Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

13.11.2024 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності на 1/3 частини земельної ділянки площею 2,1090 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території (тодішньої) Новомістківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер 4625183900:04:000:0528, визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на 1/6 частини земельної ділянки площею 2,1090 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території (тодішньої) Новомістківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер 4625183900:04:000:0528 і належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.12.2012 серія ЯМ №020493. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі, на земельну ділянку площею 2,1090 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території (тодішньої) Новомістківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер 4625183900:04:000:0528 і належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.12.2012 серії ЯМ №020493. Такими, що прийняли спадщину були: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , по 1/3 його частини. Зазначене вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2024. [INFO] в смт. Нижанковичі померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 1/3 частини земельної ділянки площею 2,1090 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новомістківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер 4625183900:04:000:0528, яка належала [PERSON] . Такими, що прийняли спадщину були: син [PERSON] та син [PERSON] , по 1/2 частині. З приводу спадкування [PERSON] звернувся в Старосамбірську державну нотаріальну контору Львівської області. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки площею 2,1090 га, у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформила своїх прав після смерті чоловіка, а також у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2024 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І.. Ухвалою судді від 20.11.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, представник надав через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, заявлений до нього позов та викладені у ньому обставини визнав у повному обсязі. Відповідач Добромильська\~міська рада\~Самбірського району\~Львівської області свого представника в судове\~засідання не\~направив,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялися\~належним чином, надали до суду заяву, в якій просили слухання справи проводити без їх участі. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2014 (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, на земельну ділянку площею 2,1090 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території (тодішньої) Новомістківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер 4625183900:04:000:0528 і належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.12.2012 серія ЯМ №020493, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.5-10). Такими, що прийняли спадщину були: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син\~ [PERSON] , по 1/3 його частці. Зазначене вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2024 (а.с.11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.07.2021 (а.с.14). Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі, на 1/3 частку земельної ділянки площею 2,1090 га, сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новомістківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, кадастровий номер 4625183900:04:000:0528, яка належала [PERSON] . Такими, що прийняли спадщину були: син [PERSON] та син [PERSON] по 1/2 частині. 20.05.2024, з приводу спадкування, [PERSON] звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки площею 2,1090 га, у зв`язку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформила своїх прав після смерті чоловіка, а також у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу (а.с.17). Таким чином, позивач як спадкоємець за законом після смерті\~ [PERSON] , яка померла [INFO] , не може реалізувати свої спадкові права на вказане спадкове майно та змушений звертатись до суду. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належне останньому право власності на земельну ділянку, перейшло за загальними правилами спадкування до [PERSON] , а після її смерті право власності на 1/2 спірної земельної ділянки перейшло до [PERSON] (позивача у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved