Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~ Золотоніського міськрайонного\~ суду Черкаської\~області з\~ позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини, в якому просить: - стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Свою заяву позивач мотивує тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 30.07.2022 року. Шлюб на даний час не розірвано. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. У позивача з відповідачем не склалися шлюбні відносини, вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства з листопада 2023 року. З часу припинення шлюбних відносин відповідач періодично надає незначні кошти на утримання спільної дитини. Відповідач не бажає добровільно брати на себе обов`язок із належного матеріального забезпечення й утримання своєї малолітньої дитини та протягом останнього часу систематично ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків щодо придбання дитячого одягу, продуктів харчування, ліків, не виділяє кошти на відпочинок та дитяче дозвілля дитини. Позивачка фактично самостійно утримує дитину, але знаходиться в скрутному матеріальному становищі, ніде не працює, її заощаджень не вистачає на належне утримання та виховання дитини, а саме на придбання одягу, взуття, предметів особистої гігієни, продуктів харчування та іншого. Тому їй необхідна матеріальна допомога з боку відповідача. Крім того позивачка просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення донькою трьох років. Позивачка вказує, що на час подачі позову вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, тому не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач за станом здоров`я працездатний, працює, отримує кошти, тому має змогу сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 1/6 доходу до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У судовому засіданні 01.10.2024 року відповідач позовні вимоги визнав частково. Вказав, що визнає позовні вимоги тільки в частині стягнення аліментів на дитину. У судове засідання 13.03.2025 року відповідач не з`явився, але скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що 13.03.2025 та 14.03.2025 р. буде знаходитися по невідкладним виробничим питанням в ПП «ПСП «Маяк». Суд вважає за необхідне зазначити, що за положеннями\~статті 129 Конституції України,\~статті 2 ЦПК України\~одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За змістом статей\~43,\~44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні Подібних висновків дійшов Верховний Суду своїй постанові від 04.09.2018 у справі № 915/593/17. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів поважності причин неявки до суду, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2022 р., [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 30.02.2022 р. у Золотоніському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом №251, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивачка та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги, виданої [PERSON] про те, що вона перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення УПСЗН ВК Золотоніської МР та їй з 01.01.2024 до 30.06.2027 призначено допомогу при народженні дитини. З листопада 2023 року по квітень 2024 року допомогу нараховано в розмірі 13760,00 грн. Згідно довідки голови квартального комітету №207 м. Золотоноша від 29.04.2024 р. Позивачка та її дочка [PERSON] , зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] разом з дочкою перебувають на утриманні батьків позивачки. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи, що відповідач являється батьком малолітньої [PERSON] , не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.ч.2,4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що малолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю. Позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що в свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Відповідачем не було надано суду жодних доказів того, що він не має можливості надавати допомогу на утримання дитини та дружини. За таких обставин вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу також підлягають до повного задоволення. Враховуючи вимоги\~ст. 430 ЦПК України\~належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 2422,40 грн. (1211,20*2), від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: approved