Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його батьком [PERSON] , що помер [INFO] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що він бажає оформити спадщину після смерті свого батька, але не може, бо відсутні документи, що стверджують родинні стосунки між ним та спадкодавцем, оскільки у свідоцтві про народження заявника батьком вказаний « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я та по батькові батька вказані « [PERSON] ». Заявник обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що дана помилка є досить суттєвою і на даний час не дає можливості оформити свідоцтво про право на спадщину, бо постановою нотаріуса від 01.03.2023 року вих. № 50/01-16 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин [PERSON] змушений був звернутись до суду з відповідною заявою. \~ \~ \~ \~У судове засідання заявник та його представник адвокат Зелений Ю.В. не прибули. Представник заявника надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні вимог заяви наполягає. \~ \~ \~ \~Заінтересовані особи у судове засідання не прибули. \~ \~ \~ \~Представник Золотоніської міської ради Черкаської області скерував до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлявся судом судовими повістками, які направлялись рекомендованими листами та повідомлявся судом шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». \~ \~ \~ \~Верховний Суд\~неодноразово зазначав,\~що направлення\~листа рекомендованою\~кореспонденцією на\~дійсну адресу\~є достатнім\~для того,\~щоб вважати\~повідомлення належним,\~оскільки отримання\~зазначеного листа\~адресатом перебуває\~поза межами\~контролю відправника,\~а у\~даному випадку,\~суду (близька\~за змістом\~правова позиція\~викладена у\~постанові Великої\~палати Верховного\~Суду від\~25.04.2018\~року у\~справі №\~800/547/17,\~постановах Касаційного\~господарського суду\~у складі\~Верховного Суду\~від 27.11.2019\~року у\~справі №\~913/879/17,\~від 21.05.2020\~року у\~справі №\~10/249-10/19,\~від 15.06.2020\~року у\~справі №\~24/260-23/52-б\~). \~ \~ \~ \~За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю заінтересованих осіб, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~2\~ЦПК України\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизначених або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. \~ \~ \~ \~Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що предметом розгляду є справа окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Згідно із свідоцтвом про смерть (серії [NUMBER] від 26.04.2022 року) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 60 років. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.09.1984 року, записи в якому вчинені російською мовою, « [PERSON] » та « [PERSON] » уклади шлюб 22 вересня 1984 року, про що вчинено актовий запис № 182. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.1986 року [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . Як убачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.02.1988 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.02.1988 року за актовим записом № 20. У відповідях [PERSON] «Про розгляд звернення» від 21.11.2007 року за вих. № К-656 та від 09.06.2005 року за вих. № К-660 заявнику [PERSON] повідомляється про рух виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини на користь [PERSON] із [PERSON] та наявність заборгованості по аліментах. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст.,ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт та мету його встановлення, яка перешкоджає заявнику в оформленні спадкових прав після смерті батька [PERSON] , у суду не виникає жодних сумнівів щодо родинних відносин заявника та померлого [INFO] [PERSON] , який є батьком заявника, оскільки дійсно невідповідність у документах, що стверджують родинні зв`язки виникла із-за помилки працівників, що видають відповідні документи при перекладі із російської мови на українську мову. \~ \~ \~ \~Оскільки заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, і встановлення факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення в повному об`ємі. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Статтею 129-1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (суд ураховує також роз`яснення Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved