Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей і визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. В обґрунтування поданого позову зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31.08.2017 року. За час шлюбу у них народились двоє дітей, а саме: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). З моменту припинення шлюбних відносин [PERSON] всіляко чинить своєму колишньому чоловіку перешкоди у спілкуванні із дітьми, а саме не дозволяє йому бачитись із ними та спілкуватись, усі наміри батька побачити своїх дітей супроводжувались сварками з боку матері та її батьків. На початку 2020 року [PERSON] подала до суду безпідставну позовну заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] , однак, 15.07.2022 року Франківський районний суд м. Львова виніс Рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав за недоведеністю таких та відсутності на те підстав. Таким чином, [PERSON] як батько своїх дітей на рівні із матір`ю має обов`язок брати участь у вихованні дітей та має право на особисте спілкування із дітьми, але внаслідок чинення перешкод з боку [PERSON] не може цього здійснити. На даний момент [PERSON] перебуває за кордоном разом із дітьми, проте, періодично приїжджає із дітьми до своїх батьків. Усі спроби [PERSON] зв`язатись із дітьми та їхньою матір`ю не проносять жодних результатів, оскільки його дзвінки блокуються, нові мобільні номера батьку не повідомляються, а також батьки [PERSON] відмовляються надавати будь-яку контакту інформацію дочки, щоб мати змогу хоча б в телефонному режимі поспілкуватись із дітьми. У зв`язку із вищевказаним відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні із дітьми та, відповідно, і в участі в їх вихованні батьком, що стало причиною звернення до суду для захисту прав та інтересів позивача. Як зазначено в позовній заяві, 15.11.2022 року на адресу Франківської РДА ЛМР, як органу опіки та піклування була надіслана заява про чинення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей з боку матері та визначення способів участі батька у вихованні дитини, однак, у задоволенні такої було безпідставно відмовлено. Тому позивач просить суд зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не чинити перешкоди [PERSON] , [INFO] , у вільному спілкуванні та вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також визначити такі способи участі [PERSON] , [INFO] , у спілкуванні та вихованні дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : - спільне проведення часу кожної суботи з 11 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та кожної середи з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; - спільне проведення часу в день народження батька [PERSON] та дітей з 12.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання/перебування матері або батька або місцях відпочинку за домовленістю між батьками; - спільний відпочинок для оздоровлення дітей в літній та зимовий періоди тривалістю два тижні в межах України та за межами України із супроводом матері; - необмежене спілкування батька з дитиною засобами телефонного та відеозв`язку (Skype, Viber, WhatsApp, Telegram тощо); - у разі настання змін в днях або годинах зустрічей з дітьми, зміни місця проживання чи перебування дітей батьки зобов`язані повідомляти особисто (засобами телефонного, відеозв`язку) один одного про настання таких змін на наступний день з дня їх настання. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 09.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2023 року зобов`язано Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо розв`язання спору та способів участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.06.2024 року підготовче провадження\~в цивільній\~справі за\~позовною заявою\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування в особі Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дітьми закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив такі задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`являлася, хоча неодноразово, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відзиву, а також будь - яких клопотань на адресу суду не направляла. Як вбачається із відповіді ГУ ДМС України у Львівській області зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є наступна адреса: [ADDRESS] . На вказану адресу відповідачу неодноразово скеровувалися повістки, окрім того, повістки про виклик відповідача до суду розміщувалися на офіційному веб-сайті судової влади України. Незважаючи на це, відповідач жодного разу не повідомляла суд про причини своєї неявки на розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280\~ЦПК\~України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до частини 7\~статті 7 Сімейного кодексу України, положень Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у тому числі суди, мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитині у соціально здоровому середовищі.\~ Конвенція ООН про права дитини визнала дитину самостійним суб`єктом права. У частині першій статті 8 зазначено: «Держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності».\~Тому, здійснюючи права щодо дітей, всі адміністративні органи, суди повинні вислуховувати думку дитини та враховувати її бажання при вирішенні тих чи інших питань, що стосуються безпосередньо прав дитини.\~ Відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини, яка чинна на Україні з 27 вересня 1991 року: «Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.\~Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.\~ За змістом ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.\~ Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України - 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів з малолітньою дитини.\~ Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.\~ Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.\~ Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.\~ Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.\~ Згідно з ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.\~ Виходячи з положень статті 159 СК України, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.\~ Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.\~Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьком дитини є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.02.2018 року, видане Франківським у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області). Дитина [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.09.2014 року, видане Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції). Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15.07.2022 року у справі №465/584/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. 14.11.2022 року позивач [PERSON] звернувся до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування із заявою про чинення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей з боку матері та визначення способів участі батька у вихованні дитини. Як вбачається із відповіді Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.11.2022 року, оскільки на даний час матір разом з дітьми не проживають на території Франківського району м. Львова, у Франківської районної адміністрації як органу опіки та піклування відсутні правові підстави для розгляду звернення [PERSON] щодо призначення днів та годин зустрічей батькові [PERSON] з доньками [PERSON] , [PERSON] . Згідно висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування про недоцільність встановлення графіку побачень [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] від 02.11.2023 року № 260001-вих-135368 під час відвідування 20.10.2023 року, 26.10.2023 року спеціалістами відділу «Служба у справах дітей» Франківського району адреси зареєстрованого місця проживання [PERSON] дверей ніхто не відкрив, при неодноразових спробах зв`язатись з матір`ю за номерами телефону [NUMBER] на дзвінки ніхто не відповів. Враховуючи вищевикладене та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради від 30.10.2023 року, оскільки на даний час не вдалось встановити місце проживання [PERSON] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,

Outcome: partial