Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

03 грудня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №532354, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі кредита» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Однак взяті на себе зобов`язання за даним договором [PERSON] не виконувала у зв`язку з чим на нею утворилась заборгованість. 01.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №01022024 від 01.02.2024 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі кредит», зокрема, до [PERSON] за кредитним договором №532354 від 23.12.2022 року в сумі 34975,99 гривень, з яких: 3999,99 гривень заборгованість за тілом кредиту; 30976,00 гривень сума заборгованості за відсотками. Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] має перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» непогашену заборгованість за кредитним договором №532354 від 23.12.2022 року в сумі 34975,99 гривень, представник позивача просить стягнути її з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2024 року цивільну справу № 199/10057/24 за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. 10 січня 2025 року цивільна справа № 199/10057/24 надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2025 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 13 січня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розглянути справу без її участі та не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та [PERSON] укладено Договір №532354 про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» (далі Кредитний договір). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. На офіційному веб-сайті ТОВ «Селфі кредит», у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Селфі кредит» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: текстом кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом, тощо Згідно ч. 3 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Селфі кредит» та в Особистому кабінеті прийняла умови та у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т680», підписала електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилась до моменту укладання. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір №532354 про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» від 23 грудня 2022 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 4000,00 гривень (п. 1.3 Кредитного договору). Строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 14 днів (п. 1.4. Кредитного договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день (п.1.5., п. 1.5.1.Кредитного договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь період користування кредитом 109580,76% річних (п. 1.8.1. Кредитного договору). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 3.1. Кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;. ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 4000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , яку останньою вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та в Кредитному договорі, що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» вих. № 20241030-220 від 30.10.2024 року про перерахування коштів. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти та здійснюючи часткове погашення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Селфі кредит» заборгованість [PERSON] за Договором №532354 про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» від 23 грудня 2022 року станом на 01.02.2024 року складала 34975,99 гривень, з яких: 3999,99 гривень заборгованість за тілом кредиту; 30976,00 гривень сума заборгованості за відсотками. 01 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №01022024 від 01.02.2024 року, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі кредит» відступив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги за Кредитним договором №532354 від 23.12.2022 року, боржником за яким є [PERSON] , сума заборгованості 34975,99 гривень, з яких: 3999,99 гривень заборгованість за тілом кредиту; 30976,00 гривень сума заборгованості за відсотками. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Отже, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №532354 про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» від 23 грудня 2022 року. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило відповідача, шляхом направлення на досудової вимоги на адресу відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530\~ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором №532354 про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» від 23 грудня 2022 року не виконувала у зв`язку з чим, за останньою утворилась заборгованість, що складає 34975,99 гривень, з яких: 3999,99 гривень заборгованість за тілом кредиту; 30976,00 гривень сума заборгованості за відсотками. Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором, в ході розгляду справи не оспорювались та не спростовано відповідачем. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання і згідно матеріалів справи має загальну заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке є правонаступником кредитора, в загальному розмірі 34975,99 гривень. При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за Договором №532354 про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» від 23 грудня 2022 року чи спростовували доводи, наведені позивачем, зокрема й наданий розрахунок заборгованості. За таких обставин, враховуючи, що в установлені договором строки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, який є правонаступником кредитора, заборгованість за Договором №532354 про надання споживчого кредиту на продукт «NewShort» від 23 грудня 2022 року, яка складає 34975,99 гривень, з яких: 3999,99 гривень заборгованість за тілом кредиту; 30976,00 гривень сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. За звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог\~ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved