Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном. В обґрунтування вимог заяви [PERSON] вказував, що [PERSON] є його сином та з 2016 року є інвалідом з дитинства. З 2016 року по 09.01.2020 року [PERSON] знаходився на лікуванні у відділенні №29 Територіального медичного об`єднання ТМО "Психіатрія", а з 10.01.2020 року і по даний час перебуває у Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків і поліпшення його стану не відбувається, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною заявою та просить її задовольнити. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 27.05.2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва (а.с. 32-33). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 року визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. Справу передано судді 19.07.2024 року. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.07.2024 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 44-46). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 51-53). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.09.2024 року призначено по справі судову-психіатричну експертизу, провадження у справі запинено (а.с. 68-69). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2025 року поновлено провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 96). В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник особи, щодо якої розглядається заява [PERSON] підтримав заяву та просив визнати недієздатним [PERSON] . Представник Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Орган опіки та піклування Печерського району м.Києва свого представника у судове засідання не забезпечили, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] батьком якого є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.2000 року (а.с. 7). Таким чином встановлено, що [PERSON] є сином заявника [PERSON] . Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №253215 [PERSON] , [INFO] має другу групу інвалідності з 01.06.2023 року з дитинства (а.с. 9). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №736779 [PERSON] , [INFO] має другу групу інвалідності з 01.06.2024 року з дитинства (а.с. 49). Згідно висновку Київського центру судово-психіатричної експертизи від 18.10.2018 року [PERSON] страждає на шизофренію параноїдну, безперервний тип перебігу, дефективний стан (шифр по МКХ-10: F 20.0), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом потребує призначення над ним опіки (а.с. 11-14). 15.01.2020 року між Ново-Білицьким психоневрологічним інтернатом для чоловіків та [PERSON] укладено договір про надання соціальних послуг (а.с. 17-20). Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 09.04.2019 року визнано [PERSON] недієздатним та призначено [PERSON] опікуном сина - [PERSON] (а.с. 25-26). Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 06.05.2024 року клопотання [PERSON] про продовження строку дії рішення про визнання недієздатним залишено без розгляду, у зв`язку з подання заяви поза процесуальним строком (а.с. 27-28). За результатами проведеної у справі судово-психіатричної експертизи (висновок судово-психіатричного експерта № 66 від 15.01.2025 року) встановлено, що [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - шизофренію параноїдної форми, безперервний перебіг, виражений апато-дисоціативний дефект (F 20.0 за МКХ 10 перегляду), за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Даний висновок засновано експертами на безпосередньому огляді хворого, та на детальному аналізі медичної документації щодо нього, кваліфікація експертів та їх регалії сумнівів не викликають, узгоджується висновок і з іншими наданими доказами, а тому суд визнає даний висновок належним і кладе його в основу рішення. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За приписом статті 41 цього Кодексу у зв`язку із визнанням фізичної особи недієздатною вона не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який повністю позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Частиною 6 статті 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом і не може перевищувати два роки. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Оскільки органом опіки та піклування не надано суду подання про доцільність встановлення опіки над [PERSON] та призначення йому опікуна, заявлені вимоги в частині призначення опікуна не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави. На підставі ст. 39 ЦК України,

Outcome: partial