Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника Пека З.О. звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позивач зазначив, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано у 2012 році. Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі у житті доньки не приймає та матеріальної допомоги не надає. Наразі донька продовжує навчання, через що не має змоги сама себе забезпечувати, тож потребує матеріальної допомоги. Позивач має ще одну дитину [PERSON] , [INFO] і забезпечувати обох дітей їй вкрай важко. Натомість відповідач має постійний дохід і можливість базово допомагати доньці. \~ \~ \~ \~На основі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2006 р.н. в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою суду від 25.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 26.12.2024 до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Тож, 08.01.2025 ухвалено заяву відповідача [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, задовольнити та цивільну справу за позовом [PERSON] призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження. 18.01.2025 до суду надійшла письмова заява представника позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. У заяві зазначено, що батько [PERSON] зовсім не спілкується з донькою від того моменту, як дівчины виповнилось 18 років; не цікавиться її життям, зокрема навчанням. Так, вартість навчання [PERSON] за рік становить суму 25\~200.00 грн. Окрім того, мати забезпечує доньку усім необхідним, що є фінансово затратним, тож [PERSON] потребує фінансової допомоги ще й з боку батька. На доказ додано копії: договору № 58/24 від 12.08.2024; направлення на оплату суми за навчання; та дві квитанції про оплату навчання; Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.03.2025. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився; 10.03.2025 надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, у якому зауважив, що наразі він є безробітним, але має обов`язок щодо утримання доньки, яка продовжує навчання. Тому, батько визнав позов частково у частині 1/6 частини від усіх видів його заробітку. Пояснив, що факт утримання самим позивачем їхній спільній дитині [PERSON] ні чим не підтверджено, через що вважає обсяг позовних вимог завищеним та таким що не відповідає сутності позову. На доказ додано копію трудової книжки [NUMBER] [PERSON] . \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Матеріали справи містять копію свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 15.04.2005 про реєстрацію шлюбу родини [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 23.05.2006. Батьками дитини записано: [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Дівчина зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , про що додано копію витягу з реєстру територіальної громади сформованого 06.08.2024. \~ \~ \~ \~З довідки № 23 виданої деканом факультету економіки та соціальних комунікацій Дніпровського державного технічного університету від 19.09.2024 встановлено, що [PERSON] дійсно є студенткою факультету економіки та соціальних комунікацій 1 курсу групи МЕН-24-1д денної форми навчання для здобуття ступеню бакалавра Дніпровського державного технічного університету, ІУ рівня акредитації. Навчається за контрактом. Стипендії не отримує. Наказ про зарахування № 405 від 17.08.2024. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. \~ \~ \~ \~Окрім того, з доданих представником позивача додаткових доказів вбачається, що між замовником [PERSON] та виконавцем Дніпровським державним технічним університетом 12.08.2024 укладено договір № 58/24 про надання освітніх послуг між Дніпровським державним технічним університетом та фізичною особою, де одержувачем зазначено [PERSON] . Розділом 5 договору встановлено плату за надання освітніх послуг та порядок розрахунків. Так вартість освітньої послуги за весь час навчання становить 100\~800.00 грн. Також додано копію направлення студенту [PERSON] для оплати суми 12\~600.00 грн на відшкодування витрат на навчання; квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0034410003 на суму 3000.00 грн., де платником є [PERSON] та копії квитанції з Інтернет-банку «Приват24» про оплату [PERSON] суми 9600.00 грн як плати за навчання [PERSON] . \~ \~ \~ \~Окрім того, з наданої копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] , судом встановлено, що його звільнено з Національної поліції України, про що 14.01.2025 зроблено відповідний запис. Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходив із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ст. 200 Сімейного кодексу України), зокрема, відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1ст. 81 ЦПК України) Частиною 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, позивачка, підтверджуючи це доказами, вказує, що їхня спільна дочка [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, вона продовжує навчання та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, зокрема, коштів на оплату вартості навчання. Відповідно до ч. 1ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів у 1/6 частині від його заробітку (доходу) щомісячно визнав, так само як визнав і можливість ним утримувати доньку на період навчання в такому розмірі до досягнення нею двадцяти трьох років. З матеріалів справи встановлено, що вартість платної освітньої послуги яку отримує позивач становить 25\~200.00 грн за навчальний рік (вартість всього строку навчання 100 800.00 грн ділимо на строк надання освітньої послуги тобто 4 роки = 25\~200.00 грн на рік або 12\~600.00 грн за семестр). Разом із тим, відповідач не працює та проживає у м. Гнівань Вінницького району Вінницької області. Тому при наявності рішення суду про стягнення аліментів та відкритому виконавчому провадженні, аліменти, які будуть стягнуті з боржника, будуть розраховані виходячи із середньої заробітної плати по регіону за відповідний місяць, що передбачено СК України. З інформаційної сторінки вебпорталу Пенсійного Фонду України встановлено, що показник середньої заробітної плати за 2025 рік у Вінницькій області становить суму 18\~660.32 грн. Тож, суд зауважує на тому, що навіть 1/6 частина від середньої заробітної плати у Вінницькій області буде достатнім задля задоволення потреб оплати навчання [PERSON] . При цьому, законодавством України передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Тож, мати дівчинки має такий самий обов`язок щодо утримання своєї доньки, яка наразі продовжує навчання, як і відповідач у справі, а отже на відповідача не може бути покладено обов`язку щодо покриття всієї суми витрат, пов`язаної з навчанням доньки. Разом з тим, судом встановлено, що позивач ще не досягла віку 23 років і продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Таку матеріальну допомогу (саме на оплату навчання його повнолітньої доньки) батько погодився їй надавати у розмірі 1/6 частини від свого заробітку (доходу) про що він написав у своїй письмовій заяві. Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази по справі, суд вважає, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки як встановлено судом такий розмір аліментів повністю здатний задовольнити потреби його доньки, пов`язані з навчанням і будь-який більший розмір аліментів, з огляду на встановлені обставини є необґрунтованим. За ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: partial