Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулася до Печерського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , в розмірі однієї чверті частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини, а також одну другу частини від загальної суми разових додаткових витрат щодо неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 8 400 грн. 00 коп. Посилається на те, що з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, батько належним утриманням дитини не займається. Протягом періоду, після розірвання шлюбу, Позивачем було здійснено наступні додаткові разові витрати щодо дитини: навчання у школі моделей Kostromichova model school загальною вартістю 6 800 грн. 00 коп. та страхування життя дитини загальною вартістю 10 000 грн. 00 коп., 1/2 частина додаткових витрат складає суму - 8400 гривень, які підлягають стягненню з Відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2020 року справу передано за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021 року, матеріали цивільної справи 24.06.2021 року передані на розгляд судді Прохоренко В.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] , на підставі розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2024 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2024 року, матеріали цивільної справи 13.02.2024 року передані на розгляд судді Зуб І.Ю. 11.05.2024 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.05.2024 року залишено позовну заяву без руху.. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю. від 04.06.2024 року прийнято справу до свого провадження та постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та дату судових засідань повідомлявся належним чином, поштові відправлення не вручено через «відсутність адресата за вказаною адресою», що вбачається з відомостей «Укрпошти». Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена до журналу судового засідання. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . З копії рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.10.2015 року шлюбміж сторонами розірвано. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивачем долучено до позову докази навчання доньки у школі моделей Kostromichova model school загальною вартістю 6 800 грн. 00 коп., що підтверджується копією Договору № 03/09 Про надання послуг з організації та проведення навчання у школі моделей, та копіями квитанції та чеків оплати послуг, що знаходяться в матеріалах справи. Крім того, надано докази страхування життя дитини загальною вартістю 10 000 грн. 00 коп., що підтверджується копіями заяви про страхування життя № 95609799, страхового полісу № 100736969, та заяви про страхування життя № 95609800, страхового полісу № 100736970 та копією квитанції оплати страхового полісу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до ч.2 ст.182 СК України. Також у ст. 182 ч. 2 СК України зазначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Встановлено, що згоди щодо утримання дитини між батьками не досягнуто. Позивачем надано квитанції на підтвердження додаткових витрат на утримання дитини, 1/2 яких позивачем встановлено у 8400,00 грн.. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти підлягають стягненню з дати пред`явлення позову до суду - з 27.11.2020 року. З врахуванням вищенаведеного та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем в повному обсязі, суд прийшов до висновку про те, що позов є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80коп. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Outcome: approved