Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 16 січня 2025 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури Володимир Тараненко звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області, Будищенської сільської ради до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих порушенням вимог природоохоронного законодавства. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказує, що Черкаського окружною прокуратурою під час вивчення стану додержання вимог чинного законодавства щодо відшкодування збитків, завданих порушенням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом на підвідомчій території, встановлено факт невідшкодування шкоди [PERSON] , заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 05.06.2024 у справі № 707/1560/24 відносно [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України - незаконне заняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду та призначено відповідне покарання. Судове рішення набрало законної сили 06.07.2024. Згідно повідомлення інституту рибного господарства від 25.04.2024 року №319-04/24, своїми умисними діями [PERSON] завдав шкоди водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Лозівок, Черкаського району, Черкаської області, а саме заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 95 642 грн. Разом з цим питання відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушення залишилось не вирішеним. Представники позивачів Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області та Будищенської сільської ради в судове засідання не з`явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідач неодноразово повідомлявся належним чином про дату і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, проте рекомендовані повідомлення повернулись із зазначенням: адресат відсутній за вказаною адресою. Також додатково відповідач був повідомлений через розміщення через оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. В судовому засіданні прокурор Черкаської окружної прокуратури Кожушко І.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважала за можливо розглянути справу в заочному порядку. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неявкою належно повідомленого відповідача, неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 17.01.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області прийнято позов до розгляду з відкриття провадження та визначенням розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 18.02.2025 року до канцелярії Черкаського районного суду надійшла заява від прокурора Черкаської окружної прокуратури про проведення підготовчого судового засідання без їх участі. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.02.2025 року закрите підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду. Встановлені судом обставини: За обставинами справи [PERSON] , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, з невстановленого в ході досудового розслідування часу до 04:40 години 20.04.2024, використовуючи гумовий човен «ВАRK» з двома веслами в якості засобів для незаконного рибного добувного промислу, перебуваючи в акваторії Кременчуцького водосховища, поблизу с. Лозівок, Черкаського району, Черкаської області, без передбаченого законом дозволу, незаконно, умисно, за допомогою трьох рибальських сіток розміром вічка 80х80, 90х90 та 100х100 відповідно, довжиною близько 70 м, виготовлених фабричним способом, які згідно п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства» є забороненими знаряддями лову, займався незаконним рибним добувним промислом, в результаті чого виловив рибу виду: карась 5 шт., лящ14 шт., густера 3 шт., синець 2 шт., судак 1 шт., лин 1 шт. Черкаською окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024255330000571 від 20.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. За результатами проведення досудового розслідування обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] скеровано до суду. Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 05.06.2024 у справі № 707/1560/24 відносно [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України за незаконне заняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду та призначено відповідне покарання. Судове рішення набрало законної сили 06.07.2024. Згідно повідомлення\~інституту рибного\~господарства від\~25.04.2024\~№ 319-04/24, своїми умисними діями [PERSON] завдав шкоди водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Лозівок, Черкаського району, Черкаської області, а саме заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 95 642 грн, яка згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року № 17 являється істотною через вилов риби в період нересту та добування великої кількості риби. Розрахунок збитку проведено відповідно до розрахунку збитків заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування, або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу згідно такс Постанови Кабінету Міністрів від 29.09.2023 року № 1042. [PERSON] матеріальні збитки в сумі 95 642 гривні, спричинені його протиправними діями, до цього часу не відшкодовані. Позивач зазначає, що ч. 1 ст. 59 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, у тому числі належить контролювати додержання встановленого порядку обліку тварин та обліку їх використання; вимагати від фізичних та юридичних осіб усунення порушень законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу; пред`являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об`єктів тваринного світу. А саме в даному випадку таким органом на території Черкаської області є Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області. У відповідь на запит прокуратури від 18.12.2024 року № 54/1-4443 вих-24 Управління повідомило, що на даний час звернутися до суду із цивільним позовом про стягнення із [PERSON] збитків у сумі 95 642 грн не має можливості у зв`язку із обмеженням фінансування та відсутністю коштів на оплату судового збору. Управління, як юридична особа, відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру до суду не звільнено від сплати судового збору. Також, моніторингом Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що позовна заява Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області до [PERSON] про стягнення збитків у сумі 95 642 грн у провадженні судів відсутня. Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно з пп. 1 п. б ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Не зважаючи на те, що частина коштів за шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, спрямовується до місцевого бюджету, Черкаською міською радою, як уповноваженим у даних правовідносинах органом, на даний час не вжито заходів для захисту інтересів держави в судовому порядку У відповідь на запит прокуратури від 18.12.2024 року № 54/1-4445 вих-24, Будищенська сільська рада повідомила, що відсутні належні бюджетні асигнування для сплати судового збору для подачі позовної заяви до суду про відшкодування збитків завданих [PERSON] та не заперечує стосовно судового захисту інтересів Будищенської територіальної громади. Таким чином, вказані уповноважені органи державної влади та місцевого самоврядування неналежним чином здійснюють захист інтересів держави, оскільки не користуються своїми правами та обов`язками передбаченими законодавством і до теперішнього часу не вжили жодних заходів щодо відшкодування заподіяної державі шкоди. А отже, зазначене свідчить про наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру прокурором. Норми права, що підлягають застосуванню: Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно ст.\~66\~Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають, зокрема, такі повноваження: - здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; - визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; - подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до ст.\~20\~Закону України\~«Про рибне\~господарство,\~промислове рибальство\~та охорону\~водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів» від 29 вересня 2023 року № 1042. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.\~10\~Закону України\~«Про тваринний\~світ» громадяни\~зобов`язані відшкодувати\~шкоду,\~заподіяну ними\~внаслідок порушення\~законодавства в\~галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство. Правила рибальства, об`єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об`єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого поживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підпункт 8 п.2 розділу ІІІ Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 передбачає обов`язок рибалок відшкодовувати шкоду, заподіяну водним біоресурсам внаслідок порушення цих Правил, у порядку та розмірах, визначених законодавством. Відповідно до п. «б» ч. 2 ст.\~47\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунокчастинигрошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Згідно з п. 7 ч. 3 ст.\~29\~Бюджетного кодексу\~України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.\~69-1\~Бюджетного кодексу\~України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) -50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Факт вчинення грубого порушення правил рибальства, яке заподіяло істотну шкоду [PERSON] встановлено вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 05.06.2024 року у справі № 707/1560/24, яке набрало законної сили 06.07.2024 року. Відповідно до повідомлення інституту рибного господарства від 25.04.2024 №319-04/24, своїми умисними діями [PERSON] завдав шкоди водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Лозівок, Черкаського району, Черкаської області, а саме заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 95 642 грн, дані збитки в добровільному порядку не відшкодовані. Відповідно до законодавства на Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області покладено повноваження щодо нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства. У відповідь на запит прокуратури від 18.12.2024 № 54/1-4443 вих-24 Управління повідомило, що на даний час звернутися до суду із цивільним позовом про стягнення із [PERSON] збитків у сумі 95 642 грн не має можливості у зв`язку із обмеженням фінансування та відсутністю коштів на оплату судового збору. Згідно з пп. 1 п. б ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. У відповідь на запит прокуратури від 18.12.2024 № 54/1-4445 вих-24, Будищенська сільська рада повідомила, що відсутні належні бюджетні асигнування для сплати судового збору для подачі позовної заяви до суду про відшкодування збитків завданих [PERSON] та не заперечує стосовно судового захисту інтересів Будищенської територіальної громади. Вказані уповноважені органи державної влади та місцевого самоврядування до теперішнього часу не вжили жодних заходів щодо відшкодування заподіяної державі шкоди. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. З урахуванням наведеного, заступник керівника Черкаської окружної прокуратури звертається до суду, діючи в інтересах держави в особі Управління як контролюючого органу у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства та Будищенської сільської ради Черкаського районного Черкаської області. Заслухавши пояснення прокурора Кожушко І.О., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати: Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до\~п.\~9\~ч.\~3\~ст.\~175\~ЦПК України попередні (орієнтовані) витрати, які понесені у зв`язку з розглядом справи, відсутні, оскільки предметом даного позову є стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 249 КК України, у кримінальному провадженні за № 12024255330000571 від 20.04.2024 за обвинуваченням [PERSON] . А тому суд не розглядає питання, щодо вирішення розподілу судових витрат.

Outcome: approved