Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У грудні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 28.02.2020 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», [PERSON] подав Заявку на отримання кредиту №1190586. Дана заявка знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ «МІЛОАН» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1190586 від 28.02.2020, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору Відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. На підставі платіжного доручення Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 01.04.2020 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №01/04, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1190586 від 28.02.2020 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», а відповідно ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права вимоги до Відповідача [PERSON] 13.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/6, відповідно до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до Відповідача за Договором про споживчий кредит № 1190586 від 28.02.2020. Згідно додатку № 1 до Договору факторингу сума заборгованості перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 31 490,40 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 11 640,00 грн.; - заборгованість за відсотками - 18 410,40 грн.; заборгованість за комісією - 1 440,00 грн. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 31 490,40 грн., а також понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 24.12.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових документів за останньою відомою адресою реєстрації, проте конверт повернувся без вручення. Також, оголошення про виклик Відповідача розміщено на сайті суду. Відзиву до суду не подав. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 28.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №1190586 (індивідуальна частина), згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000,00 грн. Кредит надається строком на 17 днів з датою погашення 16.03.2020, що підтверджується договором про споживчий кредит №1190586 від 28.02.2020 з додатками та анкетою-заявою на кредит № 1190586 від 28.02.2020. Водночас, у Договорі вказано, що сума процентів за користування кредитом складає 4 080,00 грн., а комісія за надання кредиту - 1 440,00 грн. Пунктом 2.2.3 Договору передбачено, що проценти нараховуються протягом всього строку фактичного користування кредитом. Пунктом 2.3.1.1. Договору визначено, що для продовження строку кредитування за цим пунктом, Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості про кредиту. Договір про споживчий кредит укладено з Відповідачем в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджено анкетою-заявою на кредит № 1190586 від 28.02.2020. ТОВ «Мілоан» виконав умови договору про споживчий кредит та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки Відповідача кошти в розмірі 12 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 15886679 від 28.02.2020. 01.04.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги № 01/04, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги і за договором про споживчий кредит №1190586 від 28.02.2020, сума та розрахунок заборгованості передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан», що підтверджено договором відступлення прав вимоги № 01/04 від 01.04.2020 та витягом з додатку до Договору відступлення прав вимоги №01/04 від 01.04.2020. 13.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу №1/6, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги і за договором про споживчий кредит № 1190586 від 28.02.2020, сума та розрахунок заборгованості передано Позивачу від попереднього кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», що підтверджено договором факторингу № 1/6 від 13.12.2021 та витягом з додатку до Договору факторингу № 1/6 від 13.12.2021. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №1/6 від 13.12.2021 ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» набула права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №1190586 в сумі 31 490, 40 грн., з яких: 11 640,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 18 410,40 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1 440,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Згідно з розрахунком заборгованості, відповідачу нарахована заборгованість: 11 640,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 18 410, 40 грн. - сума заборгованості за відсотками за період з 29.02.2020 по 19.05.2020; 1 440,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженими договорами кредиту. Водночас, позивачем нараховані проценти за користування кредитом поза межами строку кредитування (строку правомірного користування кредитом). Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. Як слідує з розрахунку заборгованості, 17.03.2020 р. відповідач сплатив частину боргу і комісію, а тому строк кредитування був продовжений на 3 дні, відповідно до умов п. 2.3.1 Договору. Таким чином, строк правомірного користування кредитом закінчився 20.03.2020 р., і доказів продовження строку кредитування на умовах договору суду не надано. Позивач не довів право нараховувати проценти на умовах договору поза межами строків правомірного користування позикою, тому суд вважає, що до стягнення підлягають сума основного боргу в межах укладених договору, заборгованість за комісією, а також сума процентів, яка була передбачена умовами договору - 4 080, 00 грн. та за три дні продовження строку кредитування - 698,40 грн., а всього процентів 4778,4 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 17 858,40 грн. Крім того, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву Окрім цього, між ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір про надання правничої допомоги №43657029 від 07.08.2024 року, Детальний опис виконаних робіт адвокатом Білецьким Б.М. від 11.11.2024 року, Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 11.11.2024 року, де вказано, що загальна вартість послуг складає 6 000,00 грн., із яких 1,5 год. - правовий аналіз обставин 2 250,00 грн., 3 год. - складання позовної заяви 3 000,00 грн., 1 год. - формулювання додатків до позовної заяви 750,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на Відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, суд вважає доцільним стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати за надання правової допомоги пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 3 420,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1 380,77 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial