Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у лютому 2025 року звернувся до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . \~ \~ \~ \~За життя померлий набув у власність житловий будинок по [ADDRESS] , а також земельну ділянку під будинком. Позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті свого батька [PERSON] , але у оформленні спадкових прав йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача, яким заповів усе належне йому майно. Як поважні причини пропуску строку прийняття спадщини позивач зазначив, що не був обізнаний зі спадковим законодавством, в тому числі в частині подання заяви про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку; не знав про наявність заповіту і лише у січні, після виявлення заповіту, звернувся до нотаріальної контори; працює на посаді водія позмінно, а тому немає достатнього часу, щоб займатися реалізацією своїх спадкових прав. Також поважними причина позивач вважає і те, що 24.02.2022 року почалося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України та введення в Україні воєнного стану, що продовжує тривати. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05.02.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 27.02.2025 закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду, а також за клопотанням позивача витребувано докази. У судовому засіданні 11.03.2025 позивач позовні вимоги підтримав. Зазначив, що про факт складання заповіту знав, але пропустив строк прийняття спадщини через сукупність причин пов`язаних з війною, постійним перебуванням у стресі через загрозу майну та близьким, невпевненість щодо долі спадкового майна, послався на роботу у складних, іноді екстремальних умовах. Представник відповідача подала заяву, у якій зазначила, що просить суд розглядати справу без її участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] у м.Тростянець Охтирського району Сумської області (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на усе належне йому майно, зокрема житловий будинок по [ADDRESS] , а також земельну ділянку під будинком, право на які за померлим посвідчувалося договором безстрокового користування земельною ділянкою для будування індивідуального житлового будинку, що належить на праві особистої власності від 13.05.1971 року(а.с. 9-11). Із актового запису про народження вбачається, що батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] .(а.с.8). Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 11.02.2025 за №80046202 та №80046225 наданих державним нотаріусом Другої охтирської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Заповіт від його імені посвідчено 16.05.2023 року за реєстровим № 246, 247 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гузенко О.О. (а.с. 25-27). На момент смерті [PERSON] був зараєстрований за адресою [ADDRESS] . Інших мешканців за цією адресою не було щареєстровано (а.с. 28). Отже, судом установлено, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв. Згідно з частиною 1 статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини установлений частиною 1 статті 1270 ЦК України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами частин 1, 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом указаної норми позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Наведені позивачем обставини про необізнаність щодо наявності заповіту, складеного [PERSON] , запровадження воєнного стану на території України суд вважає такими, що враховуючи відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, ці обставини в сукупності дійсно стали поважною причиною, яка перешкодила позивачу звернутися до нотаріуса у встановлений строк для прийняття спадщини. Подібна за змістом позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 06.09.2017 у справі №315/765/14-ц. Визначаючись щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Отже, воля спадкодавця щодо визначення у заповіті спадкоємцем [PERSON] за яким передано усе належне майно померлого підлягає захисту шляхом надання додаткового строку на прийняття спадщини спадкоємцю. З огляду на встановлені судом обставини щодо неподання позивачем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, відсутність заперечень відповідача проти позову, виходячи із загальних засад цивільного судочинства, суд вважає розумним та справедливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved