Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 80410, 77 грн.; 3% річних у розмірі 7889, 97 грн; інфляційні втрати у розмірі 35494, 65 грн; пеню у розмірі 16,19 грн. та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідачі були споживачами житлово-комунальних послуг у період з 01.05 2016 року по30.09.2024 року за адресою: [ADDRESS] . 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем. Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. 31.05.2021 року на офіційному веб-сайті ПАТ «Київводоканал» було опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканл» про укладення публічного індивідуального догвору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення. Відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), жодних відмов від отримання послуг від них не надходило. Отже, розмір заборгованості відповідачів за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2016 року по 30.09.2024 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 80410, 77 грн. Також у зв`язку з простроченням оплати послуг наявна заборгованість 3% річних у розмірі 7889, 97 грн та інфляційні втрати у розмірі 35494, 65 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідача запропоновано надати відзив. 31.01.2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити у повному обсязі, послаючись на наступне. Вказує, що реклама не маже вважатися офіційним документом, жодним законом відповідачів не зобов`язано передплачувати газету «Хрещатик», за таких обставин договір не може вважатися укладеним. Також не доведеним до відповідачів є і надене позивачем повідомлення від 31.05.2021 року про публічну пропозицію (оферту), оскільки позивачем це повідомлення не було надано у будь якій формі. Окрім цього, наданий розрахунок заборгованості з травня 2016 року по вересень 2024 року також не є допустимим доказом, оскільки не грунтується на документах первинного обліку. Також просить застосувати строк позовної давності, оскільки позивачем подано позовну заяву 02.12.2024 року, а заявлені вимоги стосуються з травня 2016 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі були споживачами житлово-комунальних послуг у період з 01.05.2016 року по 30.09.2024 року за адресою: [ADDRESS] . 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» №110 (4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем. Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. 31.05.2021 року на офіційному веб-сайті ПАТ «Київводоканал» було опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканл» про укладення публічного індивідуального догвору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення. Відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), жодних відмов від отримання послуг від них не надходило. Розмір заборгованості відповідачів за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2016 року по 30.09.2024 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 80410, 77 грн., що підтверджаєуться довідкою та розрахунокм заборгованості. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Законодавством встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13). Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Щодо доводів [PERSON] в частині не визнання укладеними договорів суд зазначає наступне. Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна дійти висновку, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертента повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) є договором приєднання в силу закону (стаття 634 ЦК України; ч.7 ст. 26 ЗУ «Про житлово комунальні послуги»). Надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини поширюється Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Цим Законом, зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 та 5 частини третьої статті 20). Такі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням випадків, встановлених законом, та у порядку встановленому законом), зокрема договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). За таких обставин прийняття оферти виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) може бути у вигляді мовчання (Постанова Верховного Суду від 11 листопада 2019 у справі № 646/834/17) . Крім цього, для виникнення правовідносин з надання послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів, ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони (Постанова Верховного Суду від 11 листопада 2019 у справі № 646/834/17) . А отже, 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал», Товариство або Позивач), як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - Повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі договору у вищевказаній газеті, доказів заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору до суду не надано. Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII викладено у новій редакції Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Новою редакцією Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (введеною в дію 01.05.2019) змінено класифікацію комунальних послуг і єдиним видом комунальних послуг, що надаються суб`єктом господарювання в сфері питного водопостачання є централізоване водопостачання та централізоване водовідведення. Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII передбачено прийняття співвласниками багатоквартирних будинків рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, якою визначено такі моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг: 1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); 2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); 3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Розділом VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 травня 2019 року. Пунктом 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII встановлено, що не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин. Разом з тим, пунктом 42 Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни у пункти 3 та 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та слова «протягом одного року з дати введення в дію цього Закону» та «протягом одного року з дня введення в дію цього Закону» замінено словами і цифрами «протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України». У зв`язку з чим фактичне застосування Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» 01.05.2020 не розпочалося та відкладалося на невизначений термін. Законом України від 03.12.2020 № 1060-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» внесено зміни до Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово комунальні послуги» та змінено моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг і запроваджено поняття індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. А отже, 31.05.2021 на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30.09.2021 та від 31.12.2021) (далі - Договір-2), у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Окрім вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо відмови відповідача та припинення ПрАТ «АК «Київводоканал» надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Суд також відноситься критично щодо доводів відповідача [PERSON] з приводу не допустимості наданого позивачем розрахунку заборгованості, оскільки наданий розрахунок містить помісячні розрахункові періоди, об`єми нарахування послуг з водопостачання та водовідведення в м3, нарахування щомісячних платежів по кожній з наданих послуг, проведенні коригування, нарахування споживачу пільг, фактичну помісячну заборгованість та розрахунок компенсаційних втрат позивача. Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов?язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов?язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника). Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов?язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов?язок решти солідарних боржників перед кредитором. Отже, після виконання солідарного зобов?язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них. Воно повністю припиняється. Натомість виникає зобов?язання між боржником. Який виконав зобов?язання, й іншими боржниками. Яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України. Аналіз наведених положень закону вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов?язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника квартири, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у цій квартирі. При цьому, позивач має право вимагати виконати обов?язок зі сплати житлово-комунальних послуг разом від всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, або від однієї особи. Таким чином судом встановлено, що у відповідачів утворилась заборгованість перед позивачем, у зв`язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за житлово-комунаьні послуги, які знайшли своє підтвердження матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Щодо строку застосування позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позов про стягнення з відповідачів заборгованості представник ПрАТ «АК «Київводоканал» подав 02.12.2024 року та просив стягнути заборгованість, яка виникла в період з 01.05.2016 року по 30.09.2024 року. Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 згідно із яким: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020. Дію вказаного карантину неодноразово подовжували до 31.06.2023 включно. З огляду на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020, то строки які мали б спливти 12.03.2020 року автоматично вважаються подовженими щонайменше до закінчення дії карантину (аналогічного правового висновку дійшов Північний апеляційний господарський суд в Постанові від 08.02.2021 у справі № 910/6171/20). Відповідно таке продовження зсуває й строки позовної давності. Якщо строк позовної давності (3 роки) у частині дебіторської/кредиторської заборгованості повинен був минути в період карантину, то він продовжується, тобто встановлена статтею 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки - продовжена до закінчення дії карантину. При цьому, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану . 24.02.2022 року російською федерацією здійснено військову агресію проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року (Указ Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»). Режим дії воєнного стану в України неодноразово продовжувався, так згідно Указу Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в України з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. З огляду на положення п.12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України строки позовної давності, які закінчувались в період з 12.03.2020 по 25.11.2024 року є автоматично подовженими, адже дія карантину у період з 12.03.2020 по 31.06.2023 та дія воєнного стану у період з 24.02.2022 по 17.07.2024 не припинялася. Враховуючи зазначені норми законодавства, строк позовної давності не можна вважати таким, що сплив на момент подачі позову. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України). У зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачами житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 7889, 97 грн, інфляційні втрати у розмірі 35494, 65 грн., пеня 16, 19 грн є обґрунтованими та правомірними. Відтак, оцінивши наведені у позовній заяві аргументи і надані позивачем докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог ПрАТ «АК «Київводоканал». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь ПрАТ «Київводоканал» витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028, 00 грн.

Outcome: approved