Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

23.01.2023 р. ТОВ «Лого-Транс» звернулось до суду з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги з врахуванням збільшення їх розміру позивач обґрунтовує тим, що 20.01.2022 року на 30 км + 900 м автомобільної дороги Н-22 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E 200», д.н.з [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності ТОВ «Лого-Транс», під керуванням [PERSON] , внаслідок чого останній отримав механічні пошкодження. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.02.2022 року в справі про адміністративне правопорушення № 154/642/22, [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», до якого позивач звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування, але було нараховане та виплачено страхове відшкодування лише в сумі 44714,50 грн, з розміром якого позивач не погодився, оскільки відповідно до звіту товарознавчого дослідження, проведеного на замовлення позивача, фактично було завдано збитків внаслідок пошкодження належного йому автомобіля у розмірі 138363,28 грн. На його звернення відповідач страхове відшкодування у вказаному розмірі не виплатив, посилаючись на те, що виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі звіту автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Не погоджуючись із сумою страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на свою користь недоплаченого частини страхового відшкодування у розмірі 82685,50 грн, пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат у загальній сумі 102952,01 грн, а також про стягнення з [PERSON] на свою користь різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у сумі 11219,94 грн. Ухвалою від 27.02.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 25.05.2023 р. задоволено клопотання представника позивача, прийнято до розгляду заяву про зміну підстави позову, а також встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою від 25.05.2023 р. задоволено клопотання представника позивача, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, а також призначено судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою від 29.08.2023 р. поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшло клопотання експерта разом з матеріалами справи. Ухвалою від 05.11.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла його письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. З урахуванням, що учасники розгляду справи повідомлені належним чином, сторона позивача просить суд розглядати справ у їх відсутність, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 20.01.2022 року на 30 км + 900 м автомобільної дороги Н-22 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz E 200», д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить на праві власності ТОВ «Лого-Транс». Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.02.2022 року в справі про адміністративне правопорушення № 154/642/22, [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП автомобіль марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , отримав пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригода цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz E 200», д.н.з [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ», відповідно до полісу № ЕР 202583659. Згідно з даним полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 130000,00 грн, при цьому франшиза складає 2600,00 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У пункті 9.1 статті 9 Закону зазначається, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з п.12.1 статті 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи… Відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. У пункті 22.1 статті 22 Закону зазначається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. З врахуванням зазначених вимог закону, ПрАТ «СК «ПЗУ» взяло на себе відповідальність щодо врегулювання наслідків даної події, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 20 січня 2022 року, та відшкодування потерпілій стороні в межах ліміту суми грошових коштів. ТОВ «Лого-Транс» звернулось до ПрАТ «СК «ПЗУ» із повідомлення про настанням страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «СК «ПЗУ» було проведено огляд автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , та здійснено визначення матеріального збитку. Відповідно до звіту № 178.22 E SOS-220124-238702 автотоварознавчого дослідження автомобіля «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] від 17.02.2022 р., проведеного на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , становить 101684,41 грн, ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , до ДТП становить 77790,15 грн, ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , після ДТП, в пошкодженому стані, становить 42848,06 грн. Відповідно до на вимоги ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «30.1. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. 30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди…». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок, що «якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди». Отже, з аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим, витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. Враховуючи, що відновлювальний ремонт перевищує ринкову вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , то ПрАТ «СК «ПЗУ» було компенсовано позивачу різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП та за мінусом франшизи, у розмірі 32342,09 грн, виходячи з наступного 77790,15 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 42 848,06 грн (вартість автомобіля після ДТП) - 2600,00 грн (франшиза). Із зазначеним розміром страхового відшкодування позивач не погодився та самостійно замовив оцінку автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту № 191 про оцінку автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , від 01.06.2022 р., проведеного на замовлення ТОВ «Лого-Транс», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , становить 403710,59 грн, ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , до ДТП становить 211324,27 грн, ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , після ДТП, в пошкодженому стані, становить 72960,99 грн. Враховуючи звіт № 191 про оцінку автомобіля марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , від 01.06.2022 р., вартість матеріального збитку становить 138363,28 грн, виходячи з наступного 211324,27 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 72 960,99 грн (вартість автомобіля після ДТП). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 25.05.2023 р. було призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу. У відповідності до висновку експерта № СЕ-19/111-24/10988 від 24.04.2024 року, проведеного судовим експертом Київського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України Левенко С.Ю.: 1.Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , саном на дату ДТП - 20.01.2022 р., склала 393701,97 грн; 2.Ринкова вартість транспортного засобу марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , до моменту дорожньо-транспортної пригоди, станом дату ДТП - 20.01.2022 р., складала 200760,00 грн. 3.Ринкова вартість транспортного засобу марки «Mercedes-Benz 814», д.н.з. [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди, станом на 20.02.2022 р., складала 62140,06 грн. Таким чином, вартість матеріального збитку становить 138619,94 грн, виходячи з наступного 200760,00 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 62140,06 грн (вартість автомобіля після ДТП). Оскільки, полісом № ЕР 202583659 відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 130000,00 грн, при цьому франшиза складає 2600,00 грн, в такому випадку ПрАТ «СК «ПЗУ» має здійснити виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності та за мінусом франшизи, в розмірі 127400,00 грн. ПрАТ «СК «ПЗУ» було здійснено частково виплату страхового відшкодування 01.03.2022 р. в розмірі 32342,09 грн, та 11.05.2023 р. в розмірі 12372,41 грн, а всього 44714,50 грн. Отже, ПрАТ «СК «ПЗУ» має компенсувати позивачу різницю між матеріальним збитком та частково виплаченим страховим відшкодуванням, в межах ліміту відповідальності за полісом, а саме в розмірі 82685,50 грн. (127400,00 грн - 44714,50 грн). Крім того, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи та зроблених висновків, суд вважає, що оскільки, страхового відшкодування в розмірі 127400,00 грн не достатньо для покриття збитків завданих позивачу, [PERSON] має компенсувати йому, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 11219,94 грн. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ст. 1187 ЦК України зазначається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно п.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також, у зв`язку із задоволення основної вимоги позивача про стягнення невиплаченого з вини відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ» страхового відшкодування в розмірі 95057,91 грн за період з 11.06.2022 р. по 10.05.2023 р. та в розмірі 82685,50 грн за період з 11.05.2023 р. по 16.07.2023 р. в розмірі 82685,50 грн, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення пені в загальному розмірі 78305,45 грн Так, у відповідності до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Пунктом 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Так у відповідності до 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. А згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно повинно бути виконано у цей строк. Згідно із ст. 549 ЦПК України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 624 ЦК України: «Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків». Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц сформулювала правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Заява позивача про страхове відшкодування отримана ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 26.01.2022 р. (згідно з листом ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 09.05.2023 р. за Вих. № 588-31 на адвокатський запит представника позивача). Таким чином розрахунок штрафних санкцій, що підлягають стягненню на користь позивача буде наступним, а саме: 10.06.2022 року (105 день) останній день для виплати ПрАТ СК «ПЗУ Україна», позивачу страхового відшкодування: з 11.06.2022 р. по 10.05.2023 р. нараховується пеня, індекс інфляції та три проценти річних з невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 95057,91 грн (130000,00 грн ліміт відповідальності відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ» з вирахуванням франшизи у розмірі 2600,00 грн, згідно полісу ОСЦПВ № ЕР 202583659 - 32342,09 грн частина страхового відшкодування сплачена відповідачем позивачу від 01.03.2022 р.); з 11.05.2023 р. по 16.07.2024 р. з невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 82685,50 грн (95057,91 загальний розмір невиплаченої суми відшкодування станом на 10.05.2023 р. - 12372,41 грн доплата страхового відшкодування здійснена відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ» позивачу 11.05.2023 р.). Отже, з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» підлягають до стягнення на користь позивача, штрафні санкції, які відповідно до поданого та перевіреного судом розрахунку, складаються з пені - 78305,45 грн, інфляційних втрат - 19104,80 грн, трьох процентів річних - 5541,76 грн, а всього 102952,01 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача документально підтверджені витрати пов`язані з проведенням експертизи у сумі 11472,00 грн, а також стягнути з відповідачів ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», [PERSON] на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2531,01 грн та 152,99 грн відповідно.

Outcome: approved