Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Кошельок» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує позов тим, що 17.02.2022 уклав з відповідачем договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3109403552-619640. Вказаний договір укладено із застосуванням норм Законів України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок». За умовами договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Надалі позивач свої зобов`язання за договором позики виконав повністю, надавши відповідачу кредит в розмірі 9000,00 грн, однак відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка в добровільному порядку не погашена. За таких обставин позивач змушений звернутися з позовною заявою до суду та просить стягнути заборгованість за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 30087,00 грн, із яких: 9000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3267,00 грн - заборгованість по відсотках за початковий строк користування позикою, 17820,00 грн - заборгованість по відсотках за продовжений строк користування позикою, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 30.12.2024 представник позивача Крилов Сергій Сергійович, в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» через систему «Електронний Суд» скерував до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в електронній формі позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-5). Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 36, 37 ЦПК України, того ж дня було визначено головуючу суддю Шарую Л.О. та передано їй дану справу. Відповідь про реєстрацію місця проживання відповідача на запит суду надійшла 08.01.2025 (а.с. 42). Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи (а.с. 43-44). 22.01.2025 представник відповідача - адвокат Підодвірний Т.І. скерував до суду через систему «Електронний Суд» відзив на позовну заяву, згідно з яким вказав, що на підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору від 17.02.2022 № 3109403552-619640. При цьому, приєднаний до матеріалів справи договір не містить підпису сторін договору. Відповідно до позовної заяви та копії поданого позивачем договору, такий укладено в режимі онлайн шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача, однак разом із позовом позивачем не надано жодного доказу, що «відповідач здійснив дії...», а саме: зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця; створив в такій системі особистий кабінет; отримав пропозицію (оферту) та ознайомився із нею; отримав електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором; ввів цей одноразовий ідентифікатор в інформаційно-телекомунікаційній системі (сайті) кредитодавця; використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення) кредитного договору. Зокрема у позові позивач не вказує, яким чином був надісланий та отриманий відповідачем такий ідентифікатор: СМС-повідомлення, певний месенджер тощо. Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", тобто не може вважатися доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки у такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа не захищений від внесення правок і викривлення. Разом з тим, доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано. Отже, позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", та не є належним доказом укладення договору. Позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу. В той же час, позивачем, не надано до суду жодного доказу акцептування відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. В той же час, позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував встановлення особи, якій направлявся та чи направлявся взагалі примірник спірного договору. Таким чином, позивачем не доведено факту укладення сторонами договору, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім того, представник відповідача зазначив наступне, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а це означає, що навіть якщо такий договір підписаний сторонами, але кошти (речі) позичальникові не надані, такий договір є неукладеним. Тільки фінансовий документ про отримання коштів є умовою його укладення, а значить і правових наслідків для позичальника. Позивач, разом із позовною заявою направив до суду "Повідомленя" від XPAY Group LLC, однак таке «Повідомлення» не відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", та й взагалі, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" не передбачено такого первинного облікового бухгалтерського документу як «Повідомлення», а отже він є неналежним та недопустимим доказом, який суд не повинен приймати до уваги. До того ж, звертаю увагу суду, що таке «Повідомлення» не містить підпису представника XPAY Group LLC. Тож, взагалі не відомо, чи має це «Повідомлення» відношення до XPAY Group LLC та чи знають там про його існування. Щодо листа від МТБ Банк від 09.12.2024, то по-перше, як вбачається із такого листа, останній не містить призначення платежу: «Видача кредитних коштів, Договор займа № [NUMBER] », але саме таке призначення зазначається у поданому позивачем «Повідомленні». Тож, подані позивачем «докази» протирічать один одному. По-друге, такий лист не містить інформації, яка б давала можливість ідентифікувати особу отримувача коштів, як то ПІБ, ІПН, чи будь яку іншу. По-третє, лист не відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", та й взагалі, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" не передбачено такого первинного облікового бухгалтерського документу як «Лист», а отже він є неналежним та недопустимим доказом, який суд не повинен приймати до уваги. Незважаючи на недоведеність позовних вимог, сторона відповідача вважає за необхідне звернути суд увагу, що проведені позивачем розрахунки заборгованості, що не відповідають вимогам закону. Відповідно до п. 2.1. нібито укладеного договору строк кредитування становить 22 доби, а згідно із п. 1.4.2. розмір відсотків становить - 3267,00 грн. Таким чином, напідставі викладеного, посилаючись на приписи законодавства, судову практику Верховного Суду, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Кошельок" до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 56-62). 24.01.2025 представник позивач [PERSON] скерував до суду через систему «Електронний Суд» відповідь на відзив відповідно до якої зазначив, що позивачем було надано всі підтверджуючі документи - докази, щодо їх правомірності. Всі аргумети відповідача, грунтуються виключно на припущеннях та непідкріплені жодними доказами. Кредитний договір № 3109403552-619640 від 17.02.2022 між сторонами укладено належним чином, відповідно до норм законодавства України. Так, між сторонами було укладено договір (оферта) про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до п. 1.1., 2.1., 2.4. даного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 9000 (дев`ять тисяч гривень 00 копійок) грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надавався строком на 22 доби, початком якого є дата підписання договору, а закінчення є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Кредит надається позичальнику, згідно з його заявою, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві. Уклавши цей договір, відповідач засвідчив згоду з умовами кредитного договору, підтвердив свої права та обов`язки за ним, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору, та, що всі умови договору йому цілком зрозумілі в підтвердження чого виконав усі вимоги договору. На офіційному сайті позивача в мережі «Інтернет» (https://koshelok.ua/yurydychna-informacziya/) розміщено «Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Кошельок», які є публічною пропозицією на укладення кредитного договору на умовах і в порядку, що визначені ними. Також відповідно до п. 2.2. договору сторони погодили, що встановлений в п. 2.1. договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Відповідно до п. 2.5. договору датою отримання кредиту вважається дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Вищезазначена дата отримання кредиту зазначається у графіку розрахунків, що є додатком до цього договору. Позивачем в порядку встановленому п. 2.5. договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту в розмірі 9000 (дев`ять тисяч гривень 00 копійок) грн., що підтверджується: Повідомленням XPAY Group LLC (ПАТ "МТББАНК") яке надає ТОВ "Кошельок" технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно з договором про організацію переказу грошових коштів, а також договір між ТОВ "Кошельок" та ПАТ "МТББАНК" (додано до відповіді на відзив); копією відповіді-підтвердження успішного перерахунку коштів від ПАТ "МТББАНК" на карту відповідача 4441-1144-4059-1269 (додано до позовної заяви). Також юридичним\~відділом ТОВ\~"Кошельок"\~було здійснено\~перевірку щодо\~приналежності банківської\~карти [NUMBER] \~через сервіс\~«Монобанк»,\~на яку\~було здійснено\~перерахунок коштів,\~відповідачу.\~Під час\~даної перевірки\~було додатково\~підтверджено факт,\~того що\~банківська картка\~4441-1144-4059\-1269,\~належить відповідачу\~(скріншот\~перевірки додається\~до відповіді\~на відзив).\~Крім того,на кредитному договорі був нанесений одноразовий ідентифікатор "5826", який вказується у договорі у розділі 10 "Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін", а також у розділі "Підписи сторін". При цьому у позовній заяві помилково вказано невірний номер ідентифікатора "4521", натоміть представник позивача просить вважати суд вірним номер одноразового ідентифікатора "5826". Пунктом 5.5. надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ "Кошельок" встановлено, що заявник надає згоду на використання свого логіну та паролю особистого кабінету в якості аналога власноручного підпису у всіх відносинах між ним та кредитодавцем (заснованих як на першому Договорі, так і на всіх наступних Договорах, інших Договорах і угодах, які будуть укладені між Заявником та Кредитодавцем у майбутньому). Таким чином, виходячи з приписів Закону України "Про електронну комерцію", Правил надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ "Кошельок", укладення електронного договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не потребує наявності сертифікації ключа ЕЦП підписувача, відомостей про особистий ключ підписувача та інших ознак, властивих звичайному електронному цифровому підпису без одноразового ідентифікатору. Також важливим фактором за яким було проведено ідентифікацію заявника є його особисте фото з паспортом та за номером телефону, на який направляється СМС-повідомлення з одноразовим ідентифікатором. Так ТОВ «Кошельок» повністю провело ідентифікацію заявника, всі його дані співпали. Таким чином ідентифікація клієнта при оформленні договору 3109403552\-619640 від 17.02.2022, проводилася відповідно до визначеного п. 31 Постанови №107 від 28.07.2020 «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу». Таким чином, договір № 3109403552-619640 від 17.02.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту укладений за допомогою одноразового індентифікатора, який згенерований електронною системою ТОВ "Кошельок" та був надісланий СМС-повідомленням, на номер позичальника +380(96)4194083. Використання позичальником отриманого коду, а також надання ним своїх анкетних даних та банківських реквізитів для перерахування коштів свідчить про згоду з умовами кредитування, а тому договір вважається укладеним. Вказаний договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту укладено у формі електронного документу, що не суперечить вимогам ЦК України та іншого чинного законодавства України, підписом є одноразовий ідентифікатор, що був направлений СМС-повідомленням на номер позичальника +380(96)4194083, яким він скористався результатом чого був оформлений кредитний договір. Відповідач знав та повинен був знати умови підписаного ним договору та його правила, і в разі незгоди із зазначенням його в якості сторони договору як фізичної особи міг відмовитися від його підписання, висловити свої заперечення, не користуватися наданими коштами. Однак, відповідач не здійснив жодної із цих дій, що додатково підтверджує його наміри укласти даний договір. Отже, із змісту вищеведених положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти). Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Крім того, відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 9000,00\~грн;\~початковий строк\~кредитування,\~становить 22\~доби;\~відсоткова ставка,\~становить 1,65\~%\~на добу\~за початковий\~строк кредитування\~визначений;\~сума кредиту\~та нараховані\~відсотки,\~за початковий\~строк користування\~позикою,\~на 22\~днів,\~становить 12267,00\~грн.\~(9000,00\~грн тіло\~кредиту +\~3267,00\~грн відсотки\~за користування\~позикою за\~перші 22\~дні.\~Також,\~згідно п.\~3.6.,\~3.7.\~кредитного договору,\~строк користування\~кредитними коштами\~було продовжено\~на 90\~днів,\~тобто з\~11.03.2022\~до 08.06.2022,\~за ставкою\~2,2%\~на добу.\~Відсотки за\~продовжений строк\~користування позики,\~становить 17820,00\~грн.\~(9000,00\~грн тіло\~кредиту х\~2,2%\~відсоткова ставка\~за продовжений\~строк користування\~позикою х\~90\~днів).\~Таким чином,\~на момент\~подання позовної\~заяви у\~позичальника виникла\~заборгованість по\~сплаті кредиту\~та відсотків\~за користування\~позикою у\~розмірі 30087,00\~грн.\~(9000,00\~грн тіло\~кредиту +\~3267,00\~грн відсотки\~за початковий\~строк користування\~позикою +\~17820,00\~грн відсотки\~за продовжений\~строк користування\~позикою).\~Щодо перерахування\~позивачем на\~рахунок відповідача\~кредитних коштів\~в розмірі\~9000,00\~(дев`ять\~тисяч)\~грн,\~то до\~позовної заяви\~було додано:\~-\~Повідомленням XPAY\~Group\~LLC\~(ПАТ\~"МТББАНК"),\~копію відповіді-підтвердження\~успішного перерахунку\~коштів від\~ПАТ "МТББАНК"\~на карту\~відповідача. Також юридичним відділом ТОВ "Кошельок" було здійснено перевірку щодо приналежності банківської карти [NUMBER] через сервіс «Монобанк», на яку було здійснено перерахунок коштів, відповідачу. Під час даної перевірки було додатково підтверджено факт, того що банківська картка [NUMBER] , належить відповідачу. [PERSON] підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти, однак не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладання кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання ним грошових коштів. За таких обставин представник позивача, посилаючись на приписи законодавства, судову практику Верховного Суду просить стягути з відповідача грошові кошти за кредитним договором, а також судові витрати (а.с. 67-74). 27.01.2025 ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області витребувано у АТ "Універсал Банк" письмові докази у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) або на ім`я іншої особи (із зазначенням ПІБ та РНОКПП такої особи); у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 16.02.2022 по 18.02.2022 (а.с. 108-111). 06.02.2025 на адресу суду від АТ "Універсал Банк" надійшла інформація на виконання вказаної ухвали. 10.02.2025 представник відповідача - адвокат Підодвірний Т.І. скерував до суду через систему «Електронний Суд» додаткові пояснення у справі згідно з якими зазначив, що як вбачається із виписки направленої АТ «Універсал Банк» до суду, на рахунок відповідача було перераховано 9000,00 грн. В той же час, звертє увагу суду на те, що позивачем надано до суду довідку від XPAY Group LLC. Відповідно до цієї довідки, відповідачеві, нібито було перераховано кошти за допомогою XPAY Group LLC. Як вбачається із наданої АТ «Універсал Банк» виписки по рахунку, відповідачеві, було перераховано 9000,00 грн. В той же час, у виписці зазначається таке: деталі операції - FUIB Money Transfer. Але, якщо такі кошти нібито було перераховано від ТОВ «Кошельок», то відправником коштів повинні бути ТОВ «Кошельок» або XPAY Group LLC. Як вбачається, із довідки XPAY Group LLC, кредитні кошти, нібито, було перераховано відповідачеві із призначенням платежу: «Видача кредитних коштів, Договор займа № 3109403552-619640. Але, у наданій банком виписці, така інформація відсутня. Тож, виписка АТ «Універсал банк» не може достовірно свідчити, про нібито отримання відповідачем коштів від ТОВ «Кошельок». Навпаки, із такої виписки чітко вбачається, що в ній відсутня інформація щодо перерахування відповідачеві коштів від ТОВ «Кошельок» або від XPAY Group LLC, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 127-128). 05.03.2025 представник позивач [PERSON] скерував до суду через систему «Електронний Суд» додаткові пояснення у справі відповідно до яких зазначив, що 06.02.2025 року від АТ "Універсал Банк" надійшла інформація про приналежність банківської картки відповідачеві та виписки по банківському рахунку. З вище зазначеної виписки чітко вбачається що на картковий рахунок відповідача зараховано грошові кошти в сумі 9000,00 грн. При цьому сума платежу, дата та час переказу збігається з інформацією викладеною в відповіді-підтвердженні успішного перерахунку коштів від АТ "МТБ БАНК", яка є підтвердженням успішного переказу коштів через платіжну систему ХPAY. У додаткових поясненнях представник відповідача стверджує, що кошти зазначені в банківській виписці надійшли не від позивача через платіжну систему ХPAY. 04.03.2025 ТОВ "Кошельок" отримало відповідь від АТ "МТБ БАНК" відповідно до якої, АТ "МТБ БАНК" надає роз`яснення про успішно проведену операцію через систему ХPAY та зараховання на картку [NUMBER] суми - 9000,00 грн. Додатково повідомлено, що відправником даних коштів є ТОВ "Кошельок", про що свідчать логи транзакції. Також АТ "МТБ БАНК" у вище зазначеній відповіді надали пояснення, що у виписці Монобанк відображається FUIB MoneyTransfer оскільки даний платіж було проведено через ПЦ АТ "ПУМБ", який був процесинговим центром ПАТ "МТБ БАНК" на момент проведення транзакції. Вказані вище обставини свідчать про те що відповідач фактично отримав кошти відповідно до умов договору № 3109403552-619640 від 17.02.2022. У матеріалах справи міститься доказ, що кредитні кошти було перераховано на картку, вказану при укладенні договору. Таким чином, твердження відповідача про те, що він не отримував кредитні кошти, є безпідставним, не підтверджене доказами та таким, що вводить суд в оману. Позов просив задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник позивача Крилов С.С. не з`явився, 05.03.2025 скерував до суду через систему «Електронний Суд» додаткові пояснення у справі, в яких позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином через систему «Електронний Суд». Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІ. Мотивувальна частина рішення Фактичні обставини, встановлені судом та мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 17.00.2022 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено Договір № 3109403552-619640, про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно з п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у суму 9000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту - споживчий кредит (п. 1.3. Договору). Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 2.20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (п. 1.4.3.Договору). Пунктом 1.5. Договору встановлено, що тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 3.4., 3.5., 3.6. цього Договору. Кредит надається строком на 22 днів (п. 2.1. Договору). Пунктами 3.4.-3.8. Договору визначено, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 Закону Укра?н?и Про захист прав споживачів сукупна вартість кредиту для Позичальника (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсотково? ?(процентно?)? ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору за умови дотримання Позичальником Графіку розрахунків, що є Додатком цього Договору, становить 12267.00 грн., або 136.30 % від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 3267.00 грн., або 36.30% від суми кредиту. Сторони погоджуються що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлении? п. 2.1 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 2 (два) відсотки від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п. 3.4 Договору скасовуються з моменту початку ?х? застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2% (два цілих два десятка процента) за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1.65% розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 2.1 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.4.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим Договором, а можливість отримання знижки забезпечена для Позичальника лише як для учасника програми Лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні 212 ст. ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах. Зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного Періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 (вісімсот три) процента річних, що становить 2.2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. Згідно п. 9.1. Договору він є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронним засобом у візуальну форму. З п. 10 Договору вбачається, що сторони засвідчили договір електронними підписами, зокрема відповідач здійснив електронний підпис одноразовим ідентифікатором 5826. Невід`ємною частиною та додатком до цього Договору є «Правила надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та «Паспорт споживчого кредиту». Уклавши цей Договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариства, текст яких знаходиться на сайті кредитодавця (п. 9.3.1. Договору). На підтвердження отримання відповідачем кредиту та ознайомлення з умовами кредитування позивачем надано наступні докази: паспорт споживчого кредиту, договір № 3109403552-619640 від 17.02.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, графік розрахунків (а.с. 8-15), копію паспорта [PERSON] (а.с. 18); відповідь на лист від ПАТ "МТБ Банк" від 09.12.2024 № 04/642-04/120 про зарахування на картку [NUMBER] грошових коштів у розмірі 9000,00 грн (а.с. 19); повідомлення XPAY Group LLC про успішно проведене зарахування 17.02.2022 19:58:41 на карту клієнта 9000,00 грн (за договором займа № 3109403552-619640) (а.с. 20); Правила надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (а.с. 21-29), копію договору № 5 про організацію переказу коштів від 11.01.2021 укладеного між ПАТ "МТБ Банк" та ТОВ "Кошельок" (а.с. 78-82), копію договору про прийом платежів № 6 від 11.01.2021 укладеного між ПАТ "МТБ Банк" та ТОВ "Кошельок" (а.с. 85-90), копію листа ПАТ "МТБ Банк" від 04.03.2025 № 04/237-0/23.1.204 про підтвердження зарахування коштів у розмірі 9000,00 грн. Крім того, на виконання ухвали суду від 27.01.2025, АТ «Універсал Банк» 14.02.2025 направив на адресу суду довідку від 06.02.2025 № БТ/1193 (а.с. 131), згідно з якою на ім`я [PERSON] в банку емітовано платіжну картку № [NUMBER] . До того ж, відповідно до руху коштів за вказаним картковим рахунком наданим АТ «Універсал Банк» за період з 16.02.2022 по 18.02.2022 вбачається, що 17.02.2022 о 19:58:38 відповідачу зараховано грошові кошти у розмірі 9000,00 грн (а.с. 132). Отже, позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором № 3109403552-619640, заборгованість відповідача перед позивачем за період із 17.02.2022 по 08.06.2022 становить: 30087,00 грн, із яких: 9000,00 грн - тіло кредиту, 3267,00 грн - нараховані % в межах лояльного періоду, 17820,00 грн - нараховані % за продовжений строк користування позикою (а.с. 16-17). Застосовані норми права. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, вказаний закон не містить заборони щодо встановлення комісії кредитодавця/, котра включається до загальних витрат за споживчим кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Висновки суду. Судом установлено, що договір № 3109403552-619640 від 17.02.2022 про надання коштів у позику укладено в електронному вигляді. Отже вказаний правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, а укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 17.02.2022 відповідачу 9000,00 грн кредитних коштів. Відповідач свої зобов`язання з повернення отриманого кредиту, сплати процентів за користування коштами та щодо сплати комісії за отримання кредиту, не виконав. Заборгованість відповідача перед позивачем за період із 17.02.2022 по 10.03.2022 становить: 30087,00 грн, із яких: 9000,00 грн - тіло кредиту, 3267,00 грн - нараховані % в межах лояльного періоду, 17820,00 грн - нараховані % за продовжений строк користування позикою. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою, а саме (9000,00 х 1.65 % х 22) + (9000 х 2,2 % х 90) + 9000,00 у розмірі 30087,00 грн. Перевіривши вказаний розрахунок, суд вважає його вірним, а також таким, що проведений на підставі укладеного між сторонами договору. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено. Згідно зі ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З огляду на те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором щодо повернення коштів та сплати відсотків, комісії за надання кредиту, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. При поданні позову, позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 6).

Outcome: approved