Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] \~помер [PERSON] ,\~який є\~його дідом\~та з\~яким він\~фактично проживав\~однією сім`єю,\~після смерті\~якого відкрилася\~спадщина за\~законом на\~житлові будинки,\~які він\~має намір\~прийняти.\~Іншими спадкоємцями,\~є відповідачі по справі\~дружина та син померлого. Після смерті [PERSON] позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на спадкове майно та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, з позовними вимогами згодні. За результатами судового розгляду на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. У відповідності до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 19.04.2006 р. виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Печенізького районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] є батьком [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15.06.1994 р. виданого Волоховоярською сільською радою Чугуївського району Харківської області, [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 січня 2020 року, виданого виконавчим комітетом Мосьпанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 80 років, про що складено відповідний актовий запис № 01. Згідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.07.1992 р., виданого Печенізькою районною державною адміністрацією, [PERSON] належить на праві приватної власності 1/2 частина будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту від 03 лютого 2025 року, складеного старостою с. Мосьпанове, [PERSON] фактично з 2014 р. проживав в [ADDRESS] разом з [PERSON] до дати смерті [INFO] . Згідно листа Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області № 274/01-16 від 25.02.2025 р. у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частину будинку [ADDRESS] , Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину та пропонує звернутись до суду для визнання права власності на спадкове майно. Доказів належності померлому [INFO] [PERSON] будинку [ADDRESS] позивачем не надано. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихст. 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Стаття 1270 ЦК України\~встановлює для прийняття спадщини строк у 6 (шість) місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За положеннями ст. 392\~ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та п. 2 ч. 1 ст.\~3, ст.\~321 ЦК України\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Враховуючи, що згідно зі\~ст. 92 Конституції України\~правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. На підставі вимог\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно з\~наказом Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26 травня 2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»\~- рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно з ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3\~ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1\~3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь\~які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин справи, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що відсутній належно посвідчений правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності померлого на спадкове майно, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial