Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

19.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. Ухвалою від 04 листопада 2024 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, було відкрито спрощене провадження по справі № 333/8378/24 із повідомленням учасників справи. 10.12.2024 року, до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, від [PERSON] , надійшла уточнена позовна заява, яка була прийнята до розгляду, щодо обсягу вимоги стягнення аліментів з [PERSON] , яка становить від усіх видів заробітків/доходів платника аліментів. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] , на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання, до суду не з`явився, причин власної неявки не повідомив, будь-яких процесуальних документів, відзиву на позовну заяву до суду не надав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на процесуальну бездіяльність відповідача [PERSON] , та відсутність заперечень збоку сторони позивачки [PERSON] , суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Згідно ч.1, 2 ст. 281 ЦПК України, Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Згідно ч.1 ст. 282 ЦПК України, За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ч.1 ст. 283 ЦПК України, Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Під час розгляду справи, суд встановив наступні обставини: Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2021 року по справі № 317/1687/21, шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , було розірвано. За час спільного проживання в [PERSON] , та [PERSON] , народився [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 2093 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , де батьком [PERSON] , зазначений [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, від 19 серпня 2022 року по справі № 333/1588/22 з [PERSON] , стягнено аліменти на користь [PERSON] , на утримання на той час неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.05.2022 року. [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, що підтверджується Довідкою від 16.07.2024 року. Суд вирішуючи справу також враховує, що [PERSON] , має обов`язок зі сплати аліментів на [PERSON] , [INFO] , згідно заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2022 року по справі № 333/1588/22 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 02.05.2022 року, а також майновий стан відповідача, який отримує дохід у ТОВ «РЕМШЛЯХБУД» в розмірі більше 20\~000 грн., на місяць, що підтверджується Відповіддю Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 14.11.2023 року № 106661, станом на час судового провадження дохід [PERSON] , залишився незмінним, що підтверджується Відповіддю Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 09.05.2024 року з відповідним розрахунком заборгованості по сплаті аліментів доданим до відповіді. Додатково судом враховано, наявність у [PERSON] , у приватній власності нерухомого майна, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 407475831. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що існує широкий консенсус у тому числі в міжнародному праві на підтримку ідеї, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх інтереси повинні бути понад усе (п. 96 рішення «Х проти Латвії»). Згідно з\~ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 199\~СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодексУкраїни виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Також, до подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29.03.2018 у справі № 642/36/16-ц, в якій зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначений главою 16 СК України, яка передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 789-ХІІ, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ч.1 ст. 141 СКУ, Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до\~ст.\~27\~Конвенції про\~права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. З огляду на вищенаведений правовий аналіз та наявне доказове підґрунтя в справі, суд вбачає обґрунтованим заявлений позивачкою - [PERSON] , розмір аліментів, та зазначає про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.

Outcome: approved