Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

До суду з позовом до генерального директораКОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОЗЕЛЕЦЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» Козелецької селищної ради Кондратьєвої Інни Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, звернувся [PERSON] , мотивуючи позов зокрема тим, що позивач 26.06.2018 підписав з сімейним лікарем комунального некомерційного підприємства «Козелецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Козелецької селищної ради Ковальчуком Дмитром Васильовичем Декларацію № 0000-838Н-А7МЕ про вибір лікаря який надає первинну медичну допомогу. 20, 23, 25, 27, 28 жовтня 2021 року позивач п`ять разів звертався до сімейного лікаря комунального некомерційного підприємства «Козелецький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] з підозрою на СОVID-19. Лікар помилково вважав, що хвороба ГРВІ та систематично не призначав ПЛР-тесту на СОVID-19. 28 жовтня позивачем здані зразки матеріалу для тестування. 29 жовтня лабораторно підтверджено СОVID-19. З дня виявлення СОVID-19, лікар [PERSON] : не повідомив хворого про діагнозтований СОVID-19; недооцінив і не врахував групу ризику, в якій перебував пацієнт: вік 59 років; ні консультації ні симптоматичного лікування із застосуванням жарознижуючих та противірусних препаратів не провів, що сприяло скорішому негативному розвитку захворювання та призвело до настання у хворого тяжких наслідків. За наявності медичних показань медична допомога хворому не була надана, що призвело до порушення права на охорону здоров`я [PERSON] та [PERSON] . 15.02.2024, за №150224, позивачем, до Генерального директора комунального некомерційного підприємства «Козелецький центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] , (далі Відповідач), було подане звернення/скарга з метою призначення та проведення внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги при діагностиці та лікуванні коронавірусної хвороби подружжю [PERSON] та [PERSON] сімейним лікарем [PERSON] (додаток 1). 20.03.2024, за № 200324, позивачем, до Міністерства охорони здоров`я було подано звернення з питань спонукання відповідача до проведення внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги. 15.04.2024, за № 17-06/-3186//3478-зв, Міністерство охорони здоров`я направило звернення [PERSON] до КНП «Козелецький центр первинної медико-санітарної допомоги» для здійснення заходів внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги (додаток 2). 23.04.2024, за № 17-06/-2413//3776-зв, Міністерство охорони здоров`я повторно зобов`язало - КНП «Козелецький центр первинної медико-санітарної допомоги» здійснити внутрішній контроль якості надання медичної допомоги (додаток 3). 23.05.2024, згідно трекінгу Укрпошти 17000 05128310, [PERSON] надіслала відповідь, датовану 09.05.2024 № 116, з формулюванням: «відсутні підстави та повноваження повторної оцінки якості надання медичної допомоги пацієнту [PERSON] та притягнення лікаря [PERSON] до відповідальності» (додаток 4). Кондратьєва винесла «несприятливе» для скаржника рішення, без відібрання пояснень та доводів пацієнта, що суперечить фундаментальним принципам справедливої процедури розгляду скарги. Не роз`яснила порядок оскарження прийнятого рішення, адже відповідно до частини четвертої статті 15 Закону №393/96-ВР рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. З огляду на ці обставини, відповідачем не здійснено ретельну перевірку та виконання звернення позивача, не організовано реалізацію владної управлінської функції у спірних правовідносинах, порушено вимоги ПОРЯДКУ контролю якості медичної допомоги № 752 та Закону України «Про звернення громадян». Ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльність Генерального директора комунального некомерційного підприємства «Козелецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Інни Кондратьєвої стосовно перевірки та розгляду звернення [PERSON] від 15.02.2024, зобов`язання [PERSON] повторно його розглянути відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», ПОРЯДКУ контролю якості медичної допомоги № 752 та з урахуванням висновків викладених у рішенні цього суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] , адвокат Торбєєв М.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив суд в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача та дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. \~ \~ \~ \~15.02.2024 року [PERSON] звернувся зі скаргою № 150224 до генерального директора КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОЗЕЛЕЦЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ» Козелецької селищної ради Кондратьєвої Інни Миколаївни щодо недотримання сімейним лікарем [PERSON] медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)» при наданні хворим на COVID-19 медичної допомоги та просив здійснити внутрішній контроль якості надання медичної допомоги хворим на COVID-19 подружжю [PERSON] та [PERSON] , провести Клініко-експертну оцінку якості та обсягів медичної допомоги шляхом експертизи клінічних питань діагностики, лікування та реабілітації медичною радою закладу охорони здоров`я протягом тридцяти днів з дня надходження звернення, про що скласти висновок за результатами клініко-експертної оцінки, забезпечити скаржнику право взяти участь у процесі прийняття рішення /а.с. 9-11/. \~ \~ \~ \~14.03.2024\~року на\~скаргу позивача\~від 15.02.2024\~№ 150224\~стороною відповідача\~було надано\~відповідь та\~направлено позивачу,\~що підтверджується\~описом та\~накладною АТ\~«УКРПОШТА»,\~тому знаведеного вбачається, що відповідачем було надано відповідь позивачу у межах визначеної компетенції з дотриманням строків надання такої відповіді, визначених у положеннях Закону України «Про звернення громадян». В п.13 відповіді зазначено, що з огляду на зазначене у генерального директора [PERSON] відсутні будь-які підстави та повноваження для проведення повторної оцінки якості надання медичної допомоги подружжю [PERSON] та [PERSON] /а.с. 45-48/. \~ \~ \~ \~09.05.2024 року № 116 на скаргу позивача від 15.02.2024, відповідачем було надано відповідь щодо результатів розгляду скарг [PERSON] від 15 лютого 2024 року № 150222, від 20 березня 2024 року № 200324, з урахуванням листів Міністерства охорони здоров`я України від 15 квітня 2024 року № 17-06/Т-3186//3478-зв та від 23 квітня 2024 року № 17-06/Т- 2413//3776-зв. \~ \~ \~ \~У відповіді, зокрема в п. 14 зазначено, що посилання [PERSON] у скарзі від 20 березня 2024 року № 200324 на факт, нібито, не надання відповіді на його скаргу від 15 лютого 2024 року № 150224 є таким, що не відповідає дійсності. Відповідь на скаргу [PERSON] від 15 лютого 2024 року № 150224 була надана листом від 14 березня 2024 року /а.с. 15-17/. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання, що позивач є її чоловіком. Їх родина уклала декларацію з сімейним лікарем [PERSON] . Сталося так, що чоловік захворів, пішли до лікаря, зайшли в кабінет, лікар каже, що у вас підозра на ГРВІ, призначив якісь ліки, потім неодноразово ходили, у чоловіка стан погіршувався. У понеділок пішли, температура була висока, лікар каже підозра на бронхіт, просили тест зробити, але він відмовив. Чоловіку ставало все гірше, лікар сказав викликайте швидку. Вже десь на п`ятий день пішли, було призначено тест, який показав коронавірус, але ніхто не лікував, ніяких ліків ніхто не прописував. \~ \~ \~ \~До показів свідка [PERSON] суд відноситься критично, так як свідок є дружиною позивача і може давати показання на його користь з метою покращення його процесуального становища. Крім того, свідок не лікарем, тому не може визначати по зовнішнім ознакам якою хворобою захворів її чоловік [PERSON] на час звернення до лікаря. Відповідно до пункту 6 Наказу МОЗ України від 28.09.2012 року №752 «Про порядок контролю якості медичної допомоги» - Зовнішній контроль якості надання медичної допомоги здійснюється органами державної виконавчої влади в межах повноважень, визначених законодавством, зокрема шляхом контролю за дотриманням ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, проведення акредитації закладів охорони здоров`я, атестації лікарів, молодших спеціалістів з медичною освітою, професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють у системі охорони здоров`я, проведення клініко-експертної оцінки якості та обсягів медичної допомоги. Відповідно до\~пункту5 Наказу МОЗ України від 28.09.2012 року №752 «Про порядок контролю якості медичної допомоги» визначено вичерпний перелік форм внутрішнього контролю, а саме: Внутрішній контроль якості надання медичної допомоги здійснюється керівництвом закладів охорони здоров`я та/або медичними радами закладів охорони здоров`я в межах повноважень, визначених законодавством, зокрема шляхом контролю за кваліфікацією лікарів, молодших спеціалістів з медичною освітою та професіоналів з вищою немедичною освітою, які працюють у закладі охорони здоров`я; самооцінки медичних працівників; організації надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я; моніторингу реалізації управлінських рішень; моніторингу дотримання структурними підрозділами закладу охорони здоров`я стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів; моніторингу системи індикаторів якості медичної допомоги; вивчення думки пацієнтів щодо наданої медичної допомоги. Також відповідно до положень абзацу 2 пункту 8, - клініко-експертна оцінка якості та обсягів медичної допомоги здійснюється шляхом експертизи клінічних питань діагностики, лікування та реабілітації медичними радами закладів охорони здоров`я, клініко-експертними комісіями Міністерства охорони здоров`я України та/або управлінь охорони здоров`я протягом 30 днів з дня надходження відповідного звернення або з ініціативи Міністерства охорони здоров`я України, про що складається висновок за результатами клініко-експертної оцінки за формою, наведеною в додатку до цього Порядку. Наказом Міністерства охорони здоров`я від 05 лютого 2016 року № 69 було затверджено Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій і відповідно до пункту 2 розділу даного Положення, передбачено, що підставою для розгляду КЕК відповідних клінічних питань профілактики, діагностики, медичного лікування та реабілітації у ЗОЗ та ФОП і здійснення клініко-експертної оцінки якості медичної допомоги та медичного обслуговування відповідно до цього Положення є наказ Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до пункту 4 розділу II Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій передбачено, що за результатами проведеної клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування складається Експертний висновок за формою, наведеною у додатку до цього Положення, який затверджується висновком за результатами клініко-експертної оцінки КЕК за формою, наведеною у додатку до Порядку контролю якості медичної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 28 вересня 2012 року № 752, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2012 року за № 1996/22308. Повторна клініко-експертна оцінка якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування одного й того самого громадянина з одного й того самого питання не проводиться (пункт 5 розділу II Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій). Враховуючи вищевикладене, встановлення провини лікаря у неналежному наданні медичної допомоги, а також оцінка якості надання медичної допомоги пацієнту здійснюється саме відповідною Клініко-експертною комісією, яка має скласти відповідний висновок. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.09.2012 № 752 затверджено Порядок контролю якості медичної допомоги, і в пункті 8 зазначеного порядку зазначено про те, що у випадках , що супроводжувалися скаргами пацієнтів та/або близьких осіб, які доглядають за пацієнтами, контроль якості наданої медичної допомого проводиться шляхом клініко-експертної оцінки якості та обсягів медичної допомоги. 24 березня 2023 року на підставі наказу Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації від 20 березня 2023 року № 74 було проведено засідання комісії з клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги хворому [PERSON] , за результатами якого були сформульовані висновки, згідно яких медична допомога надавалась згідно протоколів лікування. Чернігівським окружним адміністративним судом у рішенні від 26 жовтня 2023 року по справі № 620/12613/23 була надана правова оцінка висновку комісії по клініко-експертній оцінці якості надання медичної допомоги Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації від 24 березня 2023 року та Експертного висновку від 20 березня 2023 року, і суд дійшов висновку, що [PERSON] не навів жодних порушень, які б вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність оскаржуваних висновків. Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 13 лютого 2024 року у справі № 620/12613/23 погодилася з висновком суду першої інстанції що, з матеріалів справи не встановлено порушень процедури прийняття експертного висновку від 20 березня 2023 року та висновку комісії по клініко-експертній оцінці якості надання медичної допомоги від 24 березня 2023 на підставі приписів Наказу № 69, затвердженого ним Положення про КЕК та Порядку № 752. У постанові від 7 липня 2021 року у справі № 9901/345/20 Велика Палата Верховного Суду здійснювала аналіз ознак протиправної бездіяльності. Зокрема, Верховний Суд звернув увагу на те, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу / його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значущих та обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені; для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Для з`ясування протиправності бездіяльності необхідно врахувати: конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків; юридичний зміст, значущість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення; шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Оскільки відповідачем фактично було здійснено всі об`єктивно необхідні та реально можливі дії, з урахуванням фактичних обставин, то будь-які ознаки протиправної бездіяльності у поведінці відповідача, у даному випадку, судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Посилання позивача у позовній заяві на листи Міністерства охорони здоров`я України від 15 квітня 2024 року № 17-06/Т-3186//3478-зв та від 23 квітня 2024 року № 17-06/Т-2413//3776-зв /а.с.\~12-14/, як на доказ порушення його прав зі сторони відповідача, є хибним, так як зі змісту листів Міністерство охорони здоров`я України встановлено, що відповідні заходи реагування мають бути вжиті саме у разі виявлення відповідних підстав. За наведених вище обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів про порушення прав позивача зі сторони відповідача, суд дійшов до висновку що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Так-як в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

Outcome: approved