Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У жовтні 2024 року КП «Харківські теплові мережі» в особі представника Пономаренко Т.І. звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що позивач як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. 3 01 грудня 2021 року у багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.uа 31 жовтня 2021 року, відповідно до якого КП «Харківські теплові мережі» зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу, щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Виходячи з положень п. 4 Індивідуальних договорів, датою їх акцептування є 01.12.2021, тобто факт отримання послуг. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати отриманих послуг у [PERSON] станом на 01.10.2024 року виникла заборгованості у сумі 62013,48 грн, з яких: 58344,63 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.07.2016 до 30.09.2023; 366,72 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 до 30.09.2023; 3029,49 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2016 до 30.09.2023; 272,64 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 до 30.09.2023. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасну оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води позивачем також нараховано\~2300,53\~грн інфляційних втрат та 3% річних в сумі 858,22 грн. З метою захисту майнових прав, КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з цим позовом та просило суд стягнути із [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 65172,23 грн. Крім того позивач просив суд стягнути з відповідачів судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн та 89,62 грн. інші судові витрати на отримання довідки про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб, а всього судові витрати у розмірі 3117,62 грн. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. Сторонам роз`яснено права, передбачені ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Судом на адресу місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2024 року. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не скористалася. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, відповідно до ухвали суду від 04 березня 2025 року провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 14 жовтня 2024 року. За приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З матеріалів справи встановлено, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, наданих позивачем, належним чином не виконала, плату за спожиті послуги в повному обсязі не вносила, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 62013,48 грн, з яких: 58344,63 грн за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.07.2016 до 30.09.2023; 366,72 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 до 30.09.2023; 3029,49 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2016 до 30.09.2023; 272,64 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 до 30.09.2023. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у Відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , де міститься інформація щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч зазначеним вище вимогам відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги, не надано доказів ненадання або неналежного надання позивачем житлово-комунальних послуг, не надано власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними доказами. Водночас, надані позивачем докази відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності, у зв`язку з чим враховуються судом при вирішенні спору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води позивачем нараховано 2300,53 грн інфляційних втрат та 3% річних в сумі 858,22 грн. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3 % річних та індексу інфляції, оскільки позивачем правильно застосовані приписи ст. 625 ЦК України щодо зобов`язання боржника сплатити інфляційні втрати та 3% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання, розрахунок здійснено відповідно до вимог закону та не спростовано відповідачем жодним доказом. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту майнових прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, станом на 01.10.2024 року у загальному розмірі 65172,23 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Разом з тим суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 89,62 грн. в рахунок відшкодування інших судових витрат, оскільки витрати на отримання довідки про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб не пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, як того вимагає п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

Outcome: approved