Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог 24.01.2025 ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 9459,80 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що відповідачкою за об`єктом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з липня 2021 року по грудень 2024 року було спожито природний газ на загальну суму 9 459,80 грн, вартість якого є несплаченою. Позивач є суб`єктом ринку газу з 01.11.2018 на підставі постанови Національної комісії, що здійснює дердавне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу». Відповідач надав заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 26.97.2021. В період з 15.10.2020 по 26.12.2020, з 01.06.2021 по 31.07.2021 відповідач був споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» і споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний». 2. Рух справи Ухвалою суду від 4 лютого 2025 року відкрито провадження у справі. 3. Позиція сторін Представник позивача В. Костенко в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 4. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] 16.07.2021 підписала заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за об`єктом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації про фінансовий стан споживача [PERSON] за вказаним об`єктом нерухомості наявна заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.07.2021 по 31.12.2024 в сумі 9459,80 грн. 10.06.2024 та 11.11.2024 позивачем було направлено [PERSON] претензії про сплату заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 вересня 2024 року відмовлено у видічі судового наказу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. 5. Мотиви суду Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно із статтею 12 Закону Украхни «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Пунктом 32 розділу ІІІ Правил № 2496 зокрема передбачено, що побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, серед іншого, віднесено послуги з постачання та розподілу природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка є споживачем послуг з постачання природного газу, не виконала належним чином своїх зобов`язань з оплати наданих їй послуг, а тому з неї належить стягнути на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 9459,80 грн. 6. Розподіл судового збору Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 3028,00 грн., сплачений позивачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved