Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування в інтересах недієздатного [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про витребування майна та скасування записів про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на обліку в Печерській районній в м. Києві державній адміністрації, як органі опіки та піклування, перебуває гр. [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2010 гр. [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опікуном Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію; рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2014 було призначено його опікуном гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після цього недієздатному гр. [PERSON] опікун не призначався. Квартира [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1999 № 1319 приватизована та належить на праві приватної власності громадянам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2022 № 311762771 Органу опіки і піклування відомо, зо право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2012 серія та номер 2408, видавник: приватний нотаріус Донецького МНО Воскаян А.А., власник: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Запис внесено державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Габоком Віталієм Миколайовичем 01.10.2021, номер запису про право власності: 44354459. До Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 01.11.2021 надійшла заява від представника власника нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] про зняття з реєстрації, як колишнього власника, гр. [PERSON] . До заяви додано копію договору купівлі-продажу від 27.11.2012. Проте, представник позивача зазначав, що: 1) 08.06.2000 гр. [PERSON] та [PERSON] змінили прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, копією паспорту та свідоцтвом про народження (виданим повторно). Тобто, [PERSON] та [PERSON] не могли продати в 2012 році квартиру, оскільки більше 10 років тому змінили прізвище і отримали відповідні документи; 2) у договорі відсутнє посилання на паспорти громадян, як на документи, що підтверджують особу, зазначено лише реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін договору. Це є порушенням норм Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5; 3) громадянин [PERSON] станом на 27.11.2012 був визнаний судом недієздатною особою. Основним завданням органу опіки та піклування є вжиття заходів щодо захисту особистих та майнових прав та інтересів осіб, які перебувають під опікою, а також охороняти та зберігати житло і майно підопічних. Представник позивача просив звернути увагу на те, що [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі з 09.04.1991 по сьогоднішній день, це є місцем проживання недієздатної особи, іншого житла він не має. Отже «продаж» його житла категорично не відповідає його інтересам. [PERSON] на час подання позову відповідно до ст. 1261,1262 ЦК України є спадкоємцем після смерті матері і сестри. Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією не приймалося розпорядження, яким надано дозвіл на продаж від імені недієздатного [PERSON] частини квартири [ADDRESS] . Положеннями ст . 72 ЦК України встановлено, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування укладати договори, що підлягають нотаріальному посвідченню. В даному випадку, Печерській районній в м. Києві державній адміністрації як опікуну, взагалі нічого не було відомо про цей правочин до 01.11.2021. Тому договір купівлі-продажу від 27.11.2012 «укладений» громадянам, які станом на вказану дату змінили прізвище, а також однією із сторін якого був недієздатний, є нікчемним. У зв`язку з вищезазначеним представник позивача просив суд: 1) витребувати квартиру [ADDRESS] з власності громадянина [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серія та номер [NUMBER] , виданий Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку 26.07.1999, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь громадянина [PERSON] ; 2) скасувати державну реєстрацію прав на двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 41,0 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2473831780000), зареєстровану на праві приватної власності державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА0 Набоком Віталієм Миколайовичем 01.10.2021 за гр. [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серія та номер [NUMBER] , виданий Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку 26.07.1999, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ); 3) припинити право власності гр. [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серія та номер [NUMBER] , виданий Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку 26.07.1999, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 41,0 кв.м. (т. 1 а.с. 1-26). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 08.11.2022 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 33). 21.12.2022 представником третьої особи Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Дубровською І. до суду було подано пояснення по справі, відповідно до яких остання просила відмовити у задоволенні позову, оскільки, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 06.10.2022 право власності на спірний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано приватним нотаріусом КМНО Кирик О.А. за гр. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.10.2022 № 2663, тому заявлені позовні вимоги [PERSON] не можуть в повній мірі відновити його порушені права та являються неналежним способом захисту у даному судовому процесі (т. 1 а.с. 53-55). 13.01.2023 законний представник позивача [PERSON] - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - [PERSON] ( [ADDRESS] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (т. 1 а.с. 56-59). 13.01.2023 законний представник позивача [PERSON] - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - приватного нотаріуса Кирик Ольги Анатоліївни (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 112, прим. 1-5) (т. 1 а.с. 61-64). 26.01.2023 законний представник позивача [PERSON] - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду клопотання про витребування доказів, а саме витребувати у приватного нотаріуса Кирик Ольги Анатоліївни (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 112, прим. 1-5) документи, на підставі яким було проведено реєстрацію права власності за гр. [PERSON] (номер запису про право власності 48074348) на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2473831780000), зареєстрована в реєстрі на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2663, виданий 06.10.2022 (т. 1 а.с. 66-74). Відповідно до протоколу судового засідання від 01.02.2023 у судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про закриття провадження посилаючись на смерть позивача, головуючим суддею Бусик О.Л. оголошено перерву до 09.02.2023 для надання представником позивача суду документів, що підтверджують ті обставини, що [PERSON] є живим (т. 1 а.с. 76-85). 07.02.2023 законний представник позивача [PERSON] - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду клопотання про залучення доказів по справі, а саме документів, що підтверджують, що [PERSON] живий (т. 1 а.с. 88-92). 07.02.2023 законний представник позивача [PERSON] - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду заяву про забезпечення позову (т. 1 а.с. 93-106). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 08.02.2023 задоволено заяву законного представника позивача [PERSON] - Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про забезпечення позову. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 108-109). 08.02.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Добровольським О.В. до суду було подано заяву про закриття провадження у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] (т. 1 а.с. 111-117). 23.02.2023 законний представник позивача [PERSON] - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду заяву про зміну підстав та предмету позову, в якій просила змінити предмет і підставу позву, доповнивши наступним: 1) витребувати квартиру [ADDRESS] з власності громадянина [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь громадянина [PERSON] ; 2) скасувати державну реєстрацію прав на двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 41,0 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2473831780000), зареєстровану на праві приватної власності приватним нотаріусом КМНО Кирик О.А. 06.10.2022 за гр. [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ); 3) припинити право власності гр. [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 41,0 кв.м.; 4) судові витрати покласти на відповідача (т. 1 а.с. 119-142). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 23.02.2023 задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі у справі співвідповідача - [PERSON] (т. 1 а.с. 145-146). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 23.02.2023 задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третьої особи - приватного нотаріуса КМНО Кирик О.А. (т. 1 а.с. 147). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 23.02.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (т. 1 а.с. 148). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 23.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження по справі (т. 1 а.с. 149-150). 13.04.2023 приватним нотаріусом Кирик О.А. на виконання ухвали суду від 23.02.2023 до суду було подано засвідчені копії документів, на підставі яких посвідчувався договір купівлі-продажу квартири від 06.10.2022 (т.1. а.с. 160-202). 13.04.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Добровольським О.В. було подано апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2023 (т. 1 а.с. 212-222). Ухвалою Київського апеляційного суду від 11.05.2023 апеляційну скаргу [PERSON] було повернуто скаржнику (т. 1 а.с. 229-231). 05.09.2023 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Нєсвєтовим В.Г. до суду було подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки [PERSON] є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] , а докази які спростовують цей факт в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, представник відповідача вважає, що не має правових підстав для витребування квартири у [PERSON] , оскільки задоволення позову про витребування майна у цій справі матиме наслідком покладення на добросовісного набувача індивідуального й надмірного тягаря (т. 2 а.с. 18-23). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 19.10.2023 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 55). 26.10.2023 законний представник позивача [PERSON] - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація подала в особі голови Кондрашової Н. подала до суду заяву про залишення позову без розгляду (без документів, що підтверджують повноваження представника) (т. 2 а.с. 62-63). 18.12.2023 відповідачем [PERSON] до суду було подано заяву про відвід судді, оскільки іншим відповідачем [PERSON] , в інтересах судді Бусик О.Л., був зроблений заповіт (т. 2 а.с. 77-78). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. від 25.12.2023 було заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи (т. 2 а.с. 83). Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Ліннік Н. № 07 від 10.01.2024 було призначено проведення повторного автоматичного розподілу справ у зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід судді (т. 2 а.с. 84). Згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи від 10.01.2024 новим суддею визначено Новака Р.В. (т. 2 а.с. 85-86). Ухвалою суду від 11.01.2024 справу прийнято до провадження судді Печерського районного суд м. Києва Новака Р.В, за правилами позовного (загального) провадження) та призначено підготовче судове засідання (т. 2 а.с. 87). 20.02.2024 [PERSON] до суду було подано заяву, в якій остання просила викликати та допитати її у якості свідка, оскільки їй відомі обставини, що є необхідними для об`єктивного розгляду справи, а також є оригіналі документів, що підтверджують право власності [PERSON] на квартиру (т. 2 а.с. 94-105). Ухвалою суду від 18.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 135). В судовому засіданні, що мало місце 20.01.2025, у справі оголошено перерву до 04.03.2025 для надання представником позивача підтвердження, що позивач живий (т. 2 а.с. 152-153). 13.02.2025 законний представник позивача [PERSON] - Печерська районна в м. Києві державна адміністрація подала до суду клопотання про залучення доказів по справі, а саме доказів, які підтверджують, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] - є живим та спадкоємцем цієї квартири (т. 2 а.с. 159-176). У судовому засіданні представник позивача - Мітін І.І. просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Коротя Р.О. просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у письмовому вступному слові. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справ повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. За наведених обставин, враховуючи думку учасників, що беруть участь у справі, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність інших учасників на підставі наявних в ній доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судовим розглядом встановлено, що квартира [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1999 № 1319 приватизована та належить на праві приватної власності громадянам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (т. 1 а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища віл [INFO] громадянка [PERSON] перемінила прізвище на [PERSON] . Також паспорт серія та номер: [NUMBER] , виданий 22.09.2004 , підтверджує особу [PERSON] . Свідоцтвом про народження (виданим повторно) від 08.06.2000, підтверджується, що [PERSON] народився, [INFO] , а матір`ю є [PERSON] (т. 1 а.с. 24-26). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2010 [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опікуном Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію (т. 1 а.с. 10-11). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.11.2012 № 2408 громадяни [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, а громадянин [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с.14). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2014 було призначено його опікуном гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після цього недієздатному гр. [PERSON] опікун не призначався (т. 1 а.с. 12). До Печерської районної в м. Києві державної адміністрації 01.11.2021 надійшла заява від представника власника нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] про зняття з реєстрації, як колишнього власника, гр. [PERSON] . До заяви додано копію договору купівлі-продажу від 27.11.2012 (т. 1 а.с. 18-20). З копії свідоцтва від 16.11.2021 № 1077, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Погуляйко В.А., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , живий і проживає за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 90). З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики зареєстрований в реєстрі за № 66, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чорнорог Л.В. Крім того, 19.01.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотчний договір № 29, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чорнорог Л.В., відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , загальною площею - 41,0 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2473831780000 (т. 1 .а.с. 165-168) Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2022 № 311762771 право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2012 серія та номер 2408, видавник: приватний нотаріус Донецького МНО Воскаян А.А., власник: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Запис внесено державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Габоком Віталієм Миколайовичем 01.10.2021, номер запису про право власності: 44354459 (т. 1 а.с 15-16). У зв`язку вищевказаним, законний представник позивача [PERSON] Печерська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування звернулася з позовом до суду, а також до Печерської окружної прокуратури м. Києва щодо недопущення порушення особистих майнових і немайнових прав недієздатної особи. За даним фактом Печерською окружною прокуратурою м. Києва зареєстровано кримінальне провадження за № 42022102060000164, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (т. 1 а.с. 140-141). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06.10.2022 № 2663, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , «продавець», що є іпотекодержателем за іпотечним договором, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Чорнорог Л.В. від 19.01.2022 за реєстровим № 29 (іпотечний договір), іпотекодавцем за яким є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , продав, а [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , «покупець», придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с.161-162). Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2022 № 318399966 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2022 серія та номер 2663, видавник: приватний нотаріус КМНО Кирик О.А., власник: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Запис внесено приватним нотаріусом КМНО Кирик О.А. 06.10.2022, номер запису про право власності: 48074348 (т. 1 а.с 131-135). Відповідно до копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00038139754 від 16.03.2023 позивач [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено актовий запис про смерть № 11916 від 13.05.2021 (т. 1 а.с. 80-83). Згідно копії ухвали судді Печерського районного суду м. Києва Смик С.І. від 25.01.2023 громадянин [PERSON] був присутній у судовому засіданні (т. 1 а.с. 91-92). Рішенням Печерського районного суд м. Києва від 14.03.2024 по справі 757/27026/23-ц позов Печерської районної в м. Києві державної адміністрації (орган опіки та піклування) в інтересах недієздатного [PERSON] до Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: КНП «Київська міська Клінічна Лікарня Швидкої Медичної Допомоги», КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» про анулювання актового запису про смерть задоволено. Анульовано актовий запис про смерть № 11916 від 13.05.2021, складений Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стосовно [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва (т. 2 а.с. 162-166). Судом досліджено документи надані законним представником позивача на підтвердження того, що [PERSON] є спадкоємцем спірної квартири, з яких вбачається наступне. Квартира [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1999 № 1319 приватизована та належить на праві приватної власності громадянам: [PERSON] (відповідно до свідоцтва про переміну прізвища від 08.06.2000 « [PERSON] » перемінила прізвище на « [PERSON] »), [PERSON] та [PERSON] (свідоцтвом про народження (виданим повторно) від 08.06.200, підтверджується, що [PERSON] народився, [INFO] , а матір`ю є [PERSON] ). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 64943306 від 06.07.2021 виданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 02.04.1991 по теперішній час за адресою:. Ми. [ADDRESS] (т. 1 а.с 22). Згідно з свідоцтвом про смерть (виданим повторно) від 20.11.2020 Серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (т. 2 а.с 167); свідоцтвом про смерть (виданим повторно) від 20.11.2020 Серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (т. 2 .а.с 168). Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що спірне майно належить недієздатній особі, а саме [PERSON] , який перебуває на обліку в Печерській районній у м. Києві державній адміністрації, як органі опіки та піклування, оскільки на момент смерті [PERSON] (матері позивача) та [PERSON] (сестри позивача), проживав та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Окрім того, судом досліджено копію договору купівлі-продажу квартири від 27.11.2012 № 2408 відповідно до якого громадяни [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, а громадянин [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с.14). Відповідно до доказів, які містяться в матеріалах справи, [PERSON] та [PERSON] 08.06.2000 змінили своє прізвище на « [PERSON] ». Тобто, [PERSON] та [PERSON] не могли продати (здійснити волевиявлення продати) в 2012 році квартиру, оскільки більше 12 років як змінили прізвище та отримали відповідні документи. Згідно з ст. 43 Закону України «Про нотаріат», не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що посвідчує особу, передбаченим Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", національним паспортом іноземця або документом, що його замінює, посвідченням особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідченням, виданим за місцем роботи фізичної особи. Посвідчення водія, особи моряка, члена екіпажу, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. У договорі відсутнє посилання на паспорти громадян, як на документи, що підтверджують особу, зазначено лише реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін договору, що є порушенням норм Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Суд також бере до уваги той факт, що з моменту вселення в квартиру і по теперішній час, позивач використовує як своє житло, зареєстрований за вказаною адресою. Також важливим фактом є те, що іншого житла ніж зазначена квартира у [PERSON] немає. Крім того, 17.10.2022 на підставі заяви Печерської районної у м. Києві державної адміністрації до ЄРДР за №42022102060000164 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме, що щодо незаконного заволодіння невідомими особами квартирою [ADDRESS] . Як було зазначено вище, громадянин [PERSON] з 12.04.2010 визнаний судом недієздатною особою. Статтею 41 ЦК України встановлено, що недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину, правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЦК України, опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: 1) відмовитися від прав на майно підопічного, у тому числі речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації; 2) видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; 3) вчиняти правочини щодо: об`єкта житлової нерухомості та/або земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, власником або користувачем яких є підопічний; відчуження (у тому числі шляхом міни або внесення (передачі) до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та/або цільового внеску члена кооперативу), поділу, виділу нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, іншого цінного майна, зокрема транспортних засобів, власником якого є підопічний. Правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним (ч. 1 ст. 224 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 226 ЦК України, опікун може схвалити дрібний побутовий правочин, вчинений недієздатною фізичною особою, у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення цей правочин та інші правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. За правилами статей 317, 319, 658, 716 ЦК України виключно власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, лише власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, в тому числі реалізує право його продажу. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Виходячи з аналізу загальних принципів цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції. Системний аналіз наведених вище обставин та положень закону дає підстави для висновку, що оскільки [PERSON] на момент укладення договору купівлі-продажу квартири у 2012 році вже був визнаний недієздатною особою, а Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, як органом опіки а піклування, не приймалось рішення, яким надано дозвіл на продаж від імені недієздатного [PERSON] частини квартири [ADDRESS] , тому договір купівлі-продажу квартири від 27.11.2012, посвідчений приватним нотаріусом Донецького МНО Воскаян А.А., № 2408, яким право власності на спірну квартиру було зареєстроване за відповідачем [PERSON] , є недійсним правочином, оскільки така недійсність прямо встановлена законом (нікчемний правочин). Недійсність такого правочину судом не вимагається. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. За положеннями ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Разом з тим відповідно до положень ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно з ст. 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього. Згідно з положеннями ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що у позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у ст. 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають установити всі юридичні факти, визначені ст.ст. 387 та 388 ЦК, зокрема чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У разі встановлення, що відповідач є добросовісним набувачем, суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, провадження 14-144цс18). Задоволення вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст.ст. 387, 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог ст.ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, провадження № 14-208цс18. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Суд враховує інтереси позивача як власника спірної квартири, який здійснює захист порушеного права власності, надаючи їм оцінку з точки зору балансу з правами та інтересами добросовісного набувача, вважає, що права та інтереси власника, який позбувся володіння квартирою внаслідок протиправних дій, за обставин цієї справи перевищують інтереси добросовісного набувача, який набуває право власності на майно лише у випадку, якщо згідно зі ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього. Слід зазначити, що [PERSON] не позбавлений права на відшкодування за рахунок продавця майна збитків на підставі ст. 661 ЦК України. Розрахунки між власником та добросовісним набувачем при витребуванні майна із чужого незаконного володіння проводяться у відповідності до порядку, визначеного ст. 390 ЦК України. Встановивши, що позивач [PERSON] є недієздатною особою, а орган опіки та піклування не приймав рішення щодо надання дозволу на продаж від імені недієздатного [PERSON] частини квартири, а також той факт що станом на момент укладення договору [PERSON] та [PERSON] відповідно до документів вже 12 років як змінили прізвище на « [PERSON] », суд дійшов висновку, що укладення договору купівлі-продажу квартири від 27.11.2012 було вчинено: 1) поза волею власників [PERSON] та [PERSON] ; 2) недієздатною особою - [PERSON] , що суперечить положенням статті 203 ЦК України, а тому цей договір є недійсним з моменту його укладення. Отже, квартира [ADDRESS] , вибула з володіння (власності) позивача незаконно, проти волі власників та без відповідної правової підстави. Відповідачі не надали доказів на спростування зазначених обставин. Щодо позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію права власності за відповідачами суд зазначає наступне. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та інших звернуто увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц зроблено висновок, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Реєстру. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є потрібними для ефективного відновлення порушеного права. Подібні висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Отже, у разі задоволення віндикаційного позову рішення суду про витребування майна забезпечуватиме ефективне відновлення порушених прав власника, оскільки таке судове рішення є підставою для державної реєстрації права власності, тому задоволення вимог щодо скасування записів про право власності не є потрібним для захисту порушених прав позивача. Оскільки при подачі позову до суду позивач був звільнений від оплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 10000,50 грн., слід стягнути в рівних частках з відповідачів в дохід Держави України. На підставі викладеного,

Outcome: partial