Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] , [INFO] , одружилася з відповідачем [PERSON] , [INFO] , шлюб зареєстрований 16 жовтня 1993 року Виноградівським райвідділом ЗАГС Закарпатської області, актовий запис №171. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . З 2019 року сторони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Постійні сварки виникали і виникають на грунті зловживання відповідачем алкоголем. Через конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Прояви домашнього насильства зі сторони відповідача підтверджуються судовими рішеннями про притягнення його до адмінвідповідальності: від 01.03.2019 р. справа №299/351/19, від 13.01.2021 р. справа № 299/3460/20, рішення від 10.08.2021 року справа № 299/3696/21. Позивач вказує, що шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. Позивач не може самостійно забезпечити належний матеріальний рівень життя дитини. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він є працездатним, стан здоровя дозволяє йому працювати. У зв`язку з чим позивач\~ просить шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 2500 гривень, щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до поданого заперечення просить позов в частині стягнення аліментів задовольнити частково, а шлюб розірвати. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , одружилася з відповідачем [PERSON] , [INFO] , шлюб зареєстрований 16 жовтня 1993 року Виноградівським райвідділом ЗАГС Закарпатської області, актовий запис №171 (а.с.7). За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б\~ інтересам сторін. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Також встановлено, що відповідач не має інших утриманців, його стан здоров`я дозволяє працювати та забезпечувати належним чином утримання своєї дитини. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько(- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Відповідач не забезпечує свою дочку та не утримує таку, є працездатним та фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб чи утриманців немає, батьківські обов`язки не виконує в добровільному порядку, кошти на утримання дитини не надає, а тому, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини є всі підстави\~ стягнути з відповідача\~ аліменти на утримання дитини в зазначеному позивачем розмірі 2500,00 гривень щомісячно\~ до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Суд враховує ті обставини, що відповідач ніде офіційно не працює. У той же час ці обставини не можуть слугувати для визначення розміру аліментів у мінімальному розмірі, оскільки відповідач є працездатною людиною, у зв`язку з чим з них слід стягувати аліменти у розмірі заявленому позивачем. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем та судовий збір на користь держави від сплати якого позивач звільнена. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved