Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

В серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») в особі представника Тараненка Артема Ігоровича звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~в якій\~просить стягнути\~з [PERSON] \~( [INFO] ,\~ [ADDRESS] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] )\~на користь\~ТОВ «ФК\~«ЕЙС» (02090,\~м.\~Київ,\~Харківське шосе,\~буд.\~19,\~офіс 2005,\~код ЄДРПОУ:\~42986956)\~заборгованість за\~Кредитним договором\~№ 255464085\~від 25\~жовтня 2021\~року у\~розмірі 93\~416,\~40\~гривень. В обгрунтування\~поданого позову\~посилається на\~те,\~що 25\~жовтня 2021\~року між\~ТзОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~допомога» та\~відповідачем укладено\~Кредитний договір\~№ 255464085,\~за умовами\~п.п.\~1.1,\~1.3,\~1.7,\~1.9.1\~якого [PERSON] \~надано кредит\~у вигляді\~кредитної лінії\~в розмірі\~кредитного ліміту\~на суму\~22\~000,\~00\~гривень на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності,\~строком на\~30\~днів,\~а саме\~до 24\~листопада 2021\~року,\~ зі\~сплатою в\~Дисконтний період\~1,98\~процентів від\~суми кредиту\~за кожний\~день користування\~таким,\~починаючи з\~першого дня\~надання суми\~кредиту та\~до закінчення\~строку на\~який видавався\~кредит.\~Порядок продовження\~строку надання\~кредитної лінії\~погоджено сторонами\~у п.\~1.8\~договору.\~Крім того,\~у п.\~1.9.2\~передбачено,\~щоза\~умови продовження\~строку Дисконтного\~періоду,\~на умовах\~п.\~1.8.\~Договору,\~з наступного\~дня після\~закінчення вказаного\~в п.\~1.7.\~Договору строку,\~нарахування процентів\~за користування\~кредитом здійснюється\~за індивідуальною\~процентною ставкою\~в розмірі\~626,96\~(шістсот\~двадцять шість\~цілих дев`яносто\~шість сотих)\~процентів річних,\~що становить\~1,72\~процентів в\~день від\~суми кредиту\~за кожний\~день користування\~ним.\~Згідно з\~п.\~1.9.3\~ договору,\~якщо позичальник\~користуватиметься кредитом\~після закінчення\~дисконтного періоду\~без своєчасної\~оплати процентів\~в порядку,\~передбаченому п.1.8\~Договору,\~умови щодо\~нарахування процентів\~за дисконтною\~та індивідуальною\~процентною ставкою\~за весь\~строк дисконтного\~періоду скасовуються\~з дати\~надання Кредиту\~і до\~взаємовідносин між\~Сторонами застосовуються\~правила нарахування\~процентів за\~Базовою процентною\~ставкою в\~розмірі 766,50\~(сімсот\~шістдесят шість\~цілих п`ять\~десятих)\~процентів річних,\~що становить\~2,10\~процентів в\~день від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним,\~відповідно до\~чого Позичальник\~зобов`язується\~сплатити Кредитодавцю\~різницю між\~нарахованими процентами\~за Базовою\~процентною ставкою\~та фактично\~сплаченими процентами\~за дисконтною\~та індивідуальною\~процентними ставками\~за весь\~строк користування\~кредитом протягом\~дисконтного періоду.\~У відповідності\~до п.\~1.12.2\~договору з\~наступного дня\~після закінчення\~дисконтного періоду\~позичальник зобов`язаний\~щоденно сплачувати\~кредитодавцю проценти\~з розрахунку\~1087,70\~(одна\~тисяча вісімдесят\~сім цілих\~сім десятих)\~процентів річних,\~що становить\~2,98\~процентів в\~день від\~суми кредиту\~за кожний\~день користування\~ним.\~ ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (з наступними додатковими угодами від 28 листопада 2019 року, 31 грудня 2020 року та 31 грудня 2021 року), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги Кредитним договором № 255464085 від 25 жовтня 2021 року, згідно реєстру прав вимоги № 166 від 28 грудня 2021 року. Надалі, 05 серпня 2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (з додатковими угодами від 03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року), відповідно до умов якого до останнього перейшло, серед іншого, право грошової вимоги кредитним договором № 255464085 від 25 жовтня 2021 року. В подальшому, 17 липня 2024 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 255464085 від 25 жовтня 2021, згідно реєстру боржників, переданого згідно з Актом прийому-передачі реєстру боржників. Вказує, що відповідач не виконує своїх зобов`язань за Кредитним договором № 255464085 від 25 жовтня 2021 року, у зв`язку з чим у нього існує заборгованість, яка станом на момент подання позовної заяви становить 93\~416, 40 гривень, з яких: 22 000,00 гривень\~ заборгованість по кредиту, 71\~416, 40 гривень\~сума заборгованості за відсотками. Просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Ейс» 93\~416, 40 гривень заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 02 вересня 2024 року, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін на 29 листопада 2024 року . Розгляд справи відкладався на 26 лютого 2025 року з підстав, викладених в ухвалі Сколівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2024 року. Відповідач [PERSON] - відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм\~ЦПК України, до суду не подавав, а також не подавав заяви про визнання ним позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС», незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 02 вересня 2024 року. Заяв, клопотань від відповідача у зазначеній цивільній справі, пов`язаних із розглядом справи, до суду не надходило. Частиною 1\~статті 279 ЦПК України\~встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5\~ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога\~ЦПК України\~роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце засідання суду, не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Суд зі згоди представника позивача, обумовленої у прохальній частині позовної заяви, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 04 березня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 26 лютого 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 04 березня 2025 року. Перевіривши зібрані докази, суд позовні вимоги задовольняє частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, 25\~жовтня 2021\~року між\~ТзОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~допомога» та\~відповідачем укладено\~Кредитний договір\~№ 255464085\~шляхом підписання\~такого,\~заявки на\~отримання грошових\~коштів та\~паспорту споживчого\~кредиту електронним\~підписом,\~створеним за\~допомогою одноразового\~ідентифікатора MNV53Y9J,\~внаслідок чого\~отримав грошові\~кошти у\~розмірі 22\~000,\~00\~гривень строком,\~строком на\~30\~днів,\~а саме\~до 24\~листопада 2021\~року,\~ зі\~сплатою в\~Дисконтний період\~1,98\~процентів від\~суми кредиту\~за кожний\~день користування\~таким,\~починаючи з\~першого дня\~надання суми\~кредиту та\~до закінчення\~строку на\~який видавався\~кредит.\~Порядок продовження\~строку надання\~кредитної лінії\~погоджено сторонами\~у п.\~1.8\~договору.\~Крім того,\~у п.\~1.9.2\~передбачено,\~щоза\~умови продовження\~строку Дисконтного\~періоду,\~на умовах\~п.\~1.8.\~Договору,\~з наступного\~дня після\~закінчення вказаного\~в п.\~1.7.\~Договору строку,\~нарахування процентів\~за користування\~кредитом здійснюється\~за індивідуальною\~процентною ставкою\~в розмірі\~626,96\~(шістсот\~двадцять шість\~цілих дев`яносто\~шість сотих)\~процентів річних,\~що становить\~1,72\~процентів в\~день від\~суми кредиту\~за кожний\~день користування\~ним.\~Згідно з\~п.\~1.9.3\~ договору,\~якщо позичальник\~користуватиметься кредитом\~після закінчення\~дисконтного періоду\~без своєчасної\~оплати процентів\~в порядку,\~передбаченому п.1.8\~Договору,\~умови щодо\~нарахування процентів\~за дисконтною\~та індивідуальною\~процентною ставкою\~за весь\~строк дисконтного\~періоду скасовуються\~з дати\~надання Кредиту\~і до\~взаємовідносин між\~Сторонами застосовуються\~правила нарахування\~процентів за\~Базовою процентною\~ставкою в\~розмірі 766,50\~(сімсот\~шістдесят шість\~цілих п`ять\~десятих)\~процентів річних,\~що становить\~2,10\~процентів в\~день від\~суми Кредиту\~за кожний\~день користування\~ним,\~відповідно до\~чого Позичальник\~зобов`язується\~сплатити Кредитодавцю\~різницю між\~нарахованими процентами\~за Базовою\~процентною ставкою\~та фактично\~сплаченими процентами\~за дисконтною\~та індивідуальною\~процентними ставками\~за весь\~строк користування\~кредитом протягом\~дисконтного періоду.\~У відповідності\~до п.\~1.12.2\~договору з\~наступного дня\~після закінчення\~дисконтного періоду\~позичальник зобов`язаний\~щоденно сплачувати\~кредитодавцю проценти\~з розрахунку\~1087,70\~(одна\~тисяча вісімдесят\~сім цілих\~сім десятих)\~процентів річних,\~що становить\~2,98\~процентів в\~день від\~суми кредиту\~за кожний\~день користування\~ним.\~ Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 2\~ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 4, 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.ч. 8, 12\~ст. 11 цього Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України "Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, договір № 255464085 від 25 жовтня 2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та відповідачем було укладено в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12січня 2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Встановлено судом\~і те,\~що кредитодавець\~повністю виконав\~свої зобов`язання\~за кредитним договором\~№ 255464085 від 25 жовтня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 5495cb02-1973-4fl4-8485-ba15d5f30cde від 25 жовтня 2021 року та довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 12 липня 2024 року. У відповідності до первинних документів, а саме розрахунку, виданого ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача перед первісним кредитором станом на 28 грудня 2021 року становить 57\~358, 40 гривень, та складається з 22\~000, 00 гривень заборгованості за тілом кредиту, 35\~358, 40 гривень заборгованості за відсотками. 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, а також додаткові угоди № 19 від 28 листопада 2019 року, № 25 від 21 жовтня 2020 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, відповідно до умов яких первісний кредитор ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «Таліон Плюс» свої права вимоги за кредитними договорами, останнє з яких сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. У пункті 1.3 розділу 1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року сторони погодили, що Право вимоги\~означає всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з\~реєстром прав\~вимоги згідно\~реєстру прав\~вимоги №\~166\~від 28\~грудня 2021\~року,\~ТзОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» відступило\~на користь\~ТзОВ «Таліон\~Плюс» право\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№ 255464085 від\~25\~жовтня 2021\~року ,\~заборгованість за\~яким становить\~57\~358,\~40 гривень, та складається з 22\~000, 00 гривень заборгованості\~за тілом\~кредиту,\~35\~358,\~40 гривень заборгованості за відсотками. Як вбачається\~з розрахунку\~заборгованості ТзОВ\~«Таліон Плюс»\~станом на\~30\~травня \~2023\~року,\~заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором №\~№ 255464085 від 25 жовтня 2021 року становить 93\~416, 40 гривень, та складається з 22\~000, 00 гривень заборгованості за тілом кредиту, 71\~416, 40 гривень заборгованості за відсотками. 05 серпня 2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, а також додаткові угоди б/н від 05 серпня 2020 року, № 1 від 10 серпня 2020 року, № 2 від 03 серпня 2021 року, № 3 від 30 грудня 2022 року, відповідно до умов яких ТзОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» свої права вимоги за кредитними договорами, останнє з яких сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. Згідно з\~реєстром прав\~вимоги №\~9\~від 30\~травня 2023\~року,\~ТзОВ «Таліон\~Плюс» відступило\~на користь\~ТзОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~право вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~255464085 від 25 жовтня 2021 року, заборгованість за яким становить 93\~416, 40 гривень, та складається з 22\~000, 00 гривень заборгованості за тілом кредиту, 71\~416, 40 гривень заборгованості за відсотками. 17 липня 2024 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) новому кредитору ТзОВ «ФК «ЕЙС» свої права вимоги за кредитними договорами, останнє з яких сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти. Відповідно до\~реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~17/07/24\~від 17\~липня 2024\~року,\~який є\~Додатком №\~1\~до договору,\~вбачається,\~що ТзОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» відступило\~на користь\~ТзОВ «ФК\~«ЕЙС» право\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№ 255464085 від 25 жовтня 2021 року, заборгованість за яким становить 93\~416, 40 гривень, та складається з 22\~000, 00 гривень заборгованості\~за тілом\~кредиту,\~71\~416,\~40 гривень заборгованості за відсотками. За наведених обставин, ТОВ «ФК «ЕЙС» є новим кредитором у правовідносинах, які виникли на підставі Кредитного договору № № 255464085 від 25 жовтня 2021 року, укладеного між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та [PERSON] . Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Статтею 614\~ЦК України\~передбачено,\~що особа,\~яка порушила\~зобов`язання,\~несе відповідальність\~за наявності\~її вини,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Особа\~є невинуватою,\~якщо вона\~доведе,\~що вжила\~всіх залежних\~від неї\~заходів щодо\~належного виконання\~зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 255464085 від 25 жовтня 2021 року у розмірі 93\~416, 40 гривень. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до вимог ч. 1, 2\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2\~422, 40 гривень., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 3425 від 08 серпня 2024 року, а відтак, з огляду те, що позовні вимоги задоволено повністю, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. З долучених до позовної заяви договору про надання правничої допомоги № 1807/24-01 від 18 липня 2024 року, додатку № 1 та додаткової угоди № 4 до нього, акту прийому-передачі наданих послуг від 18 липня 2024 року, вбачається, що розмір понесених позивачем витрат у з`язку з розглядом цивільної справи за позовом ТзОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] , становить 6\~000, 00 гривень та складається з послуг, а саме складання позовної заяви кількістю 2 год., вартістю 5\~000, 00 гривень; вивчення матеріалів справи кількістю 1 год., вартістю 500, 00 гривень; надання усної консультації кількістю 1 год, вартістю 500, 00 гривень. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України"). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 912/1025/20). Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19. Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч.ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат. Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що деякі види робіт мають необґрунтовано завищену вартість. Як вбачається із згаданих вище документів наданих адвокатом, предметом наданої професійної правничої допомоги є складання позовної заяви кількістю 2 год., вартістю 5\~000, 00 гривень.; вивчення матеріалів справи кількістю 1 год., вартістю 500, 00 гривень; надання усної консультації кількістю 1 год, вартістю 500, 00 гривень. Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли щодо стягнення заборгованості в загальному розмірі 93\~416, 40 гривень. Суд констатує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії малозначних справ, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а відтак заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000, 00 гривень є завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги в таких категоріях спору, оскільки матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, а враховуючи кількість кредитних договорів, за якими ТзОВ «ФК «ЕЙС» доручає Адвокатському бюро надавати юридичну допомогу по захисту його прав (додаткова угода № 4 до договору про надання правничої допомоги № 1807/24-01 від 18 липня 2024 року), а також усталену судову практику, дана справа є не складною. При цьому, адвокатом зовсім не мотивована необхідність витрачання значного часу на аналіз документів, які знаходяться в матеріалах справи, ступінь складності та новизни правових питань, досліджених адвокатом. Отже,

Outcome: approved