Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 77567438 від 09.09.2021 року в сумі 37524,94 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.09.2021 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено Договір\~№ 77567438,\~у відповідності\~до якого\~ [PERSON] \~отримала позику\~в розмірі\~9000\~(дев`ять\~тисяч)\~гривень з\~процентною ставкою\~(базова,\~фіксована),\~що становить\~1.99%,\~яка нараховується\~за кожен\~день користування\~Позикою.Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася у визначені строки здійснювати погашення суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору № 77567438\~від 09.09.2021\~року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на день формування позовної заяви, [PERSON] має заборгованість в розмірі 37524,94 грн., а саме: 9000 грн. - заборгованість за кредитом; 28524,94 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Також, позивач зазначає, що 22.02.2022 було укладено договір № 22/02/2022 відповідно до якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77567438. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77567438. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором №77567438. Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 14.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 05.02.2025 через електронний суд надійшов відзив від представника відповідача, згідно якого зазначає про часткове визнання позовних вимог відповідачкою [PERSON] , а саме заборгованість по основній сумі кредиту у розмірі 9000,00 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 9153,38 грн. (а.с.59-65). Також, через електронний суд, 05.02.2025 надійшло клопотання від представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с.75-80). 10 лютого 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача (81-86) у якій містилось прохання про задоволення позовних вимог у повному обсязі та про відмову відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Ухвалою Андрушівського районного суду від 13.02.2025 витребувано детальний розрахунок простроченої заборгованості від позивача. У відповідь на ухвалу суду, 25.02.2025 через електронний суд від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, а саме по заборгованості основної суми кредиту у розмірі 9000,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 9153,38 грн. (а.с.96-100). Крім цього надійшов розрахунок заборгованості по Договору № 77567438 09.09.2021, у якому вказано, що заборгованість відповідача за цим Договором з основної суми становить 9000,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 9153,38 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник відповідача Цокало Т.М. до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила через електронний суд заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та її представника і зазначила, що позовні вимоги визнають частково. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 09.09.2021 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено Договір\~№ 77567438\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики),\~у відповідності\~до якого\~ [PERSON] \~отримала позику\~в розмірі\~9000\~(дев`ять\~тисяч)\~гривень з\~процентною ставкою\~(базова,\~фіксована)\~становить 1.99%\~яка нараховується\~за кожен\~день користування\~Позикою строком\~на 30\~днів.Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася у визначені строки здійснювати погашення суми заборгованості, проценти за користування кредитом. Таким чином, між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] 09.09.2021 року укладено договір № 77567438. У відповідності до умов кредитного договору № 77567438від 09.09.2021 року [PERSON] отримала строковий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок, який вона вказала в особовому кабінеті при оформленні електронного договору, грошових коштів в розмірі 9000 грн. на строк 30 днів з кінцевою датою його повернення 09.10.2021. ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ"свої зобов`язання перед відповідачкою виконало за кредитним договором, надавши останній кредит у розмірі 9000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на день формування позовної заяви, за кредитним договором №77567438 від 09.09.2021 року [PERSON] має заборгованість в розмірі в розмірі 37524,94 грн., а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 9000 грн.; 28524,94 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.30). З копії договору факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022 року встановлено, що ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило, за певну плату право грошової вимоги до боржників, на користь ТОВ "Вердикт капітал" право вимоги в тому числі й за кредитним договором № 77567438від 09.09.2021 року (а.с.31-33). З копії\~договору про\~відступлення права\~вимоги №\~10-03/2023\~від 10.03.2023\~року встановлено,\~що ТОВ\~«Вердикт капітал»\~відступило на\~користь ТОВ\~" КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР" право вимоги за кредитним договором № 77567438від 09.09.2021 року (а.с.38-41). Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог вбачається, що представник позивача просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 18153,38, а саме: 9000 гривень заборгованість за тілом кредиту та 9153,38 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с.96-100). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] , 09.09.2021 року було укладено кредитний договір № 77567438від 09.09.2021 шляхом дистанційного підписання документу, ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" свої умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачеві кредит, шляхом перерахування на зазначений картковий рахунок грошових коштів в розмірі 9000 грн. Проте, відповідачка [PERSON] , належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем склалась заборгованість у розмірі 37524,94 грн., а саме: 9000 грн. - заборгованість за кредитом; 28524,94 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Разом з тим, як вбачається з заяви представника позивача, щодо зменшення позовних вимог, а також детальним розрахунком боргу за Договором позики №77567438 від 09.09.2021 у відповідача існує заборгованість у розмірі 18153,38, а саме: 9000 грн. за тілом кредиту та 9153,38 грн. за нарахованими відсотками. Враховуючи, думку відповідачки [PERSON] щодо часткового визнання позовних вимог у сумі 18153,38 грн., а саме 9000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9153,38 грн. за нарахованими відсотками, заяву представника позивача щодо зменшення позовних вимог та стягнення заборгованості у сумі 18153,38 грн., а саме 9000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 9153,38 грн. за нарахованими відсотками, суд дійшов висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні\~до суду\~з цим\~позовом ТОВ\~" КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР" сплачено 2422,40 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується платіжною інструкцією від 16.12.2024 року. Приймаючи до уваги, що позов задоволено з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрат на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявка на надання юридичної допомоги № 251 від 01.11.2024 року, витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 року(а.с.11-15). 05.02.2025 представник відповідача через електронний суд надіслала клопотання про зменшення витрат ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на правничу допомогу, з огляду на порушення позивачем принципів розумності та обґрунтованості. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved