Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилається те, що 27.05.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №4379017. 16.12.2021 було укладено договір №16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4379017. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4379017. Загальний розмір заборгованості по повернення кредитних коштів та сплаті процентів за вищезазначеними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 117\~291,00 грн., з яких:194 00,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 95\~891,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 2000,00 грн. заборгованість за комісією. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по праві. Ухвалою суду від 28 червня 2024 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив, розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи був повідомлена у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.05.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №4379017, який підписано сторонами. Основними умовами позики є наступні: 1) сума\~20 000,00 грн.; 2) строк\~20 днів; 3) комісія за надання 10% одноразово та ставка процентів 1% за кожен день користування. 16.12.2021 року згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №27/01/2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» передало Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги в т.ч. за кредитним договором з відповідачем. Так, згідно витягу з реєстру боржників, кредитна заборгованість відповідача відступлена у повному обсязі та складається з заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по відсоткам. 10.01.2023 року згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги в т.ч. за кредитним договором з відповідачем. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 10.01.2023 року до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 03.09.2021 року в сумі 129\~032,00 грн., з яких: - 19 400,00 грн.\~заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), - 129 032,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; - 2000,00 грн. заборгованість за комісією. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4379017. Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором від 03.09.2021 року. Також позивачем надано договір про надання споживчого кредиту, заява-анкета, паспорт споживчого кредиту. В наданих документах, підписаних одноразовим ідентифікатором L41515 [PERSON] , зафіксована сума кредиту, строк кредиту, відсоткова ставка та тип відсоткової ставки. Також зазначено порядок повернення кредиту та визначено графік платежів до договору надання споживчого кредиту. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. З метою стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням позивач звернувся до суду з цим позовом. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015р. відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 6 ч. 1\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно зі статтею 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Коллект Центр» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204 ЦК України\~є обов`язковими для виконання. Таким чином наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Коллект Центр» за договором №4379017 від 27.05.2021 року. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредитів та процентів за користування ними, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку наразі останній повинен сплатити на користь позивача. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань у відповідача перед ТОВ «Коллект Центр» заборгованість складає 150\~432,00 грн., з яких: 19400,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 129032,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 2000,00 заборгованість за комісією. Позивач враховуючи принцип розумності та спів розмірності і пропорційності просить стягнути заборгованість у розмірі 117\~291,00 грн. з яких: з яких: 19400,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 95\~891,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 2000,00 заборгованість за комісією. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитними договорами, та які б спростовували зазначені розрахунки заборгованості, відповідач до суду не надав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором №4379017 від 27.05.2021 року у розмірі 117 291,00 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.. Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вивчивши надані\~позивачем докази\~понесених ним\~судових витрат\~на правничу\~допомогу,\~а саме:\~договору на\~надання правової\~допомоги (адвокатських послуг) №02-01/2023 від 02 січня 2023 року, Заявку на надання юридичної допомоги №822 від 26.04.2024 року та Витяг з Акту №4 про надання юридичної допомоги\~від 03.04.2024 року з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності (малозначність спору, що не потребує вивчення великого обсягу фактичних обставин справи та аналізу значного обсягу судової практики), характер та обсяг наданих адвокатом послуг, з огляду на те, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved