Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Гнатюка В.О. звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він та відповідач [PERSON] мають спільну дитину, сина [PERSON] [INFO] , який проживає разом із матір`ю [PERSON] . Судовим наказом Суворовського районного суду м.Одеси від 26 квітня 2024 р. по справі № 523/3668/24 стягнуто з нього аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. На даний\~час його\~матеріальний стан\~не є\~сталим.\~За домовленістю\~між ним\~та відповідачкою\~було вирішено,\~що розмір\~аліментів має\~бути у\~твердій грошовій\~сумі \~у розмірі\~5000\~гривень.\~Ця домовленість\~фактично ним\~і виконується. Позивач зазначив, що як під час перебування дитини у нього так і під час проживання дитини разом із матір`ю, він виконував свої батьківські обов`язки по утриманню дитини: забезпечував дитину предметами гігієни, одягом, іграшками. Тобто не тільки фактично виконував аліментні зобов`язання, а й також разом із відповідачем брав участь у додаткових витратах. Також передавав гроші відповідачу. На теперішній час виникла потреба врегулювати фінансові питання між ним та відповідачкою щодо сплати чітко визначеного розміру аліментів на утримання спільної дитини. Тому він змушений звернутись до суду із вказаним позовом та просить змінити розмір аліментів, які стягуються із нього на користь [PERSON] на підставі судового наказу Суворовського районного суду міста Одеси від 26 квітня 2024 р. по справі № 523/3668/24 на утримання дитини: [PERSON] [INFO] , визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 5000 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок) щомісячно до досягнення дитиною шестирічного віку з дня пред`явлення позовної заяви до суду. Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Гнатюк В.О. в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№17595 від 23.12.2025 року про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала у їх задоволенні. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.08.2022 року. Судовим наказом Суворовського районного суду м.Одеси від 26 квітня 2024 р. по справі № 523/3668/24 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття на користь [PERSON] . Згідно копії довідки № 04/753 від 06.05.2024 року, виданої командиром військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] з 02.04.204 року по теперішній час. Також, згідно платіжних інструкції, долучених до матеріалів справи, позивач забезпечував дитину предметами гігієни, одягом, іграшками, брав участь у додаткових витратах Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3\~ст.181 СК України). Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,\~184 СК України. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку зміну із способом їх присудження (ч.3\~ст.181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.183,\~192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.07.2019 у справі ЄУН № 415/4386/16-ц. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017\~за\~№2037-VІІІ, з липня 2017 внесені зміни до вимог ч.2\~ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» у 2024 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2563 гривні. При цьому, треба взяти до уваги, що відповідно до норм Закону поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності. З урахуванням встановлених обставин, визнання відповідачкою позовних вимог, приймаючи до уваги те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. Суд, визначаючи час з якого слід змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, приймає до уваги, що згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відтак аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з дня набрання чинності даним рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved