Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

27.12.2024 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 1397327 від 21.04.2021 в сумі 39648,70 грн, а також про стягнення сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.04.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено Договір позики № 1397327, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 13000,00 грн., на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% на день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідач отримані від позикодавця кошти не повернув, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в сумі 39648,70 грн 00 коп., яка складається з 13000 грн 00 коп. - основної суми боргу та 26648 грн 70 коп. - процентів. 19.11.2021 між первісним кредитором та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" укладено договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором, що підтверджується Реєстром прав вимог від 19.11.2021. В подальшому 03.04.2023 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" та ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" укладено договір факторингу № 030423-ФК. Відповідно до Реєстру заборгованості до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 41509 грн 00 грн., з яких: 13 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 509,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідачем здійснені платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають 4 395,30 грн., тому заборгованість останнього за договором позики складає 39 648,70 грн., які позивач просить стягнути з відповідача Ухвалою від 17.01.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. У позові просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 21.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] , було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку) № 1397327. Відповідно до п. 2 Договору, сума позики 13000,00 грн., строк позики (строк договору) 30 днів, фіксована базова процентна ставка становить 1,99% в день, договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно із п. 1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Згідно із п.п. 4.1 п. 4 Договору позики, підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п. 4.2 даного договору, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Положеннями п. 5 Договору передбачено, що договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», перебувають у загальному доступі та опубліковані на сайті www.mycredit.ua. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладений договір № 1397327 від 21.04.2021 ідентифікований Товариством. Акцепт договору позичальником: одноразовий ідентифікатор 7aPgyDU3bU, час відправки ідентифікатора позичальнику 21.04.2021 11:16:44. Відповідно до платіжної інструкції/операція ю № 9b32d146-a5ee-46a6-9512-dc6743901cf7 від 21.04.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на картковий рахунок № № [NUMBER] [PERSON] перерахувало кошти у сумі 13000,00 грн., що також підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 20.11.2024. 19.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» («Клієнт») та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» («Фактор») укладено Договір факторингу №1911, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі Заборгованостей. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 3 від 19.11.2021 до Договору факторингу № 1911, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 41509,00 грн. 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» («Клієнт») та ТОВ «Фінпром Маркет» («Фактор») укладений Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за Договором позики № 1397327 від 21.04.2021. Відповідно до Реєстру заборгованості до Договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 41509,00грн., з яких: 13000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28509,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору № 1397327 від 21.04.2021. У пункті 11 «Реквізити сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Відповідно до п. 4.2. договору позики № 1397327 від 21.04.2021, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої обов`язки за електронним договором позики від 21.04.2021 та надав відповідачу кредит в сумі 13000,00 грн, однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в у розмірі 39648,70 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу - 13000, 00 грн., заборгованість за відсотками 26648,70 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. Судом встановлено, оскільки не спростовано сторонами, відповідач, після заміни кредитора, не вчиняв дій щодо погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення позики чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 1397327 від 21.04.2021 у сумі 39648,70 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 01.11.2024 між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір про надання правової допомоги№ 01-11/24. Обсяг виконаних робіт виконаних адвокатом підтверджується доданими до суду документами, зокрема Актом №2-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.12.2024, згідно якого обсяг виконаних робіт оцінений у 3500,00 грн. Актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 18.12.2024, ордером про надання правничої допомоги від 01.11.2024. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також те, що відповідачем не подано заяви про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог.

Outcome: approved