Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №947/20414/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто з\~\~ [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~«Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.01.2018 року у розмірі 98420,74 грн., яка складається з: 56203,42 грн.\~- заборгованості за кредитом, 42217,32 грн.\~- заборгованості за відсотками. Стягнуто з\~\~ [PERSON] на користь Акціонерного товариства\~«Акцент-банк»\~ судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 20.01.2025 року відповідач\~ [PERSON] ,\~через свого\~представника \~адвоката Хархан\~Оксану Володимирівну\~звернувся до\~суду із\~заявою про\~перегляд заочного\~рішення Київського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~28.08.2024\~року по цивільній справі №947/20414/24, також просив поновити строк на подання такої заяви. Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про перегляд заочного рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою Київського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~10.02.2025\~року клопотання\~представника відповідача\~ [PERSON] \~ адвоката\~Хархан Оксани\~Володимирівни\~про поновлення\~процесуального строку,\~задоволено. Ухвалено вважати поважними причини пропуску [PERSON] процесуального строку на подання заяви про перегляд даного заочного рішення та поновлено цей строк. Заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2024 року по цивільній справі №947/20414/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2024 року по цивільній справі №947/20414/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У червні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до Київського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення, станом на 06.06.2024 року, заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.01.2018 року у розмірі 98420,74 грн., яка складається з: 56203,42 грн.\~заборгованість за кредитом, 42217,32 грн.\~заборгованість за відсотками, крім того, просить також стягнути судові витрати у розмірі 3028,00 грн., посилаючись на те, що між\~АТ «Акцент-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 13.01.2018 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак своє зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту відповідач не виконав. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору №б/н від 13.01.2018 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Акцент-Банк» до суду із відповідним позовом. У заяві про перегляд заочного рішення\~Київського районного\~суду м.\~Одеси від\~28.08.2024\~року по цивільній справі №947/20414/24 представник [PERSON] адвокат Хархан Оксана Володимирівна просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначила, що відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, відсотки нараховані не правомірно, відсутні докази погодження їх розміру з відповідачем, а також вказала, що відповідачем поверталися кошти на погашення заборгованості, тому заборгованість відсутня. 19.02.2025 року від представника позивача надійшли заперечення, відповідно до яких він просив відмовити відповідачу в задоволенні заяви. \~ \~ \~ \~У судове засідання 13.03.2025 року представник позивача не з`явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином, у наданих запереченнях від 19.02.2025 року просив розглядати справу у його відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач\~ [PERSON] , \~в судове засідання 13.03.2025 року не з`явилася, про дату судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення повідомлення на адресу за якою він зареєстрований відповідно до витягу із Єдиного державного демографічного реєстру, та яке було повернуто з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується повідомленням (накладною) кур`єрської служби та є належним повідомленням. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Матеріалами справи підтверджується, що\~13.01.2018 року між А-Банк та відповідачем укладено договір б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Анкета-заява підписана власноручним (цифровим) підписом відповідача. Умов про нарахування процентів та інших платежів згідно укладеного між сторонами договору анкета-заява не містить. 13.01.2018 року [PERSON] підписаний Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка». Позивач додав до позовної заяви витяг з Умов та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розмішеного на сайті https:// www.a-bank.com.ua/terms та тарифи банку, які не містять підпису відповідача та дати затвердження. Наданою позивачем довідкою підтверджується, що відповідачу відкрито рахунок № [NUMBER] за карткою № [NUMBER] , строком дії до серпня 2021 року; № [NUMBER] , строком дії до квітня 2027 року. Згідно довідки про зміну кредитного ліміту 13.01.2018 року кредитний ліміт на картковому рахунку відповідача становив 500,00 грн., 16.01.2018 року було збільшено до 2000,00 грн., 06.03.2020 року було збільшено до 21000,00 грн., 14.04.2020 року було збільшено до 36000,00 грн., 16.06.2020 року було збільшено до 50000,00 грн., 17.01.2022 року було збільшено до 58000,00 грн., 29.08.2023 року було зменшено до 56203,42 грн., та 23.11.2023 року було збільшено до 56300,00 грн. Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на станом на 06.06.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 98420,74 грн., яка складається з 56203,42 грн. заборгованості по кредиту, 42217,32 грн. заборгованості по процентам та 0,00 грн. по штрафам. За правилами статей 526,\~530,\~610\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 ЦК України\~встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу,\~що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) викладено правову позицію про те, що Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Відповідно до положень частини третьої статті12, частини першої, шостої статті81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріали справи не містять підтверджень того, що відповідач розумів Умови та Правила надання банківських послуг, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Також не містять підпису відповідача і надані позивачем тарифи банку, якими передбачено нарахування процентів та штрафних санкцій. Неналежним доказом є і Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписано відповідачем простим електронним підписом 13.01.2018 року, так як\~він містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту і передує відповідно до Закону України «Про споживче кредитування»\~укладенню кредитного договору з позичальником, так як передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. При цьому в паспорті споживчого кредиту має місце позначка, що наведена в ньому інформація зберігає чинність і є актуальною до 01.07.2018 року та міститься застереження, що умови договору про споживчий кредит, який буде обраний позичальником, можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та залежатимуть від проведеної оцінки кредитоспроможності споживача. Такий висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду наведеному у постанові від 23.05.2022 по справі №393/126/20 (провадження № 61-14545сво20). Тому надані позивачем умови та правила надання банківських послуг, як і тарифи банку та паспорт споживчого кредиту, не можуть бути належним доказом, оскільки вони повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити відповідні зміни до умов та правил споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 по справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи. Враховуючи, що підписана відповідачем анкета-заява не містить умов щодо порядку та строку повернення кредитних коштів, розміру та порядку оплати процентів за користування кредитним коштами, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, є підставою для відмови у стягненні нарахованої Банком заборгованості за процентами. Оскільки укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Із доданого до позову розрахунку заборгованості вбачається, що заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості за тілом кредиту становить 56203,42 грн. Розмір нарахованих відсотків становить 42217,32 грн., правомірність нарахування яких позивачем належними і допустимими доказами не підтверджено. За таких обставин, враховуючи, що досліджені судом докази підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та доведення позивачем порушення відповідачем зобов`язань по кредитному договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 56203,42 грн. та недоведеності правомірності нарахування відсотків, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах доведеної заборгованості. На підставі\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1729,29 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial