Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

03 лютого 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій просив суд: - винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] у Лутовинівській сільській раді Полтавської області, актовий запис № 6 від 14.08.1998; - розгляд справи провести за участю позивача; -судові витрати по оплаті судового збору залишити за позивачем. Зазначив, що від даного шлюбу позивач та відповідачка мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 11.03.2025 (а.с. 18-20). Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, про, що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.23), через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Судові витрати просив залишити за ним (а.с. 25). Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 22), відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 14 серпня 1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб у Лутовинівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14 серпня 1998 року серії [NUMBER] (а.с. 9) та його копією (а.с.10). Подружжя має двох неповнолітніх спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 1, 24). З врахуванням того, що позивач просив суд не стягувати з відповідачки судові витрати, суд уважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved