Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

21 січня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 21009,22 грн за кредитним договором №04.10.2023-100000485 від 04 жовтня 2023 року. У обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 04 жовтня 2023 року укладено Кредитний договір (оферти) № 03.10.2023-100000485, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 13000 грн, строком на 140 днів. Вказує, що заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 03.10.2023-100000485 від 04 жовтня 2023 року, позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 04 жовтня 2023 року; сума кредиту 13000 грн; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 20 лютого 2024 року; первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання; продовження строку, на який надається кредит, не передбачене; у позичальника та кредитодавця відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит; розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; проценти розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді; комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 1950 грн; неустойка: 130 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача [NUMBER]. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 20 лютого 2024 року, утворилась заборгованість у розмірі 21009,22 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10888,95 грн та по процентам в розмірі 10120,27 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 27 січня 2024 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.33). Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд даної малозначної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за відсутністю представника ТОВ «Споживчий центр» та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.5). Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подав. Поштова кореспонденція, яка надсилалась судом за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.37). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення поштової кореспонденції у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання поштової кореспонденції. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23). Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Судом встановлено, що 04 жовтня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 03.10.2023-100000485, відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 13000 грн, строком на 140 днів. Відповідачем підписано електронним цифровим підписом пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору (а.с.13 на звороті - 19). При цьому, з метою отримання кредитних коштів, відповідач вказав реквізити електронного платіжного засобу [NUMBER] та свої анкетні дані. На підставі квитанції №2374143030 від 04 жовтня 2023 року відповідачу були перераховані кредитні кошти за кредитним договором №03.10.2023-100000485 на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 13000 грн (а.с.11). Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору. Відповідно до копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №03.10.2023-100000485 від 04 жовтня 2023 року, заборгованість [PERSON] складає 21009,22 грн, з них: 13000 грн - основний борг, 10120,27 грн - проценти (а.с.8). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із договору позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом установлено факт не виконання відповідачем узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми заборгованості та процентів, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Таким чином, позов слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 21009,,22 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» судові витрати у розмірі 2422,40 грн (а.с.1).

Outcome: approved