Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців та визначити наступні тимчасові обмеження прав [PERSON] та покласти на нього обов`язки: заборонити перебувати у місці її проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] з постраждалою особою [PERSON] [INFO] ; заборонити перебувати у місці її перебування: в магазині « [INFO] » за адресою [ADDRESS] , та місця роботи КНП «Залозецька РЛ» смт.Залізці,56, постраждалої особи [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона та її син [PERSON] [INFO] тривалий час потерпають від домашнього насильства з боку чоловіка та вітчима [PERSON] , який систематично вчиняє неодноразові дії психологічного характеру, під час чого ображає їх нецензурними словами, залякує та погрожує фізичною розправою, при цьому завдає шкоду їх фізичному та психічному здоров`ю, внаслідок чого неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства. Таким чином, [PERSON] та її син є особами, які зазнали домашнього насильства. Просить забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного домашнього насильства щодо неї [PERSON] , шляхом застосування обмежувального припису до її чоловіка [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, просить її вимоги задовольнити за зазначених у заяві обставин. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні визнав заявлені вимоги. Надав пояснення, що не може контролювати свою агресію, так як хворіє, п`є таблетки та алкоголь, що впливає на його емоційний стан. Відповідно до приписів ч.ч. 1,2 ст.350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] ,\~згідно актового\~запису №11,\~зробленого виконкомом\~Залозецької селищної\~ради Зборівського\~району Тернопільської\~області,\~що стверджується\~витягом із\~додатку Дія\~ідентифікатор запиту\~№ 00122421195\~від 07.02.2025. Рішенням суду від 07 лютого 2025 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Показами свідка\~ [PERSON] \~та відеозаписами,\~долученими,\~як доказ\~заявником [PERSON] \~встановлено,\~що [PERSON] \~неодноразово вчиняв\~психологічне насильство,\~внаслідок якого [PERSON] травмувалася, так як він застосовував нецензурну лексику до неї вдома та на робочому місці, що принижувало її людську гідність, у зимовий період в нічний час побив у житлі вікна. [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини [PERSON] та пасинка [PERSON] , що засвідчують постанови Зборівського районного суду, зокрема: постанова судді Зборівського районного суду Тернопільської області (справа № 599/242/23) від 03.02.2023 року [PERSON] вчинив домашнє насильство стосовно пасинка [PERSON] , у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн; постановою судді Зборівського районного суду Тернопільської області (справа № 599/261/23) від 07.02.2023 року [PERSON] порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме заборону контактувати зі своєю дружиною [PERSON] , тому його визнано винним та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого діяння та оголошено усне зауваження; згідно постанови судді Зборівського районного суду Тернопільської області (справа № 599/2732/24) від 30 грудня 2024 року [PERSON] вчинив домашнє насильство стосовно свої дружини [PERSON] , у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 29 листопада 2005 року, виданого державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори, спадкова справа №546, за реєстровим номером 1-2089 та 1-2091, власниками по одній другій частині житлової квартири [ADDRESS] , що перебувала у спільній власності померлого [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . В зв`язку з чим, Зборівським районним бюро технічної інвентаризації видано реєстраційні посвідчення 12 грудня 2005 року про реєстрацію права власності по одній четвертій частині житлової квартири [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] . Власником одної другої квартири є [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 2001 року. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як зазначено у положеннях ч. 1\~ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру Відповідно до п.2 ч. 1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року у справі № 569/11507/21 (провадження № 61-3103св22) зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України\~передбачено, що у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Верховний Суд сформував правову позицію, що видача обмежувального припису є обов`язковою в разі доказово обґрунтованого постійного використання у безпосередньому спілкуванні або переписці з колишнім чоловіком/дружиною та дітьми погроз, у тому числі фізичною розправою, вживанням щодо них ненормативної лексики, образ та приниження, які кваліфікуються як домашнє насильство у формі психологічного насильства (постанова ВС від 13.07.2020 року № 753/10840/19). Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що існують обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, а тому з метою захисту її прав та інтересів слід видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , встановивши обмеження, передбачені ч. 2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які нею зазначаються в заяві. Разом з тим, суд не погоджується з необхідністю встановлення максимального строку дії обмежувального припису шість місяців про який просить заявниця, а вважає, що його слід встановити на строк два місяці. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial