Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України, через представника, звернулось до суду з позовом про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.12.2022 приблизно о 13:40 водій [PERSON] , керуючи автомобілем Lifan 520, державний номер [NUMBER] рухався по проїзній частині вулиці Наддніпрянське шосе в м. Києві, зі сторони вулиці Залізничне шосе в напрямку бул. Миколи Міхновського, під час руху допустив порушення вимог п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, яке виявились в тому, що він біля зупинки громадського транспорту «Видубицьке озеро» в м. Києві, проявив неуважність, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вибрав безпечної швидкості руху враховуючи дорожню обстановку внаслідок чого відбувся занос автомобіля та наїзд на припаркований в першій смузі автомобіль "Renault Dokker", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . У результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 042-258-2023 від 14.03.2023 пасажиру автомобіля «Renault Dokker», державний номер [NUMBER] [PERSON] заподіяно тілесне ушкодження, яке відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, відповідно пп. 2.1.2 та 2.1.3/б,/е «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995. Вироком Печерського районного суду міста Києва від 18.10.2023, по справі № 757/12355/23-к, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого «Renault Dokker», державний номер [NUMBER] звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту про оцінку транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «КІА», становила 149280,77грн. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 149280,77грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на оплату послуг оцінювача в розмірі 1580,00грн. Ураховуючи наведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ становив 150860,77грн, які позивач просить стягнути з відповідача. 24.09.2024 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 02.10.2024 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва, було визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 27.09.2024 сторонам направлено лист з додатками до нього, а саме: позивачу копію ухвалу про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї. Моторне (транспортне) страхове бюро України, в судове засідання призначене на 27.02.2025 свого представника не направило. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позов підтримують, просять задовольнити. [PERSON] та його представник - адвокат Солдаткін О. С. в судове засідання призначене на 27.02.2025 не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення у відсутності учасників справи, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд установив такі факти та їм правовідносини. 15.12.2022 [PERSON] , керуючи автомобілем "Lifan 520", державний номер [NUMBER] рухався по проїзній частині вул. Наддніпрянське шосе в м. Києві, зі сторони вул. Залізничне шосе в напрямку бул. Миколи Міхновського, під час руху допустив порушення вимог пп. 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, яке виявились в тому, що біля зупинки громадського транспорту «Видубицьке озеро» в м. Києві, водій проявив неуважність, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вибрав безпечної швидкості руху враховуючи дорожню обстановку внаслідок чого відбувся занос автомобіля та наїзд на припаркований в першій смузі автомобіль "Renault Dokker", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 042-258-2023 від 14.03.2023 пасажиру автомобіля «Renault Dokker», державний номер [NUMBER] громадянин [PERSON] заподіяно тілесне ушкодження, яке відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, відповідно п. 2.1.2 та 2.1.3/б,/е «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995. 18.10.2023 Вироком Печерського районного суду міста Києва, по справі № 757/12355/23-к, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. У відповідності ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час ДТП, що підтверджується пошуковим запитом перевірки чинності полісу внутрішнього страхування. 13.02.2023 ТОВ "Сек"юріті Хаб", як власник пошкодженого транспортним засобом Renault Dokke", державний номер [NUMBER] , повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. 13.03.2023 ТОВ "Сател Груп" на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України, було зроблено Звіт № 8769/02/23 про оцінку транспортного засобу «Renault Dokke», державний номер [NUMBER] . Згідно із Звіту № 8769/02/23, вартість відновлюваного ремонту легкового автомобіля «Renault Dokke» становить 149280,77грн. 19.01.2024 відповідно до Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому ТОВ "Сек"юріті Хаб" в розмірі 149280,77грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 544169 від 22.01.2024. Крім того МТСБУ було сплачено ТОВ "Сател Груп" запослугу надання Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу у розмірі 1580,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 883688 від 31.03.2023. Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно із п. 38.2 та п. 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучити аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, зазначених у статті 41 цього Закону. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування", регламентує, що Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Таким чином суд приймає та визнає, що Звіт про оцінку транспортного засобу № 8769/02/23 від 13.03.2023, складений ТОВ «Сател Груп» (сертифікат суб`єкта оціночної діяьності № 13/22 від 14.01.2022) легкового автомобіля «Renault Dokke», державний номер [NUMBER] є належним та допустимим доказом щодо визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля, оскільки не викликає сумнівів щодо правильного використання нормативно-правових актів та інформаційних джерел із застосування Методики товарознавчої експертизи. Приймаючи до уваги викладене вище, суд дійшов до висновку про задоволення позову про стягнення коштів в розмірі 150860,77грн, з яких: 149280,77грн - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу; 1580,00грн - витрати позивача на послуги оцінювача, оскільки відповідач не оспорював суми збитку, зазначеному у рахунку і як винна особа за наслідками ДТП, повинен відшкодувати пошкодження, які були зафіксовані на момент дорожньо-транспортної пригоди. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення управах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 3028грн.

Outcome: approved