Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач-1 ), [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач-2), [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач-3), третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради про поділ спільного майна. В обґрунтування\~позову вказав, що 30.12.2009 р. між [PERSON] та позивачем [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] придбали земельну ділянку площею 1,5500 га, кадастровий номер земельної ділянки 3222755100:00:012:0028, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області. Згідно положень п. 1 договору купівлі-продажу від 30.12.2009 р. позивач [PERSON] та [PERSON] придбали зазначену земельну ділянку в таких частках: - [PERSON] 1/2 (одну другу) частку, що становить 0,775 га; - [PERSON] 1/2 (одну другу) частку, що становить 0,775 га. Таким чином право власності позивача на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 3222755100:00:012:0028 підтверджується вище загаданим договором купівлі-продажу від 30.12.2009 р. №658, а також державним актом на право власності на земельну ділянку, бланк серія ЯД №760752, зареєстрований за №010733000416 від 02.07.2007 р., з відмітками перехід права власності, які вчинені приватним нотаріусом та Управлінням Держкомзему у Макарівському районі Київської області. Інший співвласник зазначеної земельної ділянки [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.05.2023 р., спадкоємцями майна померлого [PERSON] є відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №351828602 від 25.10.2023 р.) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755100:00:012:0028 за відповідачами не зареєстроване. Однак враховуючи положення ст. 1268 ЦК України відповідачі вважаються такими, що прийняли усю спадщину померлого [PERSON] , в тому числі і право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755100:00:012:0028. При цьому позивач не може дійти згоди з відповідачами щодо порядку поділу зазначеної вище земельної ділянки в натурі, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, позивач просив суд: виділити йому, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) належну йому частину земельної ділянки з кадастровим номером 3222755100:00:012:0028, площею 1,5500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Макарівської селищної ради Бучанського (раніше Макарівського) району Київської області, що відповідає розміру його частки у праві спільної часткової власності. Ухвалою суду від 20.11.2023 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребовувалася у П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори (02000, м. Київ, Закревського М., 47) належним чином завірену копію спадкової справи №685/2022 відносно померлого [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 19.01.2024 року та приєднані до матеріалів справи. 22.01.2024 року від представника відповідачів надійшов відзив на позов. Ухвалою суду від 31.01.2024 року за клопотанням представника позивача адвоката Ганенка Р.А. у даній справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 05.06.2024 року поновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.07.2024 року розглянуто клопотання експерта та зупинено провадження. 17.09.2024 року до суду надійшов висновок експертів та в цей же день ухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 29.10.2024 року, яке в подальшому відкладено на 19.12.2024 року. Ухвалою суду від 19.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 26.02.2025 року, який в подальшому відкладено на 13.03.2025 року. У судовому засіданні 13.03.2025 року представник позивача адвокат Ганенко Р.А. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, виділити позивачу спірну земельну ділянку по Варіанту №1 згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 04.09.2024 року. В частині розподілу судових витрат, просив їх з відповідачів не стягувати, залишити за позивачем. У судовому засіданні представник відповідачів Калініченко О.В. позовні вимоги визнала, погодилася на запропонований представником позивача варіант поділу земельної ділянки. Третя особа подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника, рішення просили прийняти згідно вимогам чинного законодавства. Вислухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи судом встановлено, що 30.12.2009 р. між [PERSON] та позивачем [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] придбали земельну ділянку площею 1,5500 га, кадастровий номер земельної ділянки 3222755100:00:012:0028, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Макарівської селищної ради Макарівського району Київської області (а.с. 13-16, 17-18). Згідно положень п. 1 договору купівлі-продажу від 30.12.2009 р. позивач [PERSON] та [PERSON] придбали зазначену земельну ділянку в таких частках: - [PERSON] 1/2 (одну другу) частку, що становить 0,775 га; - [PERSON] 1/2 (одну другу) частку, що становить 0,775 га. Відповідно до п. «а» ч. 2 ст. 126 ЗК України (в редакції, яка була чинною станом на дату укладання згаданого вище договору купівлі-продажу) право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Відповідно до п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 5 березня 2009 року №1066-VI до створення єдиної системи органів реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень: відмітку про відчуження земельної ділянки на державному акті на право власності на землю (земельну ділянку), що відчужується, здійснює нотаріус та орган, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок; право власності або право користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації земельної ділянки. Таким чином право власності позивача на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 3222755100:00:012:0028 підтверджується вище загаданим договором купівлі-продажу від 30.12.2009р. №658, а також державним актом на право власності на земельну ділянку, бланк серія ЯД №760752, зареєстрований за №010733000416 від 02.07.2007 р., з відмітками перехід права власності, які вчинені приватним нотаріусом та Управлінням Держкомзему у Макарівському районі Київської області. Інший співвласник зазначеної земельної ділянки [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 34). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.05.2023 р., спадкоємцями майна померлого [PERSON] є відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19), а також підтверджується матеріалами спадкової справи №685/2022 відносно померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 67-98). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №351828602 від 25.10.2023 р.) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755100:00:012:0028 за відповідачами не зареєстроване (а.с. 19). Однак враховуючи положення ст. 1268 ЦК України відповідачі вважаються такими, що прийняли усю спадщину померлого [PERSON] , в тому числі і право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222755100:00:012:0028. Також позивачем на підтвердження своїх обґрунтувань щодо земельної ділянки подано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 22-32). Крім того, судом встановлено, що 04.09.2024 року за результатами проведеної комісійної судової земельно-технічної експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надано висновок експертів за № 6252/24-41 (а.с. 152-167). Згідно Висновку експертів встановлено, що при визначені варіантів виділу, належної [PERSON] , 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером 3222755100:00:012:0028, площею 1.5500 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Макарівської селищної ради Бучанського (раніше Макарівського) району Київської області враховано: -частки співвласників, а саме: [PERSON] - частка 1/2 від 1.5500 га становить 0.7750 га; [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - об`єднана частка 1/2 від 1.5500 га становить 0.7750 га; -конфігурацію та площу земельної ділянки; -під`їзд до земельної ділянки; -вимоги нормативних документів, чинних на дату дослідження. Виділ 1/2 частини земельної ділянки не вплине на цільове призначення земельної ділянки. Згідно Варіанту №1 виділу 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером 322755100:00:012:0028: [PERSON] пропонується виділити ділянку S1 площею 0.7750 га (позначена штрихуванням блакитного кольору на Додатку №1). Лінії розподілу проходять: від точки А6 довжиною 53.60 м до точки А1, від точки А1 довжиною 146.35 м до точки А2, від точки А2 довжиною 53.66 м до точки А5, від точки А5 довжиною 145.21 м до точки А6 по умовній межі (Каталог координат поворотних точок меж земельної ділянки S1 наведений в Таблиці 1.1 висновку експертів). Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином позивач має право вимагати від інших співвласників виділу в натурі належної йому частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності поданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, враховуючи позицію сторони відповідачів щодо виділу земельної ділянки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати позивача за його клопотанням з відповідачів не стягуються.

Outcome: approved