Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 62625,00 грн заборгованості за договором №\~8495832 від 25 серпня 2023 року, а також 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору. В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказувало, що 25 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 8495832, за умовами якого останній отримав кредит на суму 15000,00 грн. Позивач зазначає, що у договорі передбачено всі істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договорів. 29 січня 2024 року ТОВ «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №\~29012024, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги, зокрема, за кредитним договором № 8495832 від 25 серпня 2023 року. Загальна сума заборгованості за договором № 8495832 від 25 серпня 2023 року становить 62625,00 грн, з яких 15000,00 грн заборгованість за тілом кредитом, 46125,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 1500,00 грн заборгованість за комісією. Ухвалою від 13 вересня 2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився; у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчать зворотні конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявні в матеріалах справи), із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Суд установив, що 25 серпня 2023 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 8495832 в електронній формі, за умовами якого останній мав отримати кредит на суму 15000,00 грн з метою задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника строком на 120 днів із 25 серпня 2023 року, терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 23 грудня 2023 року. Комісія за надання кредиту № 8495832 становить 1500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом становлять 5625,00 гн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 3,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.\~с. 6-10). На підтвердження заборгованості за кредитним договором позивач надав розрахунок заборгованості за договором № 8495832 від 25 серпня 2023 року за період з 29 січня 2024 року по 30 червня 2024 року, відповідно до якого станом на 30 червня 2024 року загальний залишок заборгованості за кредитом становить 62625,00 грн (а.с. 16). Водночас до позовної заяви не додано жодних документів на підтвердження перерахування [PERSON] кредитних коштів. Разом із тим, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №\~996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021\~року у справі №\~554/4300/16-ц. У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 13 травня 2020 року у справі №\~219/1704/17, суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Отже, з урахуванням положень статті 1054 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Втім, позивач не надав доказів надання відповідачу кредитних коштів, зокрема, зарахування їх на вказаний у кредитному договорі рахунок останнього. Сам по собі наданий розрахунок заборгованості не є достатнім та належним доказом на підтвердження отримання кредитних коштів. Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed