Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , до [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини. В заяві вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Однак позивачка в даний час не працює, знаходиться в соціальній відпустці по догляду за дитиною, і їй самій важко утримувати дитину. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Володимирецького районного суду від 21.08.2023 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Володимирецького районного суду від 26.12.2023 року позовні вимоги [PERSON] , задоволено в повному обсязі. 02.05.2024 до суду надійшла заява представника відповідача про перегляд заочного рішення. Ухвалою Володимирецького районного суду від 08 травня 2024 року прийнято до провадження заяву про перегляд заочного рішення та призначено заяву до судового розгляду. Ухвалою Володимирецького районного суду від 03 вересня 2024 року було задоволено заяву про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення від 26 грудня 2023 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 17 березня 2025 року представник відповідача адвокат Лещенко Н.П., подав відзив на цивільний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі посилаючись на те, що відповідач на разі не має постійного заробітку і його матеріальне становище погіршилося, також він сплачує аліменти на утримання спільного з позивачкою сина, а також має на утриманні ще одну дитину від іншого шлюбу. Будь-яких інших процесуальних дій не вчинялося та заяв до суду не надходило. Позивачка [PERSON] , та її представник [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву в якій вказали, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, а також просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON] , та його представник [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву в якій вказали, що заявлені вимоги не визнають в повному обсязі, а також просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Крім того, в силу вимог\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис - 1499. Вказаний шлюб розірвано заочним рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.09.2024 року, яке набрало законної сили. Також судом встановлено, що [PERSON] , є батьком сина [PERSON] [INFO] . Даний факт стверджується оглянутим в судовому засіданні та долученим до справи свідоцтвом про народження. Як встановлено судом позивачка не працює, перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Статтею 48 Конституції України\~гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.1,2, 4 ст.84 СК України). Приписами ч. 6 ст.84\~СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85\~СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право дружини, з якою проживає дитина, і яка здійснює догляд за спільною дитиною подружжя до досягнення нею трирічного віку, є безумовним, відтак таке право позивачки кореспондує відповідачу обов"язок сплачувати аліменти саме на утримання дружини, незалежно від матеріального стану сторін. Жоден із наведених відповідачем доводів (відсутність сталого заробітку, сплата аліментів, виплата коштів в рахунок поділу спільного майна подружжя, працевлаштування позивачки до народження дитини і т.ін.), не спростовує цих висновків суду, які грунтуються на вимогах закону. При цьому суд також констатує, що жодна із обставин, які передбачені ст.85 Сімейного Кодексу для припинення виплати аліментів даного виду, не настала. Таким чином, позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає задоволенню, а при визначенні їх розміру суд враховує наступні обставини. У Сімейному кодексі\~України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно\~статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial