Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач ОК «Ідея» через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про витребування нерухомого майна. Позиції учасників справи. Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що 12.08.2020 між Обслуговуючим кооперативом «Ідея» та [PERSON] укладено кооперативні угоди №5/108; №5/202; №5/203; №5/204; №5/205; №5/207; №5/208; №5/210 про сплату пайового внеску та підписані Додаток №1 та Додаток №2 до кожної з вказаних угод. Відповідно до протоколу Загальних зборів ОК «Ідея» від 14.12.2020 позивачем прийнято рішення про передачу відповідачу у якості повернення паю за кооперативними угодами майно, яке належало позивачу, а саме: нежитлові приміщення: №108, №202, №203, №204, №205, №207, №208, №210 за адресою: [ADDRESS] . Цього ж дня, на виконання вище згаданого рішення, відповідачу передано у власність спірні приміщення. Відповідно до п.п. 3.2., 3.4. кооперативних угод пайовик за цією угодою сплачує (вносить) пай у повному розмірі одним платежем або частинами. Всі платежі сплачуються рівними частинами щомісячно до «25» числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. Між тим, всупереч вказаних умов кооперативних угод відповідач не виконав обов`язку зі сплати пайових внесків. Так, відповідач не вносив на банківський рахунок позивача жодних грошових коштів в рахунок сплати пайових внесків за кооперативними угодами. Крім того, відповідач не передавав у якості внесення пайових внесків за кооперативними угодами ніякого майна чи майнових прав. У відповідності з п. 4.2.1. кооперативних угод, угода може бути розірвана в односторонньому порядку, серед іншого, за ініціативою кооперативу у зв`язку із простроченням сплати пайовиком пайових внесків на строк понад 1 (один) місяць. При цьому, користуючись правом на розірвання договору в односторонньому порядку, передбаченого кооперативними угодами, позивач прийняв рішення про розірвання кооперативних угод, про що було повідомлено відповідача, шляхом надсилання на адресу останнього повідомлень про розірвання кооперативних угод, у яких зокрема містились вимоги повернути приміщення. Однак відповідачем спірні приміщення позивачу повернуті не були. Також, відповідачем оплата (внесення) пайових внесків на поточний банківський рахунок ОК «Ідея» чи в будь-якій іншій формі за кооперативними угодами ні протягом 1 місяця, ні станом на дату прийняття рішення про розірвання кооперативних угод в односторонньому порядку не здійснювалась. Враховуючи прострочення відповідачем сплати пайових внесків на строк понад 1 місяць, кооперативні угоди були розірвані позивачем в односторонньому порядку. З огляду на вказані обставини, підстави для набуття відповідачем права власності на спірні приміщення із розірванням кооперативних угод відпали, а тому відповідач зобов`язаний відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України повернути позивачу, належні йому приміщення. Не погоджуючись з позовною заявою, представник [PERSON] - [PERSON] до суду подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає у повному обсязі, та вважає, що позовна заява має штучний характер, а доводи викладені позивачем є необгрунтованими та надуманими. Так, відповідно до п. 2.5.1 кооперативних угод, пайовик зобов`язаний, крім іншого, сплатити пайовий внесок у розмірі, порядку та строки, встановлені цією Угодою. Розділом 3 укладених кооперативних угод визначено умови та порядок оплати за кооперативними угодами. Виконуючи умови кооперативних угод, укладених 12.08.2020, сторони уклали акти прийому - передачі нежитлових приміщень від 14.12.2020, відповідно до яких кооператив передав пайовику нежитлові приміщення, а пайовик прийняв їх. Крім того, в даному акті сторони зазначили, що вони не мають одна до одної жодних майнових претензій стосовно переданих приміщень. Таким чином, визначаючи умови кооперативних угод та підписуючи 14.12.2020 акти прийому - передачі нежитлових приміщень, а також передаючи вказані приміщення відповідачу без будь-якої оплати, позивач був обізнаний про намір відповідача сплатити пайовий внесок одним платежем до 21.02.2050 та не мав до нього жодних майнових претензій. Крім того, в червні 2024 року відповідачу стало відомо про те, що 05.02.2024 позивачем прийнято рішення про розірвання кооперативних угод, укладених 12.08.2020 в односторонньому порядку на підставі п. 4.2.1 кооперативних угод, у зв`язку з, начебто, простроченням відповідачем сплати пайового внеску понад один місяць. При цьому, відповідач вказує, що вищевикладене свідчить про те, що протягом трьох з половиною років, позивач не мав до відповідача жодних майнових претензій щодо спірних приміщень, в тому числі щодо, невиконання відповідачем умов кооперативних угод, що згодом стало підставою для його звернення з даним позовом. Разом з цим, відповідач заявляє, що ним не було порушено умови кооперативних угод зі сплати пайового внеску та не прострочено сплату пайових внесків, оскільки, як було вказано вище відповідач має намір сплатити пайові внески за кооперативними угодами одним платежем до 21.02.2050, реалізуючи своє право, передбачене п. п. 3.2. 3.3 та 3.4 кооперативних угод та додатками № 2 до даних угод, з чим погодився позивач, передаючи 14.12.2020 без оплати відповідачу нежитлові приміщення та не маючи до нього жодним майнових претензій. Представник позивача ОК «Ідея» - Шапошнікова Т.Г. подала відповідь на відзив. Вказує, що аргументи й твердження, викладені у відзиві є неспроможними, необґрунтованими та не спростовують аргументів, викладених у позовній заяві. Відповідач помилково вказує, що він не був зобов`язаний здійснювати до 2050 будь-яких оплат за кооперативними угодами. При цьому, кооперативними угодами та додатками до них було встановлено оплату паю частинами. При цьому у кооперативних угодах наголошено на праві пайовика не оплачувати пай частинами протягом 360 місяців, а одразу ж оплатити повну вартість паю. Надання права на повну оплату паю не звільняє відповідача від обов`язку здійснювати багаторазові щомісячні платежі, адже розстрочення платежу передбачає, що позивач має право на отримання, як мінімум, частину від повної ціни. Хибне тлумачення відповідачем умов кооперативних угод про можливість здійснити одноразовий платіж у повному розмірі до 2050 року, не здійснюючи при цьому жодних щомісячних платежів, призводить до того, що розстрочення платежу, встановлене кооперативними угодами, втрачає будь-який сенс. Враховуючи, що підстави, на яких відповідач набув у власність нежитлові приміщення відпали разом з розірванням кооперативних угод, у нього виник обов`язок повернути позивачу такі приміщення. Однак відповідач не виконав зазначений обов`язок, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що у своїй відповіді на відзив позивач посилається на норми ЦК України, які регулюють тлумачення умов договору. Попри те, що відповідач вважає, що тлумачення умов договору є окремою позовною вимогою немайнового характеру, про яку позивачем не заявлялось, на переконання відповідача умови договору повинні тлумачитись проти того, хто їх написав. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач, начебто прострочив виконання зобов`язання зі сплати пайового внеску за кооперативними угодами, оскільки починаючи з вересня 2020 року не здійснив жодної оплати. Враховуючи викладене, відповідач повністю заперечує щодо задоволення позову оскільки, дані вимоги є очевидно незаконними та необгрунтованими та відхиляє міркування позивача, наведені ним у відповіді на відзив. Через систему «Електронний суд», від представника позивача - Шапошнікова І.Б. надійшли додаткові пояснення у справі, де представник позивача зазначає, що твердження відповідача, щодо здійснення одноразового платежу до 21.02.2050, не відповідають умовам кооперативних угод та є необґрунтованими. Оскільки, пунктом 1 Додатку №2 до кооперативних угод встановлено, що пайовик зобов`язується сплатити внесок у розмірі, визначеному п. 3.3. Кооперативної угоди, одноразовим платежем або багаторазовими платежами, які у сукупності складають 100% вартості пайового внеску, протягом 360 місяців. Отже, сполучник «або» розділяє конструкції речення: «одноразовим платежем» «багаторазовими платежами, які у сукупності складають 100% вартості пайового внеску, протягом 360 місяців». Відповідно словосполучення «протягом 360 місяців» стосується лише (і тільки) багаторазових платежів. Процесуальні дії Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20.05.2024 у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовлено. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28.05.2024 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Постановою Київського апеляційного суду від 27.11.2024 ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20.05.2024 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволено. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.10.2024, яка внесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.10.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання справ в одне провадження - відмовлено. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.10.2024 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по даній цивільній справі відмовлено. Ухвалами Деснянського районного суду міста Києва від 14.01.2025 та 24.02.2025 у задоволені заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відео конференції - відмовлено. Представник позивача ОК «Ідея» - Шапошнікова Т.Г. в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позивач повністю підтримує заявлені позовні вимоги, просить про їх задоволення, враховуючи висловлені аргументи, в тому числі в додаткових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON]. в судовому засіданні зазначила, що відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, та вважає, що доводи викладені в позовній заяві позивачем необгрунтованими та безпідставними, а інформація, що наведена в позові не відповідає дійсності та не підтверджена жодними належними та допустимими доказами в розумінні вимог ЦПК України. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення відповідачем умов кооперативних угод та, відповідно, розірвання таких угод в односторонньому порядку, у зв`язку з чим у позивача відсутні правові підстави витребовувати вказане майно, а у відповідача - обов`язок його повертати на підставі п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України. Вислухавши вступне слово, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 12.08.2020 між Обслуговуючим кооперативом «Ідея» та [PERSON] укладені кооперативні угоди: №5/108; №5/202; №5/203; №5/204; №5/205; №5/207; №5/208; №5/210 про сплату пайового внеску та підписані Додаток №1 та Додаток №2 до кожної з вказаних угод, що підтверджується копіями кооперативних угод з додатками, оригінали яких були оглянуті судом в судовому засіданні (а.с. 10-65). Кооперативні угоди, які є предметом розгляду, містять ідентичні умови за винятком положень пунктів 3.3., що регулюють ціну договору та п. 3.4. в частині розміру платежів. Відповідно до п. 1.1. кооперативних угод, пайовик, який став асоційованим членом кооперативу, вносить до кооперативу пайовий внесок, який зараховується до пайового фонду кооперативу. Пайовий внесок, як правило вноситься у грошовій формі, але за бажанням пайовика та за погодженням сторін пайовий внесок може бути внесений в іншій майновій формі. Відповідно до умов п. 1.2. кооперативних угод, кооператив закріпив за пайовиком пай у пайовому фонді кооперативу, визначений згідно із реєстром паїв кооперативу під ідентифікаційним кодом: «5/208» - кооперативна угода № 5/108 від 12.08.2020, «5/202» - кооперативна угода № 5/202 від 12.08.2020, «5/203» - кооперативна угода № 5/203 від 12.08.2020, «5/204» - кооперативна угода № 5/204 від 12.08.2020, №5/205»- кооперативна угода № 5/205 від 12.08.2020, «5/207» - кооперативна угода № 5/207 від 12.08.2020, «5/208» - кооперативна угода від 12.08.2020, «5/210» - кооперативна угода № 5/210 від 12.08.2020. Згідно п. 2.5.1 кооперативних угод, пайовик зобов`язаний, крім іншого, сплатити пайовий внесок у розмірі, порядку та строки, встановлені цією угодою. Згідно з п. 3.3. кооперативних угод розмір пайового внеску пайовика до пайового фонду кооперативу становить: 1) кооперативна угода №5/108 від 12.08.2020 - 184 800,00 грн.; 2) кооперативна угода №5/202 від 12.08.2020 - 442 400,00 грн.; 3) кооперативна угода №5/203 - 485 800,00 грн. (у п. 3.3. Кооперативної угоди №5/203 міститься описка у зазначенні прописом суми коштів. Враховуючи положення п. 3.4. Кооперативної угоди (1350х360), вбачається, що правильною сума є саме 485 800,00 грн.); 4) кооперативна угода №5/204 від 12.08.2020 - 471 800,00 грн.; 5) кооперативна угода №5/205 від 12.08.2020 - 466 200,00 грн.; 6) кооперативна угода №5/207 від 12.08.2020 - 520 800,00 грн.; 7) кооперативна угода №5/208 від 12.08.2020 - 502 600,00 грн.; 8) кооперативна угода №5/210 від 12.08.2020 - 827 400,00 грн. Відповідно до змісту положень п. 3.2. кооперативних угод пайовик сплачує (вносить) пай у повному розмірі одним платежем або частинами. Положення п. 3.4 кооперативних угод передбачає, що пай повинен бути сплачений (переданий) кооперативу: ?кооперативна угода №5/108 від 12.08.2020 - до 21.02.2050. Всі платежі сплачуються рівними частинами по 514 грн. щомісячно, до 25 числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. ?кооперативна угода №5/202 від 12.08.2020 - до 25.02.2050. Всі платежі сплачуються рівними частинами по 1229 грн. щомісячно, до 25 числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. ?кооперативна угода №5/203 - 25.02.2050. Всі платежі сплачуються рівними частинами по 1350 грн. щомісячно, до 25 числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. ?кооперативна угода №5/204 від 12.08.2020 - 25.02.2050. Всі платежі сплачуються рівними частинами по 1311 грн. щомісячно, до 25 числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. ?кооперативна угода №5/205 від 12.08.2020 - 25.02.2050. Всі платежі сплачуються рівними частинами по 1295 грн. щомісячно, до 25 числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. ?кооперативна угода №5/207 від 12.08.2020 - 23.07.2050. Всі платежі сплачуються рівними частинами по 1447 грн. щомісячно, до 25 числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. ?кооперативна угода №5/208 від 12.08.2020 - 23.07.2050. Всі платежі сплачуються рівними частинами по 1397 грн. щомісячно, до 25 числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. ?кооперативна угода №5/210 від 12.08.2020 - 23.07.2050. Всі платежі сплачуються рівними частинами по 2299 грн. щомісячно, до 25 числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. Відповідно до протоколу загальних зборів ОК «Ідея» від 14.12.2020 позивачем прийнято рішення про визначення переліку пайовиків кооперативу та повернення пайового внеску, яким здійснюється у натуральній формі, а саме: нежитлові приміщення №108, №202, №203, №204, №205, №207, №208, №210 за адресою: [ADDRESS] (а.с.66-67). 14.12.2020 між сторонами підписані акти прийому-передачі нежитлових приміщень. 20.12.2023 у кооперативі проведено інвентаризацію за період з 2017 по 2023 роки, про що свідчить копія наказу ОК «Ідея» за № 20-12/23 від 20.12.2023 (а.с. 77). Відповідно до доповідної записки від 21.01.2024, складеної бухгалтером [PERSON] та менеджером [PERSON] , на ім`я голови кооперативу, на виконання умов кооперативних угод за №108, №202, №203, №204, №205, №207, №208, №210 від 12.08.2020 - [PERSON] оплату паю не здійснив, жодних коштів чи майна в якості свого пайового внеску до ОК «Ідея» не передав (а.с. 76). Реєстрація права власності відповідача на вказані нежитлові приміщення №108, №202, №203, №204, №205, №207, №208, №210 за адресою: [ADDRESS] , підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.68-73). Факт не сплати грошових коштів відповідачем згідно заявлених кооперативних угод підтверждується письмовими матеріалами справи та поясненнями представника відповідача, яка вказала, що кінцевий строк відповідно до умов п. 3.4 кооперативних угод не настав, а відтак підстав для внесенння оплат у відповідача не було. У відповідності до умов п. 4.2.1. кооперативних угод - угода може бути розірваною в односторонньому порядку, зокрема за ініціативою кооперативу у зв`язку із простроченням сплати Пайовиком пайових внесків на строк понад 1 (один) місяць. Повідомлення про розірвання цієї угоди направляється пайовику у письмовій формі цінним листом на адресу, вказану в цій угоді. Датою розірвання цієї угоди є дата отримання пайовиком цінного листа з таким повідомленням або дата повернення такого цінного листа до кооперативу у зв`язку з його неотриманням пайовиком (чи неврученням його пайовику установою АТ «Укрпошта») незалежно від причин неотримання (невручення). Розірвання цієї угоди є одночасно підставою для припинення асоційованого членства пайовика в кооперативі. 05.02.2024 на виконання вимог положень пунктів 4.2.1 кооперативних угод, ОК «Ідея» направило [PERSON] на адресу - [ADDRESS] (що відповідає адресі, яка вказана в кооперативних угодах), повідомлення про розірвання кооперативних угод №5/108; №5/202; №5/203; №5/204; №5/205; №5/207; №5/208; №5/210, про що свідчать копії таких повідомлень, описи цінних листів із копіями фіскальних чеків (а.с.78-88). Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом до відповідача, посилається на правові висновки Верховного Суду та положення ст. 1212 ЦК України та просить витребувати з володіння відповідача нежитлові приміщення № 108, 202, 203, 204, 205, 207, 208, 210, що знаходяться за адресою [ADDRESS] на користь ОК «Ідея». Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 5 ст. 2 ЗУ «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 21 ЗУ «Про кооперацію» пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу. У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Пложення п. 3.4 кооперативних угод від 12.08.2020 пай повинен бути сплачений (переданий) кооперативу у строк до 21.02.2050 кооперативна угода №5/108 від 12.08.2020, до 25.02.2050 кооперативні угоди № 5/202; №5/203; №5/204; №5/205 від 12.08.2020, до 23.07.2050 кооперативні угоди - №5/207; №5/208; №5/210 від 12.08.2020. Всі платежі сплачуються рівними частинами щомісячно, до «25» числа кожного місяця, протягом 360 місяців з дня підписання цього додатку, починаючи з вересня 2020 року. Положення Додатку № 2, який закріплює індивідуальний графік сплати пайових внесків передбачає, обов`язок пайовика сплатити внесок у розмірі, визначеному у п. 3.3. кооперативної угоди, одноразовим платежем або багаторазовими платежами, які у сукупності складають 100 % вартості пайового внеску, протягом 360 місяців. 14.12.2020 на загальних зборах засновників ОК «Ідея» прийнято рішення про повернення паїв у натуральній (майновій) формі, визначено та затверджено перелік пайовиків кооперативу, повернення пайових внесків, яким здійснюється у натуральній формі шляхом передання їм у власність відповідних обєктів нерухомого майна описаних у додатку № 1 до даного протоколу. Відповідно до додатку № 1 до протоколу загальних зборів від 14.12.2020 вказані об`єкти, що закріплені за [PERSON] та підлягають поверненню у натуральній формі, шляхом передачі об`єктів - приміщення № 103, 108, 202, 203, 204, 205, 207, 208, 209, 210 за адресою [ADDRESS] . На підтвердження передачі вказаних нежитлових приміщень між сторонами, 14.12.2020 підписані акти прийому - передачі нежитлових приміщень. Таким чином, враховуючи умови кооперативних угод та додатків до них, визнання стороною відповідача відсутність відповідних оплат, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в порушення умов кооперативних угод, починаючи з вересня 2020 року не здіснював жодних оплат на виконання умов п. 3.4. кооперативних угод від 12.08.2020 № №5/108; №5/202; №5/203; №5/204; №5/205; №5/207; №5/208; №5/210. Суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача про те, що звернення із вказаним позовом до суду є суперечливим, оскільки між сторонами підписані акти прийому -передачі нежитлових приміщень, відповідно до яких сторони не мають претензій одна до одної. Так, зміст вказаних актів прийому -передачі нежитлових приміщень свідчить саме про передачу нежитлових приміщень, що перебувають у стані, який придатний для використання за цільовим призначенням, та не мають недоліків, які б перешкоджали їх ефективному використанню, що у подальшому стало би підставами для подачі позову до кооперативу про відшкодування збитків. Отже, значення, яке вкладає представник відповідача у вказані акти, останні не мають. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Кооперативними угодами встановлено право позивача на одностороннє розірвання договору у разі прострочення відповідачем сплати пайових внесків на строк понад 1 місяць. Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.06.2018 у справі № 910/9072/17 зроблено висновок про те, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої ст. 1212 ЦК України. Касаційний господарський суд Верховного Суду у постанов від 12.08.2021 у справі 910/17567/19 зазначає, що якщо правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Наданими до матеріалів справі доказами підтверджується, що відповідачем оплата (внесення) пайових внесків на поточний банківський рахунок ОК «Ідея» чи в будь-якій іншій спосіб, передбачений положенням п. 3.6. кооперативних угод з моменту укладення угод і до звернення з позовом до суду не здійснювалась. Враховуючи не сплату відповідачем пайових внесків на строк понад 1 місяць, кооперативні угоди були розірвані позивачем в односторонньому порядку, про що направлені повідомлення від 05.02.2024. У постанові Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №910/260/20 зазначається, що одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. Така відмова сторони від договору є підставою для задоволення вимоги про повернення виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постанові від 16.05.2023 у справі № 910/17367/20 зазначає, що якщо позивач прагне відновити втрачене право власності на нерухоме майно у випадку набуття нерухомого майна без достатньої правової підстави або на підставі, яка згодом відпала, належним способом захисту буде позов про повернення нерухомої речі (ч.1 ст.1212, ч.1 ст. 1213 ЦК України). У пункті 3 ч.3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Тлумачення вказаних норм дає підстав для висновку, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом договір розірвано за рішенням суду, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2020 у справі № 537/4259/15-ц (провадження № 61-592св20)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 вказано, що «…Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна (незалежно від того, у порядку яких статей ЦК України відбувається таке витребування, зокрема статті 1212) саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч. 2 ст. 13 цього Кодексу. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 визначено, що суд повинен установити, чи були порушені, не визнані, або оспорені права, свободи чи інтереси них осіб, і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення відповідачем умов кооперативних угод та, відповідно, розірвання таких кгод в односторонньому порядку, у зв`язку з чим у позивача наявні правові підстави витребовувати вказане майно, а у відповідача - обов`язок його повернути. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу вимог ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому за пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV- 2» від 11.03.2020 № 211, введено карантин з 12.03.2020 на всій території України. Такий неодноразово продовжувався до 30.06.2023. 24.02.2022 відбулось повномасштабне збройне вторгнення російської федерації на територію України. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022) на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, такий продовжено й діє і нині. А тому, з урахуванням вимог ст.261 ЦК України та ч.6 ст.81 ЦПК України суд дійшов висновку, що строк позовної давності позивачем не порушений. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 46821,60 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved