Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, що утворилася внаслідок невиконання зобов`язання за умовами договорів № 6860994 від 14 липня 2023 року, № 4226657 від 15 липня 2023 року, № 766322143 від 12 листопада 2023 року та № 103007480 від 22 липня 2023 року, укладених між ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (далі - Боржник) про надання позики та споживчого кредиту на загальну суму 95 348, 10 грн. В обґрунтування вимог зазначив, що між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»; Фактор) та «Авентус Україна», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Мілоан» (далі - Клієнтами) укладено договори факторингу від 13 лютого 2024 року №13022024, 14 червня 2021 року № 14/06/21 та 28 листопада 2023 року №28112023 відповідно, у зв`язку з чим позивач отримав право грошової вимоги до відповідача. Стверджує, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за вказаними договорами утворилась заборгованість зі сплати кредиту, відсотків та комісії, які позивач, як Фактор просить стягнути з відповідача, як Боржника. Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, визнає його частково та просить стягнути з нього 42 478,32 грн, які складаються з: 12 000 грн - тіло кредиту та 7440 грн законних відсотків за договором № 6860994, 12 000 грн - тіло кредиту та 628,32 грн законних відсотків за договором № 4226657, 6000 грн - тіло кредиту та 600 грн законних відсотків за договором № 766322143, 2000 грн - тіло кредиту та 1810 грн законних відсотків за договором №103007480, а в решті позову відмовити. Посилається на вимоги Закону України «Про споживче кредитування» та просить визначити формулу нарахування відсотків у розрахунку 1% мінімального розміру денної процентної ставки за кредитом, що не може перевищувати 1000 % річної ставки. Крім того відповідач, посилаючись на вимоги Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зауважив щодо необхідності ліцензування фінансових установ, які надають фінансові послуги з кредитування за рахунок залучених коштів. Також, відповідач посилається на неналежне повідомлення його про зміну кредитора у вказаних кредитних зобов`язаннях та на відсутність належних доказів, які підтверджують розрахунки позивача за відсотками, оскільки останнім не надано первинних бухгалтерських документів, що передбачені вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Тому, вважаючи нараховані проценти за кредитними зобов`язаннями значно завищеними і такими, що не відповідають чинному законодавству, просить врахувати його розрахунки у вказаному розмірі та задовольнити частково позов. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 19 листопада 2024 року. 19 листопада 2024 року справу відкладено розглядом на 20 січня 2025 року, у зв`язку з неявкою сторін. 20 січня 2025 року справу відкладено розглядом за клопотанням позивача та його представника на 26 лютого 2025 року. Представник позивача в судове засідання від 26 лютого 2025 року не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. При цьому, в позові представник позивача зазначив, що у разі своєї неявки не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, а у разі неявки відповідача не проти ухвалення заочного рішення. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи, повідомлялися належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 106). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Суть спору сторін зводиться до неналежного виконання зобов`язання Боржником за договорами позики та кредиту, які наданні фінансовими установами (Клієнтом) та право на які відступлені Фактору згідно з договорами факторингу. Оцінюючи правову природу предмета спору, усі належні та допустимі докази, які містяться у матеріалах справи, з огляду на вимоги законодавства та усталену судову практику у подібній категорії спорів, суд убачає достатньо підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є фінансовою установою та має відповідну ліцензію на надання послуг з факторингу згідно з вимогами Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», про що свідчить Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23 березня 2017 року № 691 (а.с. 74). Щодо Договору № 6860994: 14 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 6860994, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 12000, 00 грн, 363 дні та зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування ним за стандартною процентною ставкою у 1,99 % та зниженою у 1,692 %, з періодичністю погашення процентів - кожні 3 дні (пункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2 Договору; а.с. 8). Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів їх розміром та періодичністю внесення, здійснюється згідно з графіком платежів (пункт 5.1 Договору; а.с. 10). У відповідності до пункту 5 Паспорту споживчого кредиту та Таблиці обчислення його загальної вартості для споживача кількість платежів - 121, за стандартною ставкою на весь строк користування кредитом - 716, 40 грн за кожний платіж, а з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, перший платіж становить 608,94 грн, наступні - 716,40 грн, кожні 3 дні (а.с. 13-16). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 6860994, сума непогашеного зобов`язання, у межах строку нарахування процентів, передбаченого у Договорі, становить 12 000,00 грн за тілом кредиту та 14805,6 грн відсотків, а всього 26805,6 грн (а.с. 21) . 13 лютого 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13022024, у відповідності до умов якого Клієнт передає (відступає) Фактору за плату належні йому права вимоги, а останній приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 17-18). Згідно з Актом прийому-передачі та Витягу з Реєстру боржників від 13 лютого 2024 року до Договору факторингу № 13022024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором споживчого кредиту № 6860994, в сумі 26 805,60 грн (а.с. 19-20). Щодо Договору № 4226657: 15 липня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 4226657, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати у власність позичальника грошові кошти в сумі 12000 грн, шляхом перерахування на банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, строком на 5 днів, а останній зобов`язався повернути таку ж суму у день закінчення строку позики та сплатити проценти у розмірі 3,09 % базової фіксованої ставки за перший день користування позикою та 2,50 % з другого дня користування такою (пункти 1, 2 Договору; а.с. 27-30). Згідно з пунктом 4 цього Договору проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування Позикою, визначеною Договором/додатковими угодами. Пунктом 5.5 Договору передбачено, що позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язання за договором Позикодавець має право без згоди Позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 (зі змінами, передбаченими Додатковими угодами № 2 від 28 липня 2021 року і № 21 від 20 березня 2024 року), у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, про що складено відповідний Акт прийому-передачі Реєстру боржників № 21 (а.с. 31-35). Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 21 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 4226657, в сумі 40 050,00 грн (а.с. 36). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 4226657, сума непогашеного зобов`язання, у межах строку нарахування процентів, передбаченого у пункті 5.5 Договору (90 днів), становить 12 000 грн наданої позики та 28 050 грн відсотків, а всього 40 050 грн (а.с. 37). Щодо Договору № 76632143: 12 листопада 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76632143, відповідно до якого (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 13 листопада 2023 року) позикодавець зобов`язався передати у власність позичальника грошові кошти на загальну суму 6000 грн, шляхом перерахування на банківський рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, строком на 10 днів, а останній зобов`язався повернути таку ж суму у день закінчення строку позики та сплатити проценти у розмірі 2,5 % фіксованої процентної ставки (пункти 1, 2 Договору; а.с. 38-42). Згідно з пунктом 4 цього Договору проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування Позикою, визначеною Договором/додатковими угодами. Пунктом 5.5 Договору передбачено, що позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язання за договором Позикодавець має право без згоди Позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 (зі змінами, передбаченими Додатковою угодою № 22 від 11 квітня 2024 року), у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, про що складено відповідний Акт прийому-передачі Реєстру боржників (а.с. 31-44). Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 22 до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 76632143, в сумі 20 862, 50 грн (а.с. 45). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 76632143, сума непогашеного зобов`язання, у межах строку нарахування процентів, передбаченого у пункті 5.5 Договору (90 днів), становить 6000 грн наданої позики та 14 862, 5 грн відсотків, а всього 20 862, 50 грн (а.с. 46). Щодо Договору №103007480: 22 липня 2023 року міжТОВ «Мілован» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103007480, відповідно до якого останній отримав 2000 грн строком на 91 днів, з умовами пільгового періоду погашення у 1 день та 90 днів поточного періоду, та зобов`язався суму кредиту зі сплатою процентів у розмірі 1,5 % у пільговий період (30 грн) та 3 % у поточний період (5400 грн) від фактичного залишку за кожен день користування кредитом, а також сплатити комісію у 200 грн (1.1-1.6, 2.1-2.2.3 Договору; а.с. 52-53). Пунктом 1.5.1 Договору передбачена комісія у розмірі 200 грн однразово в момент видачі кредиту. Згідно з пунктом 3.2.6 цього Договору кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб у будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 28 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, про що складено відповідний Акт прийому-передачі Реєстру боржників (а.с. 60-63). Згідно з Витягом з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 28112023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги за договором позики №103007480, що складається з 2000 грн основної суми боргу та 5430 грн заборгованості за відсотками (станом на день відступлення права вимоги, тобто 28 листопада 2023 року), а всього згідно розрахунку заборгованості - 7630, 00 грн(а.с. 64). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 103007480, сума непогашеного зобов`язання, у межах строку нарахування процентів, передбаченого у Договорі (91 день), становить 2000 грн за тілом кредиту та 5430 грн відсотків, а всього 7630 грн (а.с. 65). Як вбачається з усіх зазначених договорів позики та споживчого кредиту, такі укладено із використанням електронного підпису [PERSON] . Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, як Боржника перед позивачем, як Фактором - становить 95 348, 10 грн, що підтверджується вказаними договорами та відповідними розрахунками, які нараховані на дату відступлення права вимоги за договорами факторингу. ІV. Мотивована оцінка суду та норми права, які ним застосовані Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2 статті 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (статті 510 ЦК України). Статтею 516 ЦК передбачено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання визначена статтею 625 ЦК України. Частинами 1 і 2 цієї Статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Вимогами статей 1047 та 1055 ЦК України передбачено, що договір позики та кредиту укладаються у письмовій формі, якщо позикодавець є юридична особа. При цьому абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частини 2 і 3 статті 18 Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу. До нового кредитора переходять передбачені цим Законом зобов`язання кредитодавця, зокрема щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимоги щодо етичної поведінки). Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, суд вважає доведеним факт правомірного відступлення права вимоги за борговими зобов`язаннями [PERSON] перед зазначеними фінансовими установами, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» має відповідну ліцензію та у належний спосіб набув такі права. Водночас, суд відхиляє посилання відповідача про те, що його не було належним чином повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки ці доводи не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються змістом договорів № 6860994, № 4226657, № 766322143 та №103007480, з умовами яких [PERSON] погодився на час їх підписання, у тому числі щодо відступлення права вимоги. Доводи про те, що відповідач мав бути обізнаний та належним чином сповіщений про зміну кредитора, жодним чином не впливають на обов`язок щодо сплати кредитної заборгованості, і у разі виконання такого зобов`язання безпосередньо перед первісними кредиторами, подальше відступлення грошової вимоги Фактору включало б суми такої сплати та/або мало б бути забезпечено відповідним зарахуванням згідно з вимогами статті 1085 ЦК України. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів погашення відповідачем заборгованості перед первісними Кредиторами та/або Фактором, що порушує право останнього. Також суд відхиляє доводи відповідача щодо неправильного нарахування відсотків з вимогою застосувати формулу, виходячи з розміру 1% мінімального розміру денної процентної ставки за кредитом, із посиланням на статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки редакція цієї статті, набула чинності лише 22 листопада 2023 року на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX. Оскільки процентна ставка за користування кредитом та позикою визначена безпосередньо у договорах, істотні умови яких погодженні сторонами на дату підписання - 14 липня 2023 року, 15 липня 2023 року,12 листопада 2023 року та 22 липня 2023 року відповідно. Тому в силу принципу дії закону в часі, редакція цієї статті не може розповсюджуватися на правовідносини, які виникли до набуття чинності Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Суд вважає необхідним зауважити, що така сума заборгованості за відсотками виникла саме у зв`язку з неналежним виконанням основного зобов`язання за вказаними договорами та істотного прострочення відповідних сплат боргу, а тому доводи відповідача про завищену процентну ставку, є непереконливими і такими, що суперечать змісту та суті даних правовідносин. Крім того, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача щодо днів нарахування відсотків за вказаними зобов`язаннями, оскільки: за Договором № 6860994, сплата відсотків розрахована на 121 платіж, з фіксованою ставкою та періодичністю 3 дні; за Договорами № 4226657 і № 76632143 проценти нараховувалися щоденно, виходячи зі строку фактичного користування позикою, проте не довше 90 календарних днів; за Договором №103007480 проценти нараховувалися щоденно, від фактичного залишку за кожен день користування кредитом, проте не довше 91 календарного дня. Саме виходячи із таких строків та передбачених у договорах відсоткових ставках фінансові установи здійснювали нарахування спірних процентів за користування коштами. Суд наголошує, що в силу Глави 73 Розділу ІІІ ЦК України грошова вимога, право якої відступлено, є дійсною, оскільки саме фінансові установи, які є клієнтами за такими видами правочинів, несуть відповідальність перед фактором за дійсність права вимоги. При цьому, фактор отримуючи право вимоги, не уповноважений перевіряти правильність нарахування відсотків за кредитом чи позикою, оскільки купує фактично чинне зобов`язанням боржника перед кредитором, прострочення виконання якого настало або має настати у майбутньому. Суд звертає увагу, що відповідач не заперечує проти факту наявності боргового зобов`язання, а отже мав бути обізнаний про обсяг своїх прав на момент підписання договорів і у випадку порушення таких, не був позбавлений можливості захистити свої права, шляхом врегулювання спірних відносин із первісними кредиторами. З цих же підстав суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності надання первинних бухгалтерських документів, оскільки такі підтверджують сам факт виплати кредитних та позикових коштів [PERSON] , що не є предметом спору сторін у даних правовідносинах. За таких обставин, спірне право грошової вимоги за договорами факторингу, укладеними між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та «Авентус Україна» №13022024, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» № 14/06/21 (зі змінами), ТОВ «Мілоан» № 28112023, на загальну суму 95 348, 10 грн, підлягає захисту. Враховуючи зазначені вимоги чинного законодавства та

Outcome: approved