Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну\~способу стягнення\~аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування заяви зазначила, що згідно з рішенням Ярмолинецького районного суду від 19.12.2019 р. (справа №689/2206/19) вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, у зв`язку із зміною в майновому стані, зростанням вартості потреб дитини просить стягувати аліменти у частці від заробітку відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позов підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав, та просив розглянути справу без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження [NUMBER] \~від 17.03.2015\~р.. Сторони проживають окремо, дитина проживає із позивачем. Рішенням Ярмолинецького районного суду від 19.12.2019 р. (справа №689/2206/19) вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його не у твердій грошовій сумі, а у частці від заробітку. Згідно зі ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Верховний Суд у постанові від 25.09.2019 р. в цивільній справі №755/14148/18 зазначив, що аліменти не обов`язково мають присуджуватись у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 СК України. Також, ВС в даній справі дійшов висновку, що сам факт відсутності у одного з батьків можливості надавати певний розмір утримання своїй дитині не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при встановленні розміру аліментів. Згідно із ст.. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналіз змісту ст. 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. Позивач посилається на зміну майнового стану, обумовленого зростанням із часом вартості потреб дитини. Відповідач позов визнав заявою від 16.02.2025 р., а згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору у сумі, що мала бути сплачена на час подачі позову до суду, слід стягнути з відповідача на користь держави. При цьому, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, стягненню підлягає лише 50% належної до сплати суми судового збору.

Outcome: approved