Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Заявник [PERSON] , через свого представника адвоката Сабатюк Н.П., звернувся із заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, заінтересована особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, про визнання його швагра [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що він являється швагером [PERSON] , [INFO] . [PERSON] являється особою з інвалідністю II групи довічно, потребує постійного догляду та турботи, оскільки не здатний до самообслуговування, контролю власної поведінки та повністю залежить від інших осіб, неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіяльність, оскільки у нього наявний діагноз: параноїдальна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект по апато-абулічному типу. Отже, із вище зазначеного вбачається, що [PERSON] не усвідомлює свої дії, не може себе забезпечити щодо базових потреб для життєдіяльності та завжди потребує постійного стороннього догляду. Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , а мати [PERSON] є пенсіонером за віком, а тому не може здійснювати опіку над сином, через фізичний стан (стан здоров`я). [PERSON] , яка являється рідною сестрою [PERSON] не може здійснювати опіку за ним, оскільки займається вихованням своїх неповнолітніх дітей. Оскільки [PERSON] самостійно не може реалізувати свої права, зокрема вчинити підпис в банківській установі для отримання банківської карти, для отримання пенсії, а також не здатний самостійно усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними, тому [PERSON] як швагеру, необхідно отримати опікунство над [PERSON] для вирішення різноманітних соціальних, пенсійних, побутових питань. На підставі викладеного просить заяву задовольнити. 03.04.2024 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 01.05.2024 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судово-психіатричної експертизи Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 03.07.2024 матеріали цивільної справи повернуті до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Тернопільської філії судово-психіатричної експертизи Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» з висновком експерта №412 від 11.06.2024 за результатами судової психіатричної експертизи. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 24.07.2024, постановлено матеріали цивільної справи №607/7189/24 за заявою [PERSON] з участю заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, надіслати в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради для внесення подання про призначення опікуна [PERSON] , [INFO] . 04.11.2024 цивільна справа за заявою [PERSON] з участю заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, повернута до суду з витягом з протоколу №7 засідання опікунської ради від 11.10.2024. Представник заявника адвокат Сабатюк Н.П. в судовому заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Представник [PERSON] адвокат Вальчук М.М., щодо задоволення заяви заперечила, вказавши на відсутність доказів того факту, що [PERSON] у повній мірі не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Представник заінтересованої особи Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Управління. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 28.01.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 28.01.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] являються рідними братом та сестрою. В подальшому [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим її дошлюбне прізвище « [PERSON] » було змінене на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Отже із вище зазначеного вбачається, що [PERSON] являється швагером [PERSON] . [PERSON] являється особою з інвалідністю II групи довічно, про що свідчить довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №0804539 та пенсійне посвідчення серія [NUMBER] . Батько [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим повторно 28.01.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Мати [PERSON] [PERSON] є пенсіонером за віком, про що свідчить пенсійне посвідчення серія [NUMBER] . В шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 28.01.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 28.01.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України\~суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно з висновком експерта Тернопільської філії судово-психіатричної експертизи Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №412 від 11.06.2024, на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки параноїдної шизофренії, безперервний перебіг. Дане захворювання є хронічним і стійким психічним розладом. [PERSON] не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. Питання стороннього догляду не входить в компетенцію судово-психіатричної експертизи. Питання можливості з`явитися в судове засідання [PERSON] не входить в компетенцію судово-психіатричної експертизи. Стаття 3 Закону України «Про психіатричнудопомогу»\~визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно статті 39 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі №6-384цс16 зроблено висновок, що «за положеннями частини першої\~статті 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою\~статті 39 ЦК України\~встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~ЦПК України. Відповідно до\~статті 239 ЦПК України\~суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений». Відповідно до положень частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Висновок судово-психіатричної експертизи №412 від 11.06.2024 не містить категоричного висновку щодо наявності в [PERSON] саме хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, натомість зазначено, що « [PERSON] не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними». Подані до суду медичні документи не свідчать, що у [PERSON] виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Допитана в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] суду показала, що пацієнт [PERSON] хворіє на шизофренію, проте на побутовому рівні може дати собі раду. Однак, укладати договори та інші більш складні документи не взмозі. Інші докази, які б підтверджували доводи заявника у матеріалах справи відсутні. Виходячи з вищенаведеного, матеріали справи не дають підстав для встановлення тієї обставини, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу і внаслідок цього він не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що є підставою для визнання особи недієздатною, оскільки як вбачається із висновку експерта [PERSON] не може в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними. Тому суд, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, з урахуванням наданих сторонами доказів, висновку судової-психіатричної експертизи дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Водночас, згідно витягу з протоколу №7 засідання опікунської ради від 11.10.2024, опікунська рада при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради вирішила: не погодити кандидатуру [PERSON] , 1983 р.н., жителя [ADDRESS] в опікуни брата дружини [PERSON] , 1980 р.н., який є особою з інвалідністю ІІ групи, загального захворювання, довічно. Догляд можуть здійснювати мати [PERSON] або його сестра. Враховуючи вищенаведені обставини, суд відмовляє у задоволенні вимог [PERSON] про визнання його швагра [PERSON] недієздатним, оскільки відсутні докази того факту, що [PERSON] у повній мірі не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вимоги заяви про встановлення опіки над [PERSON] та призначення заявника опікуном [PERSON] , також до задоволення не підлягають, оскільки догляд можуть здійснювати мати [PERSON] або його сестра. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed