й місяць користування кредитом, строк кредиту 36 місяців. Дата повернення кредиту 20 травня 2022 року. Для повернення заборгованості за Угодою використовується рахунок № 29093501143425 (п. 2 оферти на укладення Кредитного договору). Умови кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії: сума кредиту до 200\~000 гривень, процентна ставка фіксована 26,00 % річних, строк дії кредитної картки 3 роки з моменту випуску. Розмір обов`язкового мінімального платежу - 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією та не може бути меншим за 50 гривень. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» (клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 4. З копій договору факторингу від 20 грудня 2021 року № 4, укладеного між АТ «Альфа-банк» і ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», акту приймання-передачі реєстру боржників від 20 грудня 2021 року, платіжного доручення від 20 грудня 2021 року № 34291, витягу з реєстру договорів права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами вбачається, що АТ «Альфа-банк» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором ССNG-630842031 від 23 січня 2018 року. На доведення позовних вимог позивач надав виписку по рахунку [PERSON] (договір № 6308442031) за період з 23 січня 2018 року по 20 грудня 2021 року. Разом з тим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня копія кредитного договору ССNG-630842031 від 23 січня 2018 року, який укладений між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] . Натомість позивачем приєднано до матеріалів справи копію оферти на укладення кредиту № 501143425 від 19 травня 2019 року. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1ст. 530 ЦК України). Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд ураховує, що предметом спору в цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором ССNG-630842031 від 23 січня 2018 року. Однак, в матеріалах справи відсутня копія вказаного кредитного договору, внаслідок чого суд позбавлений можливості дослідити його зміст, істотні умови (сума кредиту, строк кредитування, умови та порядок повернення кредиту, порядок розрахунку процентів за користування кредитом та ін.). Надані позивачем докази не дають можливості перевірити наявність або ж відсутність заявленого до стягнення розміру заборгованості за кредитним договором ССNG-630842031 від 23 січня 2018 року. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем усупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано належних, достовірних і допустимих доказів на підтвердження укладення кредитного договору ССNG-630842031 від 23 січня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] , отримання відповідачем кредитних коштів на умовах і в обсязі, зазначених у позові, наявності у нього заборгованості за цим договором і підстав для її стягнення, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити. У зв`язку з висновком суду про відмову в задоволенні позову та у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed