Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

16.12.2024 року представник заявниці [PERSON] , адвокат Павлов Ю.В. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, зазначивши заінтересованими особами: [PERSON] та приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В., у якій просив встановити факт своєчасного прийняття [PERSON] спадщини [PERSON] , який помер [INFO] , до складу якої входить 1/2 частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] , як такою, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступила у володіння даним спадковим майном. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON] . За життя [PERSON] набув права власності на 1/2 частину жилого будинку, з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] . [PERSON] була дочкою [PERSON] та є спадкоємицею 1 черги за законом. [PERSON] своєчасно прийняла дану спадщину, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона фактично вступила у володіння спадковим майном. Письмовим доказом своєчасного прийняття спадщини [PERSON] є копія її паспорта із зазначенням в ньому про те, що її місце проживання було зареєстроване за адресою місцезнаходження спадкового майна (жилого будинку) з 16.07.1993 року. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини [PERSON] проживала в жилому будинку, отже вона є такою, що вступила у володіння даним майном. При зверненні [PERSON] до нотаріуса для оформлення спадщини їй було відмовлено, так як відсутні документи про останнє місце проживання спадкодавця та відсутній факт прийняття спадщини [PERSON] та пропущено шестимісячний термін для її прийняття. У зв`язку з чим необхідно встановити факт своєчасного прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] у вигляді 1/2 частини жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами. В силу вимог ст.14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду 16.12.2024 року визначено головуючу по цій справі суддю Вжещ С.І. Ухвалою судді від 20.12.2024 відкрите провадження в справі та призначено до розгляду в порядку окремого провадження на 20.01.2025. Ухвалою суду від 20.01.2025 задоволено заяву представника заявниці [PERSON] , адвоката Павлова Ю.В. про виклик свідків. Заявниця [PERSON] та її представник, адвокат Павлов Ю.В., під час розгляду справи заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, проти заявлених вимог не заперечувала. Представник заінтересованої особи приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В. у судове засідання не з`явився, втім надіслав на адресу суду заяву про можливість розгляду справи без його участі. Вислухавши пояснення заявниці [PERSON] , її представника [PERSON] та дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд приходе такого висновку. [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.09.2024 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Райбюро ЗАГС Миколаївської області від 06.11.1971 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Новобузьким відділом актів громадянського стану від 12.10.1996 року (а.с.4-6). Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 18.10.1989 року виконавчим комітетом Новобузької міської Ради народних депутатів Миколаївської області та технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду, виданого Новобузьким БТІ, [PERSON] та [PERSON] на праві особистої власності належить жилий будинок, з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] (а.с.7-13). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В., на усне звернення [PERSON] , у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцеві 1 черги за законом на майно, останній було відмовлено, так як відсутній факт прийняття спадщини [PERSON] , пропущено шестимісячний термін для її прийняття та документи, які підтверджують останнє місце проживання померлого (а.с.21). Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Отже, спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За змістом статті 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Статтею 561 ЦК УРСР було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 560 ЦК УРСР є правом, а не обов`язком спадкоємця. Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Установлено, що [PERSON] є донькою померлого [PERSON] . Обґрунтовуючи доводи позовної заяви, [PERSON] посилалась на те, що на час смерті батька вона проживала разом з ним та прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Даний факт також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні показали, що дійсно [PERSON] є дочкою [PERSON] , та яка проживала разом з батьком на час його смерті. Після смерті [PERSON] . [PERSON] продовжувала проживати у будинку за адресою: [ADDRESS] , провела газове опалення, робила ремонт у будинку. Паспортом [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 01.02.2017 року Новобузьким РС УДМС України в Миколаївській області, у якому зазначено місце реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.17,18). Також встановлено, що [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Таким чином, дослідженні докази вказують на те, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме, вступила в управління та володіння спадковим майном, тому маються підстави для встановлення факту своєчасного прийняття спадщини. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, так як надасть [PERSON] можливість оформити спадкове право на дане майно.

Outcome: approved