Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.02.2025 року відкрито провадження у справі. Предметом позову є стягнення 18252,84 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.10.2022 р. в м. Києві на вулиці А.Головка сталася ДТП за участю транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та ТЗ «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ ЕР-209286517. Відповідно до ремонтної калькуляції від 04.10.2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, склала 18667,23 грн. Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 06.03.2023 року між потерпілою особою та ТДВ «СГ «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 2500,00 грн.) в сумі 15500,00 грн. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 15500,00 грн. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків встановлених Законом № 1961-ІV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15500,00 грн. 02.05.2024 р. відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів, однак станом на дату подання даної позовної заяви відповідач не сплатив кошти позивачу, а тому позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції за період з 08.05.2024 по 14.10.2024, які складаються з: інфляційних втрат - 772,14 грн.; пені - 1777,42 грн.; 3% річних - 203,28 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштового відправлення, яке повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 01.10.2022 р. в м. Києві на вулиці А.Головка сталася ДТП за участю транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача та ТЗ «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 19.01.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, 130 КУпАП. Даною постановою встановлено, що [PERSON] , керував ТЗ відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ ЕР-209286517. Відповідно до ремонтної калькуляції від 04.10.2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, склала 18667,23 грн. Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 06.03.2023 року між потерпілою особою та ТДВ «СГ «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 2500,00 грн.) в сумі 15500,00 грн. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 15500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 07.04.2023 р. 02.05.2024 р. [PERSON] було направлено вимогу про виплату грошових коштів, однак станом на дату подання даної позовної заяви відповідач не сплатив кошти позивачу. У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, в якості підстав позову посилався на положення п. в) п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участювідмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи те, що ДТП була скоєна з вини відповідача, при цьому ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому, а також, що відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у позивача виникло право регресу до особи, що завдала шкоду, а тому, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині, у зв`язку із чим, поданий позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконань боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги кредитор має право вимагати його виконання у будь-яким час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Поза тим, відповідно до ч. 1 ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена позивачем сума страхового відшкодування у розмірі 15500,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 772,14 грн., пеня у розмірі 1777,42 грн., три відсотки річних у розмірі 203,28 грн., у зв`язку із чим, поданий позов підлягає задоволенню. При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився, зазначені в позові обставини не спростував, не надав доказів того, що у останнього відсутній обов`язок по сплаті вказаних коштів позивачу, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору, який було зараховано до спеціального фонду державного бюджету. Крім того, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7300,00 грн., що підтверджується копіями договору про надання правової допомоги, акту прийому-передачі наданих послуг, попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат. Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому, судовій збір та витрати на професійну правничу допомогу покладається на відповідача.

Outcome: approved