Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Процент» 13.01.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 13.01.2025. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 6396-491-13 від 01.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (торгова марка «PROCENT») та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 365 днів, до 31.01.2025, шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Позивач вказував, що починаючи з 02.03.2024 відповідач має обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов`язань не сплачує її. У зв`язку з порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 27.12.2024 становить 41250,00 гривень за період з 01.02.2024 по 27.12.2024, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» заборгованість за кредитним договором № 6396-491-13 від 01.02.2024 по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 41250,00 гривень за період з 01.02.2024 по 27.12.2024, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних), а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень та 10000,00 гривень витрат на правову допомогу. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.01.2025 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ТОВ «ФК «Процент» з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 29.01.2025 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що на думку відповідача договір № 6396-491-13 від 01.02.2024 не підтверджує проходження нею верифікації та ідентифікації. Вказувала, що нараховані відсотки перевищують суму позики. В задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. Позивач просив проводити розгляд справи без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, має зареєстрований електронний кабінет, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 6396-491-13 від 01.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (торгова марка «PROCENT») та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 365 днів, до 31.01.2025, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Твердження відповідача про те, що позивачем не доведено факт укладення договору та отримання грошових коштів не заслуговує на увагу. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджено наданою до суду випискою по банківському рахунку, яка є належним та допустимим доказом. Дослідженими в справі доказами встановлено, що кредитний договір укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Встановлено, що відповідач на умовах договору не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідача про стягнення суми заборгованості заявлені обґрунтовано. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, суд враховує таке. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Укладаючи кредитний договір, його сторони передбачили сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, на який посилається відповідач, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. В поданій до суду позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача відсотки за договором за період з 01.02.2024 по 27.12.2024 всього за 330 днів. Враховуючи встановлений законом максимальний розмір процентної ставки, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог за період з 01.02.2024 по 27.12.2024 в розмірі 28500 грн з таких розрахунків (за перші 120 днів відсотки складають 15000 грн, за наступні 120 днів відсотки складають 9000 грн, решта днів 4500 грн). Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судових й збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача. При вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд враховує таке. Позивачем понесені витрати на парову допомогу в розмірі 10000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 2500 грн.

Outcome: partial