Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

В грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 22960 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та 9000 грн витрат на правничу допомоги. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] 23.01.2021 укладено кредитний договір № 1491300 на суму 7000 грн. Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредит у вказаній сумі та зобов`язався повернути його у встановлений договором строк, сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені договором, правилами та чинним законодавством України. Проте, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 22960 грн, яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 15960 грн. ТОВ «Лінеура Україна» 27.06.2022 уклало договір факторингу № 27062022 з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до умов якого останнє отримало право грошової вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до відповідача за кредитним договором № 1491300. Товариство 23.05.2024 уклало договір факторингу № 23/05/2024 з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за умовами якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за кредитним договором укладеним з відповідачем. Згідно ухвали судді від 01.01.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 26.12.2024 цінним листом. [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження отримав 01.02.2025, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 23 січня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток, укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1491300 (надалі Договір) (а.с. 7-12), підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е688. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн. строком на 30 днів та зобов`язується повернути його, сплачувати проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.п. 1.2, 1.3 Договору). Пунктом 1.4 та підпунктами 1.4.1, 1.4.2 Договору встановлено, що тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день в межах всього строку кредиту; знижена процентна ставка - 0,01 % в день застосовується за умови якщо клієнт у межах строку визначеного п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту. Відповідно до п.п.1.6.1 та 1.6.2 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 10990 грн., за зниженою ставкою 7021 грн. Згідно з п.п.2.1 Договору Товариство надає кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору (п.п.4.1.1. Договору). Пунктом 4 Договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту, відповідно до якого сторони домовились, що у випадку якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом та клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п4.1.1-4.1.6 Договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (авто пролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п.4.2.1 Договору), загальна кількість пролонгацій обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгації). 22.02.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору №1491300 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого сторони домовились продовжити строк користування кредитом на 30 днів, дата повернення кредиту: 25.03.2021, процентна ставка за користування кредитом протягом зазначеного строку становить 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.14). 27.03.2021 ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] уклали черговий додатковий договір до вказаного вище кредитного договору, яким продовжили строк користування кредитом на 30 днів, дата повернення кредиту: 27.04.2021, процентна ставка за користування кредитом протягом зазначеного строку становить 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.16 зворот-17). Вказані додаткові договори підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е688. З даних листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення», останнє, маючи повноваження на підставі договору на переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, 23 січня 2021 року перерахувало кошти від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в сумі 7000 грн. на платіжну картку клієнта, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 78453135 (а.с.22), при цьому вказана маска картки відповідає масці платіжної картки, вказаної в кредитному договорі. 27 червня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27062022, за умовами якого останнє за плату прийняло від первісного кредитора права грошової вимоги до боржників, вказаних в Реєстрі боржників, який є Додатком № 1 та невід`ємною частиною договору, в тому числі і право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором, що підтверджується даними витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу (29-32). 23 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №23/05/24, відповідно до умов якого Товариство на умовах платності прийняло від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі заборгованості (Додаток № 1 до цього договору) в розмірі Портфеля заборгованості та сплатило встановлену плату, про що свідчать відомості актів прийому передачі Реєстру заборгованостей до вказаного договору факторингу від 23.05.2024 та платіжної інструкції № 422780413 від 24.05.2024 (а.с.33-36). Відповідно до відомостей Витягу з Реєстру Заборгованостей № 5 від 23.05.2024 до договору факторингу №23/05/2024 від 23.05.2024 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1491300 від 23.01.2021 в розмірі 22960 грн, з яких: 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15960 грн заборгованість за відсотками (а.с.27, 36 зворот-38). За даними розрахунків заборгованості за кредитним договором № 1491300 від 23.01.2021, наданих позивачем та первісним кредитором, внаслідок неналежного виконання [PERSON] взятих за вказаним кредитним договором зобов`язань за ним станом на 20.12.2024 рахується заборгованість в розмірі 22960 грн, з яких: 7000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15960 грн заборгованість за відсотками (а.с.22 зворот-26, 28). Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що кредитний договір № 1491300 від 23.01.2021, підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеним. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем, матеріали справи не містять. Підписавши вказаний договір, [PERSON] посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, в тому числі і щодо пролонгації та автопролонгації строку користування кредитом, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, ними погоджено усі істотні умови договору, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором підтверджується копіями зазначених вище договорів факторингу, витягів з Реєстру боржників та Реєстру Заборгованостей до них. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] , а також докази існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі та право позивача на стягнення такої заборгованості. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1491300 від 23.01.2021 в загальному розмірі 22960 грн. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору в зазначеному розмірі. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 02.07.2024 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с.45-46). В матеріалах справи також міститься прас-лист щодо видів юридичних послуг, які надаються АО «Лігал Ассістанс» та їх вартості (а.с.46 зворот-47). Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 135 від 01.11.2024 та витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 Товариство та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та їх вартість: надання усної консультації з вивченням документів 3000 грн (1500 грн х 2 години); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000 грн (3000 грн х 2 години) (а.с.48,49), а всього 9000 грн. У зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правничу допомогу у зазначеному вище розмірі.

Outcome: approved