Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позивач просить зменшити суму аліментів, що стягуються з нього на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини від доходу до 1/6 частини від доходу від набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 28.07.2020 з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно. Також рішенням\~Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~від 14.11.2020\~по справі\~№ 699/444/20 \~позивача було зобов`язано\~сплачувати на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання дружини до досягнення сином трьох років у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, позивач зазначає, що він має від іншого шлюбу малолітню доньку [PERSON] , на утримання якої на користь її матері з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно. Суми стягуваних аліментів позивач вважає надмірними. Зазначає, що він є військовим, проходить військову службу по мобілізації, отримав травму під час виконання службових обов`язків, на даний час продовжує військову службу, але витрачає значні кошти на лікування. Посилається також на те, що наразі він створив нову сім`ю, зареєстрував шлюб. Ухвалою судді від 10.12.2024 указаний позов було залишено без руху із наданням позивачу строку для виправлення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді від 24.12.2024 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк подала відзив на позовну заяву, у якому вказала, що позов не визнає, так як вважає, що позивач не довів, що його матеріальний стан погіршився. Звертає увагу на те, що на час винесення судом рішень про стягнення з позивача аліментів на утримання відповідачки та її дитини, у позивача вже була донька від попереднього шлюбу, на утримання якої з нього вже було стягнуто аліменти. Але позивач не оскаржував судові рішення Корсунь-Шевченківського районного суду, а робив все можливе щоб не виконувати ухвалені рішення суду і лише після мобілізації позивача у ЗСУ на рахунок відповідачки почали надходити кошти на погашення боргу по аліментах. А до цього відповідачка з дитиною перебувала у тяжкому матеріальному становищі. Також відповідачка не вважає, що підставою зменшення розміру аліментів є отримання позивачем травм, тому що з поданих позивачем медичних документів вбачається, що він лікування в умовах стаціонару закінчив та виписується до в/ч для подальшого проходження військової служби. Зазначає, що син сторін постійно хворіє та теж потребує коштів на лікування, проте батько не цікавиться станом здоров`я дитини. Позивач вважає, що відповідач шукає шляхи, щоб не утримувати свого сина, зокрема, щоб не сплачувати аліменти звертався до суду про оспорювання свого батьківства, не повідомляє працівників виконавчої служби про зміну місця своєї служби. Відповідачка вважає, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, свої інтереси ставить вище інтересів малолітньої дитини сторін, однак інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 10.02.2025 за клопотанням позивача вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у ньому, просив зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються, додатково пояснив, що його дружина на даний час вагітна. Представник відповідача адвокат Перебийніс С.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 22.06.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідно до якого батьком дитини вказано позивача [PERSON] , а матір`ю відповідача [PERSON] . Судовим наказом Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17.07.2020 стягнуто з боржника [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з часу подачі заявником заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 19.06.2020 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Заочним рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 04.11.2020 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто, до [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач також має від іншого шлюбу малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2024. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17.11.2015 стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд 06.11.2015 до досягнення дитиною повноліття. З наданих позивачем звітів про здійснені відрахування та виплати Обухівського ВДВС від 11.10.2024, 26.06.2024 (а.с.27-30) вбачається, що з позивача стягуються аліменти як на утримання сина [PERSON] , так і на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) позивача, борг позивача станом на 11.10.2024 по сплаті аліментів на утримання [PERSON] становив 152 516,21 грн. Борг позивача по сплаті аліментів на сина [PERSON] станом на 11.10.2024 - відсутній. Також позивач надав суду своє посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 11.12.2023 та військовий квиток серії [NUMBER] від 19.04.2012, згідно з яким він 25.02.2022 на підставі Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" призваний у Збройні Сили України. З наданих позивачем медичних документів (виписного епікрізу та первинної медичної карточки форми 100 "Невідкладна допомога") убачається, що 08.06.2023 позивач отримав поранення та проходив стаціонарне лікування з 08.06.2023 до 14.06.2023 (а.с.20-21). На підтвердження тих обставин, що дружина позивача вагітна, він надав копію медичної довідки про огляд гінеколога від 03.12.2024, яка підтверджує вагітність [PERSON] терміном 7-8 тижнів. Наданими стороною відповідача доказами підтверджуються ті обставини, що дитина сторін [PERSON] є часто хворіючою дитиною, яка часто лікується стаціонарно, потребує обстеження, консультацій лікарів, лікування(а.с.69-76). Син сторін [PERSON] згідно з висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитуку особи від 09.10.2024 №ІРЦ-85751/2024/563060 потребує систематичних занять з вчителем-логопедом, корекційно-розвиткових занять з практичним психологом, корекційно-розвиткових занять з вчителем-дефектологом (а.с.77-82). Доводи відповідача про те, що суттєва заборгованість позивача по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] та дружини до виповнення дитині трьох років утворилася у зв`язку з тим, що позивач до мобілізації в ЗСУ не сплачував аліменти на утримання сина та колишнього дружини (відповідачки) підтверджується довідками-розрахунками по сплаті аліментів Ржищевського міського відділу ДВС від 13.08.2021, 01.02.2022. Так, станом на 01.02.2022 заборгованість становила 71 857,70 грн (а.с.83-86). Предметом розгляду цієї справи є зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України(далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, та знайшло своє закріплення у нормах СК України. Статтею 150\~СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 3\~ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до змісту частин 1, 2\~ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частинами 1, 2 ст. 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20, зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження другої дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів та без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини і суперечитиме її інтересам. З аналізу цієї правової норми вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати: чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, його сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач посилається на те, що змінився його сімейний стан, а саме він одружився і його дружина на цей час вагітна. На підтвердження тих обставин, що [PERSON] є дружиною позивача, останній суду доказів не надав, однак сторона відповідача у суді визнала ці обставини, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК ці обставини не підлягають доказуванню. Щодо змін у стані здоров`я позивача, то він підтвердив, що він зазнав поранення та у нього погіршився стан здоров`я. Щодо змін у матеріальному становищі позивача, то судом встановлено, що воно не погіршилося. Позивач з 2022 року мобілізований до лав ЗСУ та отримує грошове забезпечення. При вирішенні спору суд бере до уваги також те, що у позивач є ще одна дитина - малолітня донька [PERSON] , [INFO] , на яку на підставі рішення суду від 17.11.2015 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно. Також суд зауважує, що аліменти на утримання сина сторін [PERSON] були стягнуті судовим наказом від 28.07.2020, а під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті згідно з пунктом 7 частини 1 ст. 168 ЦПК України. Тобто при видачі судом судового наказу не було враховано, що станом на час видачі судового наказу позивач вже сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини свого доходу на утримання доньки [PERSON] . Ураховуючи вищевикладене, зміна сімейного стану позивача, вагітність його дружини, а також погіршення стану його здоров`я, на цей час оцінюється судом як обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів на утримання спільної з відповідачем дитини. З урахуванням вказаного, суд вважає, що у цьому випадку наявні підстави для зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача за судовим наказом Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17.07.2020 (справа № 699/443/20) на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , шляхом зменшення їх розміру з 1/4 до 1/6 частки щомісячного заробітку (доходу) позивача. При цьому, суд звертає увагу відповідача, що в силу положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за позовом стягувача аліментів. Крім того, відповідач не позбавлена права звернутися до суду з окремим позовом про стягнення з платника аліментів додаткових витрат на дитину у разі їх наявності. У новому розмірі аліменти мають сплачуватися з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved