Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

20.12.2024 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , вказавши, що 14.07.2023 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народився: син [PERSON] , [INFO] . З відповідачем фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, перестали жити однією сім`єю, проживати за однією адресою. Причиною цьому слугували сварки через різні моральні цінності, несумісні погляди на життя, протилежні уявлення про спільний побут та виховання дитини. Позивачка самостійно виховує та утримує дитину, відповідач матеріальної допомогу на утримання дитини не надає. Просить суд стягувати з відповідача стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку. Ухвалою від 25.12.2024 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові, просить їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбу зареєстрованому 14.07.2023 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 163. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.11.2023 року, актовий запис № 191, батьком [PERSON] , [INFO] вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб за № 2326-5002305718 від 08.11.2022 року і за № 2326-5003034361 від 14.11.2023 року, позивачка [PERSON] та дитина [PERSON] проживають разом за однією адресою. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України,\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано доказів того, що відповідач має непрацездатних батьків, є платником аліментів, має поганий стан здоров`я, або він є непрацездатним. З огляду на наведене, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, також те, що дитина проживає разом з матір`ю, виходячи з принципу розумності та справедливості,\~для забезпечення необхідного та достатнього гармонійного розвитку дитини,\~суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню. Згідно до ч. 2, 4 ст. 84\~СК України,\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.\~Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, потребу позивачки в коштах, а також те, що з відповідача повинні стягуватися на утримання дитини\~аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, суд вважає обґрунтованою суму аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Суду не надано доказів того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, у тому числі за дві вимоги, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved