Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»), в інтересах якого діє представник Сімчук Яна Віталіївна, звернувся до суду з вказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.01.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 476153-KC-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 07.01.2024 направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 476153-KС-004 про надання кредиту та цього ж дня між ними було укладено Договір № 476153-KC-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/, шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшла до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказала номер свого поточного (карткового) рахунку. Відповідно до пункту 1 Договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 26.11.2024 утворилась заборгованість за Договором № 476153-KC-004 про надання кредиту, в розмірі 73 825,50 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 54 275,50 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2 550,00 грн. Оскільки позивач самостійно не міг надати всі докази, то на підставі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся з клопотанням у якому просив суд витребувати у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" документи, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім?я [PERSON] ; письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 07.01.2024 (дата видачі кредиту) до 23.06.2024 (дата закінчення терміну кредитування). Враховуючи вказане, позивач просив позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 476153-КС-004 про надання кредиту від 07.01.2024 у сумі 73 825,50 грн., яка складається: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 17 000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах - 54 275,50 грн; сума прострочених платежів за комісією - 2 550,00 грн. Також просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 20.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, задоволено клопотання представника позивача, поданого на підставі статті 84 ЦПК України, про витребування доказів. 22.01.2025 копію ухвали, копію позовної заяви з доданими документами направлено відповідачці [PERSON] , які вона отримала особисто 08.02.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта». 11.02.2025 на виконання ухвали суду від 20.01.2025 від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшли витребувані докази, зокрема повідомлено, що на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) та надано виписку за вказаним рахунком, з якої убачається, що 07.01.2024 на банківську картку [PERSON] було зараховано грошові кошти у розмірі 17\~000,00 грн (операція: payway1*t4av, Visa Direct) (а.с.73). Станом на 05.03.2025 відзиву чи клопотання про подовження строку на надання відзиву та/або будь-яких інших від відповідачки до суду не надходило. У позовній заяві ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» зазначено, що просять розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, не проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідно до частини тринадцятої статті 7, статей 275, 279 ЦПК України розгляд справи здійснюється суддею в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до візуальної форми послідовності дій Клієнта 07.01.2024 [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) ТОВ «БІЗПОЗИКА» на сайті www.my.tpozyka.com використовуючи номер телефону ідентифікувалася в ІТС зайшла в особистий кабінет; надала інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту (анкета клієнта), де зазначила суму бажаного кредиту 17\~000 грн (а.с.30). ТОВ «БІЗПОЗИКА» здійснило перевірку теперішнього статусу клієнта; надало клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підпису. [PERSON] ознайомилася і підписала одноразовим ідентифікатором UA-5171 паспорт споживчого кредиту та Інформаційне повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних. ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору. Клієнт [PERSON] ознайомилася та прийняла пропозицію (оферту), акцептування умов оферти, здійснювалося шляхом підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-8676 (а.с.29). 07.01.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 476153-КC-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.19-28). 07.01.2024 [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 476153-KC-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (далі Договір). Згідно з підпунктом 4.4.4. Правил Позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу (а.с.36). Відповідно до пункту 2.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику, [PERSON] , грошові кошти в розмірі 17 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА». Строк, на який надається кредит: 24 тижня за стандартною процентною ставкою за кредитом: в день - 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день - 1,14850000, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору; встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку (підпункти 2.3, 2.4. Договору). Комісія за надання кредиту становить 2 55,00 грн, нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір комісії Не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи незмінні впродовж дії Договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору. Строк дії договору до 23.06.2024. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 44\~160,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9 120,38 процентів. Дата видачі кредиту 07.01.2024 (пункти 2.5, 2.7-2.10 Договору). Відповідно до пункту 3.1. Договору кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення Договору надати Позичальнику Кредит в сумі вказаній в пункті 2.1. Договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або кількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок Позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору. У розділі 8 Договору у даних щодо Позичальника зазначено: [PERSON] , номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] . У Анкеті клієнта [PERSON] зазначила номер банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] (а.с. 30). Відповідно до інформаційної довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» від 24.11.2024 вих. № 1448/11 на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» 07.01.2024 було проведено успішну транзакція, а саме: перераховано 17 000 грн на банківську картку № [NUMBER] , опис платежу: «перерах. коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. № 476153-Кс-004 від 07.01.2024». 07.01.2024 на банківську картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), емітовану на [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 07.01.2024 зараховано грошові кошти у розмірі 17\~000,00 грн (операція: payway1*t4av, Visa Direct) (а.с.73). Згідно з «Розрахунком заборгованості за кредитом у гривні» станом на 26.11.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 07.01.2024 № 476153-КС-004 становить\~73\~825,5 грн, з них: заборгованість за кредитом\~17 000 грн, заборгованість по відсотках\~54\~275,5 грн, заборгованість по комісії 2\~550 грн (а.с. 12-15). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 279 ЦПК України). Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від сторін клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходили, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із статтями 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При цьому згідно з частинами першою та другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 вказаного Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ( частина третя статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частин четверта та п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 вказаного Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею вказаного Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору (частина шоста та восьма статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронні документа та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (частина перша статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Укладення електронного договору повинно відбуватися шляхом підписання його електронним підписом. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства (статті 526 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (статті 610, 611 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 ЦК України. 10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закон України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Виходячи з аналізу вимог пункту 4 частини першої статті 1, частини 2 статті восьмої, частини першої статті 1, статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т. ч. і в судовому порядку). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частини перша третя статті 12 ЦПК України»). Суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (статті 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає ( стаття 13 ЦПК України»). Тобто саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти відповідно до умов кредитного договору від 07.01.2024 № 476153-KС-004 у добровільному порядку [PERSON] не повернула, тобто порушила умови укладеного між нею та позивачем, розмір заборгованості не спростувала, своїм правом на подання відзиву не скористалася, а позивач належними доказами підтвердив, що відповідачка [PERSON] взяла на себе зобов`язання за договором від 07.01.2024 № 476153-KС-004, отримала кошти, нарахування здійснено відповідно до умов, на які погодилася відповідачка, однак відповідні зобов`язання не виконала, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а отже підлягають задоволенню судом в повному обсязі. VI. Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. ТОВ «БІЗПОЗИКА» за подачу позову до [PERSON] сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 09.12.2024 № 8639, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі статтею 525, 526, 610, 611, 612, 1046 ЦК України, статтею 4, 12, 81, 263-268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved