Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб, що був зареєстрований 27.07.2019 року Відділом реєстрації актів цивільного стану в комуні міста Касальгранде провінції міста Реджо-нель-Емілія Італійської Республіки, актовий запис № 16 частина І. Свої вимоги обґрунтував тим, що у позивача відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Шлюбні відносини носять формальний характер. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який містить визнання позовних вимог та заперечення обставин, на які посилався відповідач, як на підстави розірвання шлюбу. Посилався на факт подружньої зради з боку позивача, як обставину, що призвела до припинення шлюбних стосунків. Відзив також містить прохання про розгляд справи у відсутність відповідача. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.07.2019 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у комуні міста Касальгранде провінції міста Реджо-нель-Емілія Італійської Республіки, актовий запис №16 частина I, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України "Про міжнародне приватне право" шлюб між громадянином України та іноземцем, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Правові наслідки шлюбу з іноземним громадянином визначено ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право". З`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність застосування законодавства України до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для них. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved