Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Представником позивача - адвокатом Новіковим О.М., 23 жовтня 2024 року подано до суду дану позовну заяву, в якій позивач просить визнати договір міни укладений між нею та відповідачем 14 травня 2006 року виконаним і дійсним, та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовані тим, що 14 травня 2006 року [PERSON] здійснила обмін будинками з [PERSON] , що підтверджується розпискою, яка власноруч написана [PERSON] , та згідно з якою [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . З моменту обміну будинками, а саме 14 травня 2006 року і по теперішній час позивач зареєстрована та проживає у будинку [ADDRESS] , володіє цим будинком, підтримує його в належному технічному та санітарному стані, веде господарство, обробляє прилеглу до будинку земельну ділянку, сплачує комунальні послуги. Відповідно до погосподарського обліку вказаний житловий будинок обліковується за померлим [PERSON] . Рік побудови будинку - 1989. [PERSON] помер [INFO] , спадкова справа після його смерті не заводилася, але на час смерті [PERSON] разом з ним за однією адресою була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка фактично своїми діями прийняла спадщину після його смерті, у тому числі і на вказаний житловий будинок, але не оформила його на себе. Між позивачем та відповідачем була укладена домовленість про обмін будинками у простій письмовій формі у вигляді розписки. Залишилося лише оформити договір міни нотаріально та зареєструвати в органах державної реєстрації. Однак відповідач ухиляється від нотаріального оформлення укладеного між нею та позивачем договору міни будинків, на вимоги останньої з приводу нотаріального посвідчення договору не реагує. Сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, відбулося виконання договору, але відповідач дотепер ухиляється від його нотаріального посвідчення. Такі дії відповідача порушують право власності позивача на набутий нею у власність в порядку обміну будинок, обмежують її у реалізації прав на будинок, у даному випадку у праві на розпорядження ним, так як вона не може наразі ні продати його, ні подарувати, ні здати в оренду. Зазначені обставини змушують позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав. У судове засідання позивач та її представник адвокат Новіков О.М. не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглядати справу за його з позивачем відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за даними паспорта громадянина України серія [NUMBER] , позивач [PERSON] , [INFO] , з 28 липня 2006 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 3). 14 травня 2006 року [PERSON] написала на ім`я [PERSON] розписку за змістом якої, вона - [PERSON] колишня власниця будинку по [ADDRESS] , не має претензій до будинку з землею і присадибною ділянкою, на підставі обміну будинків (з [ADDRESS] , на будинок, який знаходиться по [ADDRESS] ). Засвідчує своїм підписом, що власницею будинку по [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.4). У довідці виданій Дмитрівською сільською радою від 26 квітня 2023 року за вих.№569 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована та проживає з 28 липня 2006 року по даний час за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). У виписці з погосподарської книги №4 виданій Дмитрівською сільською радою зазначено, що згідно з погосподарським обліком сільської ради, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обліковується за померлим [PERSON] . Рік побудови будинку -1989. Відповідно до наявних даних погосподарського обліку земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель розміром 0,25 га обліковується за [PERSON] (а.с. 6). Як свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в селі Макариха Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.7). Відповідно до довідки Другої знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 20 листопада 2024 року, інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), після померлого [INFO] , [PERSON] спадкова справа не заводилася, заповіти ним не складалися (а.с. 43,44,45-46). За замовленням [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] 26 вересня 2023 року виготовлено технічний паспорт (а.с. 8-11). Долучені до справи кватанції свідчать про те, що [PERSON] сплачує комунальні послуги за адресою [ADDRESS] (а.с. 12). З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою [PERSON] , продиває по [ADDRESS] . Підтверджує, що [PERSON] з 2006 року проживає за адресою [ADDRESS] , підтримує будинок та земельну ділянку в належному стані (а.с. 13). [PERSON] та [PERSON] кожна окремо також в своїх письмових поясненнях вказали, що [PERSON] з 2006 року проживає за адресою [ADDRESS] , вони є її сусідами (а.с.15,17). Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради від 31 жовтня 2024 року, відповідач [PERSON] [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). З розписки від 20 червня 2004 року вбачається, що [PERSON] , яка була власником будинку за адресою [ADDRESS] , віддала вказаний будинок для проживання і розпорядження на свій розсуд [PERSON] в особисту приватну власність. Претензій до [PERSON] не має. Відповідно до ст.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 4 ст.41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст.4\~ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положенням ст.15,16\~ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання. Відповідно до ст.715 ЦК України, за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Як зазначено у ст.716 ЦК України, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не заперечить суті зобов`язання. Згідно зі ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 209\~Цивільного кодексу\~України зазначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Порядок нотаріального посвідчення договорів міни визначається у Законі України\~«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Згідно з частиною першою статті 220 Цивільного кодексу Україниу разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Недодержання нотаріальної форми договору тягне його нікчемність, він не породжує тих прав та обов`язків, які бажали сторони. Відповідно до частини другоїстатті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до ст.334\~ЦК України право\~власності на\~майно за\~договором,\~який підлягає\~нотаріальному посвідченню,\~виникає у\~набувача з\~моменту такого\~посвідчення або\~з моменту\~набрання законної\~сили рішенням\~суду про\~визнання договору,\~не посвідченого\~нотаріально,\~дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно зі ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, 14 травня 2006 року укладеного договір міни, за яким позивач передав у власність відповідачу належний їй житловий будинок по [ADDRESS] , а відповідач у свою чергу передала позивачу у власність належний їй житловий будинок по [ADDRESS] . На сьогодні позивач володіє і користується житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] , веде господарство, сплачує необхідні комунальні платежі та має намір розпоряджатися належним їй майном. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору міни житлових будинків укладеного з позивачем, що позбавляє права позивача, відповідно до вимог чинного законодавства, зареєструвати своє право власності на набутий за договором міни об`єкт нерухомого майна житловий будинок, чим порушуються її майнові права та охоронювані законом інтереси. Відомостей про те, що договір міни порушує права та інтереси третіх осіб, або ж визнавався не дійсним, суду не надано. Інформація про реєстрацію права власносності на житловий будинок, або ж, що на нього накладені обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved