Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Держави України в особі Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади та призначено підготовче судове засідання (т.1, а.с. 139-140). Рішенням Вищої ради правосуддя від 03 грудня 2024 року суддю [PERSON] звільнено у відставку. У зв`язку з цим розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Л.М. № 23 від 12 грудня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді Ткаченко Н.В. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2024 року зазначену вище цивільну справу розподіллено судді Куць О.О. Ухвалою судді Куць О.О. від 13 грудня 2024 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Держави України в особі Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органу державної влади та призначено підготовче судове засідання (т.1, а.с. 147). Ухвалою судді від 15 січня 2025 року залучено до участі у вищевказаній справі у якості співвідповідача Державу Україну в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та установлено останньому п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначеної її до розгляду по суті (т.1, а.с. 211). Позовна заява [PERSON] , з урахуванням уточнень, мотивована тим, що 19 грудня 2019 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/1118/19, яке набрало законної сили 18 березня 2020 року, визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2018 року № Ф-60350-17/67, сформовану Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області. Між тим, 04 травня 2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повторно сформовано, та 11 травня 2023 року направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-60350-17/67, яку одержано 18 травня 2023 року. 26 травня 2023 року він оскаржив у судовому порядку вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67 та цього ж дня повідомив про це Головне управління ДПС у Дніпропетровській області шляхом направлення листа, який був отриманий відповідачем, однак проігнорований. Позивач вказував, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/11484/23 його позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67 та зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області привести у відповідність інтегровану картку платника податків, виключивши суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18585,60 грн. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на вищевказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року. Не дочекавшись остаточного вирішення спору, в порушення ст. 19 Конституції України, ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області протиправно зазначено літеру «У» та проставлено у п. 5 дату набрання чинності у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що свідчить про те, що вимога № Ф-60350-17/67У набрала законної сили та передано її на примусове виконання до Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса). 16 листопада 2023 року державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малою І. М. відкрито виконавче провадження, реєстраційний номер виконавчого провадження: 73210054 та винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 73210054 від 16 листопада 2023 року. Позивач вказував, що ввечері 16 листопада 2023 року з повідомлень мобільних додатків дистанційного банківського обслуговування про блокування банківських рахунків йому стало відомо про накладання арешту на його грошові кошти. Крім того, надійшов електронний документ - постанова про арешт коштів боржника ВП № 73210054 від 16 листопада 2023 року. Внаслідок відкриття виконавчого провадження за Вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67У, винесенням Постанови про арешт коштів боржника ВП № 73210054 від 16 листопада 2023 року, йому цього ж дня було заблоковано банківські рахунки, що унеможливило вільне користування його коштами. На банківських рахунках (картках) загалом було арештовано 20712,46 грн. та 166,72 USD, що підтверджується відповідними довідками. Було фактично порушено право на мирне володіння майном, охоронюване статтею 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, норми статей 6, 13 Конвенції, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань. [PERSON] зазначав, що був позбавлений можливості повсякденних для нього безконтактних (cashless) розрахунків за товари та послуги у магазинах та Інтернет через Google Pay з його банківських карток, можливості дистанційно з власних рахунків оплачувати послуги електронних комунікацій (мобільного зв`язку та доступу до мережі Інтернет) через мобільні застосунки дистанційного банківського обслуговування, що підтверджується відповідними чеками про відмову у здійсненні операції карткою. Зокрема, оскільки усі наявні кошти були заарештовані на банківських рахунках (картках), включаючи обмеження кредитних лімітів, він був позбавлений можливості купувати продукти харчування, ліки та речі першої необхідності. Крім того, було підірвано його престиж та ділову репутацію, оскільки його дані були внесені до Єдиного реєстру боржників, інформація якого є загальнодоступною на веб-порталі: https://erb.minjust.gov.ua. Зазначені негативні наслідки протиправних дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, призвели до необхідності докладання ним додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач зазначав, що 17 листопада 2023 року за наслідками розгляду його звернення Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області листом № 76901/6/04-36-13-05-10 від 17 листопада 2023 року, якій надійшов електронною поштою, повідомлено про направлення до Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) листа про повернення виконавчого документа без виконання та 20 листопада 2023 року ним було подано клопотання в порядку ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження». Ввечері 20 листопада 2023 року виконавче провадження було закрито на підставі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім зазначеної вище моральної шкоди, незаконними діями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області позивачеві було завдано реальних збитків. Постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16 листопада 2023 року ВП № 73210054 стягнуто мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 369 грн. Вказану суму ним сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 241948811. Таким чином незаконними діями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області йому було завдано майнової шкоди на суму 369 грн. [PERSON] вказував, що в процесі відновлення його порушених прав та попереднього становища він зазнав тривогу, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі від 01 лютого 2024 року № 160/11484/23 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Крім того, при розгляді справи № 160/11484/23 Третім апеляційним адміністративним судом, було встановлено порушення закону посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про що постановлено окрему ухвалу (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116868280). В окремій ухвалі, зокрема, зазначено, що внаслідок неналежного, безвідповідального ставлення посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області до виконання своїх посадових обов?язків, ігнорування конституційних приписів про обов?язковість судових рішень була сформована незаконна вимога Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60 грн. за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року. Ця вимога незаконно була звернута до примусового виконання, внаслідок чого на грошові кошти позивача був накладений незаконний арешт. Досліджуючи причинно-наслідковий зв`язок між незаконними діями посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із зазначення літери «У» та проставленні у п. 5 дати набрання чинності у вимозі про сплату боргу (недоїмки), вимога № Ф-60350-17/67У від 04 травня 2023 року набрала законної сили переданням її на примусове виконання, відкриттям виконавчого провадження з винесенням постанови про арешт коштів боржника ВП № 73210054 від 16 листопада 2023 року, арештом коштів та блокуванням банківських рахунків (карток), й для позивача є очевидним, що такі завідомо незаконні дії призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, докладання додаткових зусиль для організації свого життя, занепокоєння, стресу, та, як наслідок, значної моральної шкоди. Крім того, позивач вказував, що за неналежне виконання функціональних обов`язків було притягнуто до відповідальності начальника Правобережного відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ та головного державного інспектора Правобережного відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ, що вбачається з відповіді ДПС України № 7052/М/99-00-13-06-09 від 12 грудня 2023 року на скаргу про протиправні дії від 17 листопада 2023 року. З наведених підстав позивач просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь 369 грн. у відшкодування майнової шкоди та моральну шкоду, яку він оцінює у 800000 грн. (т.1, а.с. 3-13, 19-31; т.2, а.с. 19-31). 15\~липня 2024\~рокуГоловним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву [PERSON] , в якій відповідач зазначив, що за даними інформаційної системи податкового органу [PERSON] 05 жовтня 2018 року до Єдиного державного реєстру було внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, жовтень 2018 року є останнім звітним періодом, за який необхідно сплатити єдиний внесок. Отже на підставі п.5 р.1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, в інформаційній картці платника податків 71040000 [PERSON] 05.03.2018 проведенні нарахування за жовтень 2018 року у сумі 819,06 грн. та загальна сума нарахувань єдиного внеску інформаційній картці платника податків [NUMBER] [PERSON] [PERSON] склала 18585,60 гривень. У зв`язку з несплатою нарахованого єдиного внеску станом на 05.10.2018 в інформаційній картці платника податків [NUMBER] [PERSON] обліковується недоїмка у сумі 18585,60 гривень. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 у справі №160/1118/19 вимога Ф-60350-17/67 від 14 листопада 2018 року визнана протиправною та скасована, оскільки недоїмка за цей період непідтверджена. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №160/11484/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року, визнана протиправною і скасована вимога Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року з тих самих підстав, що і попередня вимога Ф-60350- 17/67 від 14 листопада 2018 року. Задовольняючи позов, окружний суд відзначив, що при обчисленні недоїмки з єдиного внеску не була проведена перевірка правильності нарахування на суму доходу, отриманого в період з липня 2016 року по жовтень 2018 року, звітності позивача, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суму яких нараховується єдиний внесок. Також Дніпропетровський окружний адміністративний суд у справі №160/11484/23 вказав, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі №160/1118/19 визнана протиправною і скасована вимога Ф-60350- 17/67 від 14 листопада 2018 року про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60грн. за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року. На переконання відповідача, Дніпропетровським окружним адміністративнии судом у справі №160/11484/23 не враховано резолютивну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі №160/1118/19, яким було визнано протиправною та скасовано вимогу Ф-60350-17/67 від 14.11.2018 рокута не було зобов`язано здійснити відповідні коригування в інформаційній картці платника податків (привести у відповідність). ГУ ДПС виконано рішення суду від 17 грудня 2019 року у справі №160/1118/19 у повному обсязі, а саме скасовано вимогу Ф-60350-17/67 від 14 листопада 2018 року. Відповідно вимога Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року хоча й складається зі спільних нарахувань з вимогою Ф-60350-17/67 від 14 листопада 2018 року, однак Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року є самостійним актом індивідуальної дії та має іншу суму, ніж вимога Ф-60350-17/67 від 14 листопада 2018 року. Вимога Ф-60350-17/67 від 14 листопада 2018 сформована на суму 17766,55грн., а не як зазначав суд - 18585,60 грн. Відповідач вважає, що оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 у справі №160/1118/19 не було зобов`язано ГУ ДПС у Дніпропетровській області вчинити дії з коригування заборгованості платника, то в даному випадку відсутнє порушення норм ст. 121 Конституції України, ч.1 ст. 370, ч. 2 ст. 14 КАС та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 16 лютого 2024 року було зменшено автоматичне нарахування єдиного внеску шляхом виключення нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в інформаційній картці платника податків 71040000 [PERSON] у сумі 18585,60 грн., у зв`язку з чим вимога про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року №60350-17/67 була скасована 01 лютого 2024 року. Крім того, ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено лист Другому Правобережному відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування вимоги від 04.05.2023 року №60350-17/67. Також відповідач вказував, що посилаючись при визначенні розміру відшкодування шкоди (у даному випадку моральної) винятково на норми ЦПК України, позивач не врахував спеціального законодавства, що застосовується при відшкодуванні шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, а саме норм ст.114 ПК України. Крім того, посилались на те, що позивачем не надано жодних доказів порушення його нормальних життєвих зв`язків, докладання додаткових зусиль для організації свого життя, погіршення його відносин з оточуючими людьми тощо. Також, відсутні докази протиправності поведінки ГУ ДПС, а також не доведений причинно-наслідковий зв`язок між шкодою і діями ГУ ДПС. Крім того позивач не обґрунтував, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 800000 грн. є розумним і справедливим. З огляду на викладені обставини, ГУ ДПС вважає, що доводи, аргументи та мотиви викладені позивачем у позовній заяві є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просили відмовити (т.1 а.с. 153-155). 30 липня 2024 року позивач [PERSON] направив до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що ГУ ДПС неправильно трактує норми ст.ст. 112,114 Податкового кодексу України, зауважив, що внаслідок незаконного звернення до примусового виконання вимоги про сплату (недоїмки) Ф-60350-17/67У від 04 травня 2023 року, яка не набрала чинності, йому було завдано моральної шкоди та реальних збитків (т.1, а.с. 240). 04 лютого 2025 року Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Відділ ДВС не є належним відповідачем у даній цивільній справі, зокрема, виконавчі дії не були оскаржена [PERSON] . Позовна заява не містить жодного обґрунтування, в чому саме полягає неправомірність дій чи бездіяльності саме державного виконавця. Позовна заява мотивована виключно неправомірними діями Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області. Також Відділ ДВС вважає, що позовна заява не відповідає нормам ст. 175 ЦПК України, зокрема, позивач не довів належними та допустимими доказами факту завдання моральної шкоди та її розміру. З наведених підстав Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі (т.2, а.с. 162-170). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області Бондаренко Р.М. просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, посилаючись на їх необґрунтованість, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву. Питання щодо відшкодування матеріальної шкоди просив залишити на розсуд суду. Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судові засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву Відділ ДВС просив розглянути справу за відсутності їх представника (т.2, а.с. 170). Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 160/1118/19 позовну заяву [PERSON] до Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимоги та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 листопада 2018 року № Ф-60350-17/67. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 160/1118/19 набрало законної сили 18 травня 2020 року. 04 травня 2023 року контролюючий орган - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повторно сформував вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-60350-17/67 на суму 18 585,60 грн. та направив її на адресу позивача [PERSON] (т.1 а.с.32, 79). Згідно ч.4\~ст.\~25\~Закону України\~«Про збір\~та облік\~єдиного внеску\~на загальнообов`язкове\~ державне\~соціальне страхування»податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником. Податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 20 календарних днів з дня отримання скарги на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Керівник (його заступник або уповноважена особа) податкового органу може прийняти рішення про подовження строку розгляду скарги платника єдиного внеску понад встановлений строк, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника єдиного внеску до закінчення 20-денного строку. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платнику єдиного внеску не надсилається протягом 20-денного строку або протягом строку, подовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня, наступного за останнім днем закінчення строків. Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку. Не погодившись с такою Вимогою, 26 травня 2023 року [PERSON] звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67, а також зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області привести у відповідність його інтегровану картку платника податків, виключивши суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18585,60 грн. (т.1, а.с. 75). Цього ж дня, 26 травня 2023 року, через електронний кабінет платника (cabinet.tax.gov.ua) [PERSON] до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області направлено заяву про оскарження до суду вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.05.2023 року № Ф-60350-17/67 у судовому порядку (т.1, а.с.33). Між тим, до розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом позову [PERSON] про оскарження вказаної Вимоги, 03 липня 2023 року, до Головне управління ДПС у Дніпропетровській області направило до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про примусове виконання виконавчого документа спірної вимоги від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67 (т.1, а.с. 34-35). У подальшому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року позовну заяву заявою [PERSON] до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною та скасовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67. Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області привести у відповідність інтегровану картку платника податків [PERSON] , виключивши суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 18585,60 грн. (т.2, а.с. 37-45). Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на вищевказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року. До ухвалення остаточного рішення у справі, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області зазначено літеру «У» на вимозі та проставлено у п. 5 дату набрання чинності у вказаній вимозі № Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року про сплату боргу (недоїмки), що свідчить про те, що вимога набрала законної сили та передано її на примусове виконання до Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса). Постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малою І.М. від 16 листопада 2023 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа оспорюваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67. Постановою державного виконавця від цієї ж дати накладено арешт на грошові/електронні кошти, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні кошти на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] (т.1, а.с. 62). Постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малою І.М. від 16 листопада 2023 року визначено [PERSON] витрати виконавчого провадження у сумі 369 грн. (т.1, а.с. 39-40), які були сплачені останнім, що підтверджується квитанцією про оплату (т.1, а.с. 85). 17 листопада 2023 року на ім`я в.о. голови Державної податкової служби України [PERSON] [PERSON] направлено звернення щодо протиправних дій Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із зазначенням вищевказаних обставин (т.1, а.с.57-59). У відповідь на зазначений лист позивача Державна податкова служба України зазначила, що дійсно Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області передано на виконання до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусове виконання рішення від 03 липня 2023 року № 24876/5/04-36-13-05-10 та сформовано узгоджену вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 травня 2023 року № Ф-60350-17/67, що є\~передчасним. Додатково повідомлено, що у зв`язку з недотриманням вимог ст. 25 Закону № 2464 та пункту 5 розділу VI Інструкції № 449, а саме направлення узгодженої вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу ДВС, за неналежне\~виконання функціональних\~обов`язків притягнуто до відповідальності начальника відділу по роботі з податковим боргом [PERSON] , припинено державну службу та звільнено його з посади (повідомлення від 12 грудня 2023 року) (т.1, а.с. 76-79). Листом від 17 листопада 2023 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повідомило [PERSON] , що управлінням направлено листа до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про повернення без виконання виконавчого документа у зв`язку з його оскарженням (т.1, а.с. 75). Листом від 20 листопада 2023 року Головне управлінням ДПС у Дніпропетровській області повідомило [PERSON] , що станом на 20 листопада 2023 року рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року не набрало законної сили, отже у ГУ ДПС відсутні законодавчі підстави щодо виключення боргу (недоїмки) у сумі 18585,60 грн. з ІКП 71040000 (т.1, а.с.73-74). 20 листопада 2023 року [PERSON] направив до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) клопотання, в якому просив після надходження письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа невідкладно виконати дії, передбачені ч.7 ст.9, п.1 ч.1, ч.3 ст.37, ч.4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1, а.с. 81-82). Постановою державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малою І.М. від 20 листопада 2023 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (т.1, а.с.44). Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року залишено без змін (т.1, а.с. 48-50). Окремою ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду Суховарова А.В. від 01 лютого 2024 року, яка набрала законної сили, встановлено, що при направлені вимоги Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області були грубо порушені норми Закону, оскільки вже тривалий час набрало законної сили судове рішення, яким визнано протиправність вимоги у [PERSON] сплачувати єдиний внесок за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року. Більш того, знаючи про судові рішення у справах №160/1118/19 та №160/11484/23 якими визнані протиправними вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60 грн., посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області пред?явлена до примусового виконання вимога Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року та постановою державного виконавця від 16 листопада 2023 року на грошові кошти [PERSON] накладений арешт. Таким чином, внаслідок неналежного, безвідповідального ставлення посадових осіб ГУ ДПС в Дніпропетровській області до виконання своїх посадових обов?язків, ігнорування конституційних приписів про обов?язковість судових рішень, була сформована незаконна вимога Ф-60350-17/67 від 04.05.2023 про сплату [PERSON] недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60 грн. за період з липня 2016 року по жовтень 2018 року. Ця вимога незаконно була звернута до примусового виконання, внаслідок чого на грошові кошти [PERSON] був накладений незаконний арешт. Встановивши вказані обставини суд ухвалив про виявлені факти інформувати начальника Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області для вжиття заходів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, внаслідок незаконних дій яких порушені конституційні права [PERSON] (т.1, а.с. 53-54). Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. За змістом статті 11 ЦК Україницивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема , договори, інші правочини, юридичні факти. Згідно зістаттею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до частини 1статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із частиною 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Шкода заподіяна протиправними рішеннями, діями, бездіяльністю контролюючих органів, їх посадових осіб, які не вказані в п. 128.2 ст. 128 ПК України, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, що підтверджується абзац 1 п. 114.2 ст. 114 цього Кодексу. У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження №12-208гс18) вказано, що застосовуючи статті 1173,1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Отже, в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. І до його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди. При цьому саме на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Відповідач же повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди. Згідно п.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Наявними у справі судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено невідповідність вимогам Закону вимоги Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року у справах №160/1118/19 та №160/11484/23. Наданими доказами, у їх сукупності, зокрема окремою ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду Суховарова від 01 лютого 2024 року, яка набрала законної сили, а також повідомленням ДПСУ від 12 грудня 2023 року, доведений факт неналежного ставлення посадових осіб ГУ ДПС в Дніпропетровській області до виконання своїх посадових обов?язків, що призвело до порушення прав позивача. Так при направлені вимоги Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області були порушені норми Закону, оскільки знаючи про судові рішення у справах №160/1118/19 та №160/11484/23, якими визнані протиправними вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18585,60 грн., посадовими особами ГУ ДПС в Дніпропетровській області пред?явлена до примусового виконання вимога Ф-60350-17/67 від 04 травня 2023 року, що призвело до накладання арешту на грошові кошти [PERSON] постановою державного виконавця від 16 листопада 2023 року. З матеріалів справи вбачається, що загалом на банківських рахунках [PERSON] було арештовано 20712,46 грн. та 166,72 доларів США (т.1, а.с. 88, 94). Для відновлення свого порушеного права [PERSON] змушений був звертатись до суду, вести листування, направляти запити до ГУ ДПС в Дніпропетровській області, ДПСУ, Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на що витрачати значний час. В процесі відновлення порушених прав та попереднього становища, він зазнав тривогу та страх, занепокоєння і стрес, відчуття несправедливості та відповідне розчарування. При цьому суд критично відноситься до незгоди відповідача ГУ ДПС в Дніпропетровській області з фактом заподіяння моральної шкоди позивачеві внаслідок неправомірних дій управління. Аргументи ГУ ДПС в Дніпропетровській області стосовно того, що вимога Ф-603350-17/67 від 04 травня 2023 року була сформована на 17766,55 грн., а не на 18585,60 грн., як заначив суд у рішенні у справі 160/11484/23, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане рішення суду набрало законної сили. Інші аргументи відповідача - 1 зводяться до особистого тлумачення норм матеріального Закону. Отже доводи ГУ ДПС в Дніпропетровській області є незмістовними. Стосовно визначення розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню в якості грошової компенсації позивачу, суд виходить з того, що в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. йдеться про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім суд враховує, що фактично банківські рахунки позивача з грошовими коштами у сумах 20712,46 грн. та 166,72 доларів США перебували під арештом в період з 16 листопада 2023 року по 20 листопада 2023 року, тобто 5 днів. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, з Державного бюджету України на користь [PERSON] слід стягнути моральну шкоду у сумі 25000 грн., а також, в силу ст. 1166 ЦК України, підлягають стягненню 369 грн. матеріальної шкоди, які є витратами виконавчого провадження, сплаченими та документально підтвердженими позивачем (т.1, а.с.85). Що стосується вимог позивача до Держави України в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), суд вважає їх не обґрунтованими, оскільки позовна заява не містить жодних аргументів, якими саме неправомірними діями органу ДВС йому завдано шкоди, зокрема, позивачем не оскаржувались дії та/або бездіяльності державного виконавця, ухвалені ним постанови, тощо. Фактично Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчиняв дії щодо виконання виконавчого документа, в якому було зазначено щодо його чинності, та повернув його на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак в цій частині у позові слід відмовити. На підставі викладеного, суд,

Outcome: partial