Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

У лютому 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 18.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3113425, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 20 000,00 грн. і зобов`язався повернути його у встановлений п.1.4 Договору термін, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за його користування у термін встановлений договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3750 грн. Відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на день формування позовної заяви становить 85950 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20000 грн., заборгованість за відсотками - 63750 грн., заборгованість за комісією 2200 грн. 26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 26-07/2024, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №3113425 від 18.09.2021. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту, а також судові витрати по справі, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. 03.02.2025 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3113425, шляхом подання відповідачем в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заявки на отримання кредиту. Вказані обставини також підтверджуються копією анкети-заяви. За змістом п.6.1, п.7.1 договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Мілоан" та набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту отримання кредиту. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Відповідно до п.1.2 договору було визначено суму (загальний розмір) кредиту в розмірі 20000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Кредит надавався строком на 15 днів з 18.09.2021 (п.1.3.). Згідно п.1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 03.10.2021. Згідно п.1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту 2200,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово. Згідно п.1.5.2. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 3750,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. П.1.7 договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором, фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору (пп 2.4.1). Відповідно до додатка № 1 до кредитного договору №3113425 від 18.09.2021 «Графік платежі» заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 03.10.2021 в розмірі 25950 грн. з яких: 20000 грн. - кредит, 3750 грн. - проценти, 2200 грн. - комісія за надання кредиту. На виконання умов укладеного договору 18.09.2021 ТОВ «Мілоан» було перераховано відповідачу на її банківську картку 20000,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються довідкою від 10.01.2025 року, наданої для ТОВ «Мілоан», з якої слідує, що ТОВ «ФК «Елаєнс» надає послуги з переказу коштів на підставі договору №40484607_2610/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ "Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан», відповідно до якого успішно проведені платежі в системі. Деталі операції: Номер в системі FONDY: 445028617; Сума платежу: 20000,00; Валюта платежу: UAH; Статус платежу: approved; Номер карти: [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №3113425, наданим ТОВ «Мілоан», заборгованість відповідача за вказаним договором складає 85950 грн., з яких: 20000 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 63750 грн. - сума заборгованості за відсотками, заборгованість за комісією - 2200,00 грн. 26.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - новий кредитор) було укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого Клієнт (первісний кредитор) передає (відступає) Фактору (новому кредиторові) за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги, що належать Клієнту, до боржників за кредитними договорами. Згідно п. 6.1.3. вказаного вище договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. У відповідності до наявних в матеріалах справи реєстру боржників, витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №26-07/2024 від 26.07.2024, платіжної інструкції від 26.07.2024, акта приймання-передачі Реєстру боржників від 26.07.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3113425 на загальну суму 85950 грн. Таким чином, право грошової вимоги за кредитним договором №3113425 позивач набув до відповідача 26.07.2024 року. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Розглядом справи встановлено, що кредитний договір №3113425 від 18.09.2021 укладений в електронній формі. З наданих представником позивача суду доказів вбачається, що відповідач згідно укладеного Кредитного договору №3113425 від 18.09.2021 отримав від ТОВ «Мілоан» кредит в сумі 20000,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Відповідачем не спростовано факту отримання ним кредиту у розмірі 20000,00 грн. Жодних доказів на спростування факту отримання грошових коштів від ТОВ «Мілоан» за вищезазначеним кредитним договором суду не надано. За вказаних обставин, на переконання суду вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 20000 грн. та комісії в розмірі 2200 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідача по вищезазначеному договору в частині нарахованих відсотків за користування кредитом. При цьому суд враховує, що Договором про споживчий кредит №3113425 від 18.09.2021 передбачено, що відповідачу кредит надано строком до 03.10.2021 на 15 днів. П.1.5.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 3750,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Розмір відсотків згідно додатку №1 «Графік платежів» до цього договору встановлено в сумі 3750,00 грн. Відповідно до п.2.3.1.2 Договору про споживчий кредит позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6. Договору. Однак, в порядку ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування відповідно до п.п.2.3.1.1.-2.3.1.2 Договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.п.4.1.,4.2. Договору. В додатку № 1 «Графік платежів» до кредитного договору №3113425 від 18.09.2021 вказано, що у випадку зміни будь-яких відомостей, зазначених у графіку розрахунку у зв`язку з частковим погашенням заборгованості та/або продовженням строку повернення кредиту, позичальник доручає Товариству самостійно оновити графік розрахунків, шляхом внесення у нього відповідних змін або викладення його у новій редакції та розмістити дані Графіку в особистому кабінеті позичальника. Проте, позивачем не надано суду доказів щодо продовження строку кредитного договору №3113425 від 18.09.2021 у відповідності до пункту 2.3.1 договору, зміни процентної ставки чи оновлення Графіку розрахунків, які б передбачали сплату відповідачем процентів у розмірі 63750,00 грн. Отже, позивачем нараховувалися проценти після закінчення строку дії договору, тобто після закінчення строку дії Договору про споживчий кредит №3113425 від 18.09.2021. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 6 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд також враховує, що позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось. Крім того, та обставина, що такий розмір заборгованості по сплаті процентів був переданий від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» сама по собі не свідчить про обґрунтованість нарахування таких процентів та суперечить як наведеним вище положенням Цивільного кодексу України, так і положенням п.1.5.2 кредитного договору та додатку № 1 «Графік платежів» до вказаного договору. Отже, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, нарахованих в межах строку кредитування в період з 18.09.2021 року по 03.10.2021 року в розмірі 3750,00 грн, що відповідає положенням як ст. 1048 ЦК України так і п.1.5.2 кредитного договору та додатку № 1 «Графік платежів» до вказаного кредитного договору. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором про споживчий кредит в розмірі 25950,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 20000,00 грн, заборгованість за відсотками становить 3750,00 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 2200,00 грн. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 30,19% (25950,00 х 100 : 85950), судовий збір слід стягнути в розмірі 731,32 грн. (2422,40 х 30,19: 100). Судом встановлено, що 02.07.2024 року між позивачем та АО «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до розділу 4 даного договору, сторони погодили порядок здійснення розрахунків, зокрема, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги №233 від 02.12.2024 та актом про надання правової допомоги №3 від 27.12.2024 сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з [PERSON] на загальну суму 16000 грн., зокрема: надання усної консультації 2 години вартістю 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу 4 години вартістю 12000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial