Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

02.08.2024 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), треті особи: Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Вишгородський ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ)), Товариство з обмеженою відповідальністю «Крок-К» (далі ТОВ «Крок-К») В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує, що 12.03.2016 постановою старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження №50435044 за виконавчим листом №2-34/2011 про стягнення з нього на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 225719,68 грн. Постановою державного виконавця від 07.07.2016 в рамках вказаного виконавчого провадження накладено арешт на нерухоме майно позивача. 30.12.2016 виконавчий лист повернено стягувачу із зазначенням строку для повторного пред`явлення до виконання 30.12.2019, станом на 25.01.2023 вказаний виконавчий лист на виконанні не перебуває. У виконавчому провадженні №50435044 замінено стягувача на ТОВ «ФК «ЄАПБ». 11.10.2022 ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Зазначає, що оскільки виконавчих документів відносно нього на виконанні не перебуває, він вилучений з Єдиного реєстру боржників, арешт з його майна не знято, це порушує його законні інтереси як власника майна. Просив скасувати зазначений арешт. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися,про розгляд справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справ за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Вишгородський ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового засідання, не надсилав. Представник третьої особи ТОВ «Крок-К» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового засідання, не надсилав. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що заявник просив проводити розгляд справи без її участі, всі заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не подали, зважаючи на те, що їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, то суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності вищевказаних учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Процесуальні дії у справі. 19.08.2024 ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 13.12.2024 ухвалою Вишгородського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу\~до судового розгляду по суті. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20.12.2011 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задоволено та стягнуто з [PERSON] та ТОВ «Крок-К» на користь Публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» 225719,68 грн суму заборгованості, з яких: непогашений кредит 235284,08 грн, несплачені відсотки 20165,88 грн та пеня 1540,09 грн. Також стягнуто в рівних частинах з [PERSON] та ТОВ «Крок-К» на користь Публічного акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» понесені судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 30 грн. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.05.2012 рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.12.2011 залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.04.2013 рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20.12.2011 та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16.05.2012 залишено без змін. На підставі вищезазначеного судового рішення, Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчі листи №№ 2-974/11, які були пред`явлені, для подальшого виконання. Постановою старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби від 07.07.2016 у виконавчому провадженні №50435044 за виконавчим листом №2-34/2011 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 225719,68 грн. накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] (а.с. 8) 30.12.2016 старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Харитоновою Н.О. винесено постанову в рамках ВП №50435044 про повернення виконавчого документу стягувачеві, а саме виконавчого листа №2-34/2011 виданого 21.11.2012 Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] та ТОВ «Крок-К» в рівних частинах на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 225719,68 грн. Визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до виконання в строк до 30.12.2019. 30.04.2021 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір Факторингу №30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №15/04/758к-07 від 10.08.2007, в сумі 272530,64 грн, з яких: 235284,08 грн - основна заборгованість за тілом кредиту; 24423,77 грн - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом; 12822,79 грн. - заборгованість по нарахованим штрафам. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2021 заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Замінено стягувача (позивача) - АТ «Універсал Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області у справі №2-34/2011 року за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №15/04/758К-07 від 10.08.2007 на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ». Постановою Київського апеляційного суду від 22.06.2022 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2021 залишено без змін. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.10.2022 у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу, виданого на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області у справі №2-34/2011 за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №15/04/758К-07 від 10.08.2007 відмовлено. Ухвала набрала законної сили 27.10.2022. (а.с. 4-7) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Згідно з положеннями\~статті 41 Конституції України\~та\~статті 321 Цивільного кодексу України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених\~законом\~і загальними принципами міжнародного права. Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41\~Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень частин першої та другої\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до ч.1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. У відповідності до вимог\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4\~ст. 334 ЦК України\~передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтями\~316-320,\~321,\~328 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013 року в справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пунктом 9 постанови №5 від 03 червня 2016р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до\~ст. 81 КПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із ст.\~4\~та ст. 5 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі №817/928/17 (адміністративне провадження №К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі №2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі №161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі №645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі №127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі №127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21), від 28 серпня 2024 року у справі №947/36027/21 викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.10.2022 у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу, виданого на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області у справі №2-34/2011 за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №15/04/758К-07 від 10.08.2007 відмовлено, встановлено, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання\~сплинув 30.12.2019. Як встановлено в ході розгляду справи відповідач пропустив строк звернення виконавчого листа до виконання. Суд враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 30.12.2019, стягувачу відмовлено у поновленні строку на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, приходить до висновку, що позов в частині скасування накладеного арешту підлягає задоволенню, так як збереження арешту, накладеного державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном позивача.

Outcome: approved