Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останньої на свою користь заборгованість за розпискою у розмірі 12 830,00 Євро та у розмірі 4 650,00 доларів США, 3% річних у розмірі 512,50 Євро та у розмірі 185,75 доларів США, судовий збір у розмірі 7 962,34 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28 грудня 2022 року він з відповідачем уклали Договір позики, котрий був оформлений розпискою. Згідно умов вищезазначеного договору, позивач передав, а відповідач прийняла в борг грошові кошти в сумі 12 830,00 Євро та у розмірі 4 650,00 доларів США, які зобов`язувалася повернути до 30 червня 2023 року. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала, борг у повному обсязі не повернула, у зв`язку з чим за Договором позики у неї існує заборгованість у розмірі 12 830,00 Євро та у розмірі 4 650,00 доларів США. 13 листопада 2024 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва за вищевказаним позовом відкрито провадження по справі. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 грудня 2022 року позивач з відповідачем уклали Договір позики, котрий був оформлений розпискою. Згідно умов вищезазначеного договору, позивач передав, а відповідач прийняла в борг грошові кошти в сумі 12 830,00 Євро та у розмірі 4 650,00 доларів США, які зобов`язувалася повернути до 30 червня 2023 року. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала, борг у повному обсязі не повернула, у зв`язку з чим за Договором позики у неї існує заборгованість у розмірі 12 830,00 Євро та у розмірі 4 650,00 доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на день звернення до суду відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконала та борг за розпискою у повному обсязі не повернула. Таким чином з неї підлягає стягненню боргова заборгованість в сумі 12 830,00 Євро та у розмірі 4 650,00 доларів США, а також відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 512,50 Євро та у розмірі 185,75 доларів США. Відповідно до ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 962,34 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. На підставі викладеного, ст. 525, 526, 527, 625, 1046-1049 ЦК України,

Outcome: approved