Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Молдован Д.В., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 22.11.2014 року, який у подальшому було розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 24.11.2023 у справі №299/6670/23. Від шлюбу у них народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02.06.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану мерії міста Фегердярмат Угорської Республіки) та дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08.08.2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану мерії міста Фегердярмат Угорської Республіки). Після припинення сімейних відносин діти проживають та зареєстровані разом з матір`ю (позивачкою) за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з Реєстру територіальної громади. Вихованням та утриманням дітей займається позивачка, яка самостійно за власні кошти купує дітям одяг, шкільне приладдя, оплачує гуртки, позашкільні заняття, харчування у школі та дошкільному НЗ, сплачує витрати на поїздки та комунальні послуги, спожиті дітьми у тому числі. Орієнтовний розрахунок витрат на 1 дитину, яку позивачка самостійно несе кожного місяця становить 13 350 грн, куди не включено витрати на екскурсії, дозвілля, витрати на комунальні послуги, періодичні огляди у лікарів, лікування нескладних захворювань (грип, візити до педіатрів). Обоє дітей відвідують репетиторів з англійської мови, математики та займаються хореографією у приватній школі. Для придбання одягу для дітей по сезону позивачка витратила 5742,26 грн. Позивачка та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дітей. Відповідач за весь період з моменту розірвання шлюбних відносин (з 24.11.2023) тільки двічі здійснив оплату на особисту картку позивача: 30.12.2024 у розмірі 9 950 грн, та 09.11.2024 - у розмірі 15 950 грн., що ним не заперечується, він інколи спілкується з дітьми, дарував донькам подарунки на новорічні свята. Позивач є фізичною-особою підприємцем, проте внаслідок часткового зниження доходу та підвищення цін самостійно утримувати дітей на належному та звичному їм рівні не має змоги. Позивач, має намір стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій формі у розмірі по 7 000 грн. щомісячно на кожну дитину,та зазначає, що батько дітей (відповідач) є фізичною особою-підприємцем та перебуває за спрощеній системі оподаткування на 2 групі, за основним КВЕДом 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується Витягом з ЄДРЮОФОП. Має сталий дохід, не припиняв ведення підприємницької діяльності, що свідчить про його достатній рівень доходів та можливість платоспроможності (дохід від підприємницької діяльності враховуються при визначенні розміру аліментів відповідно до постанови КМУ №146 від 26.02.1993 року.) Відповідач має у праві власності та керує автомобілем марки Skoda Octavia 2023 року випуску, номерний знак [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , ринкова вартість якого становить орієнтовно 25 200$, що підтверджується витягом інформації з бази МВС «АвтоНомера». Відповідач є молодою людиною, має задовільний стан здоров`я, немає хронічних захворювань, не є особою з інвалідністю, є працездатним, на його утриманні немає інших дітей чи непрацездатних батьків, підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати своїх дітей, передбачених ст.188 СК України, немає. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 7000 грн.на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду 29.01.2025 до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Справу розглянуто у відсутність позивачки за участю її представника адвоката Молдован Д.В. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та просила суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що з 22.11.2014 року по 24.11.2023 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося і рішенням Виноградівського районного суду від 24.11.2023 у справі №299/6670/23 шлюб між ними розірвано. Після припинення сімейних відносин діти проживають та зареєстровані разом з матір`ю (позивачкою) за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з Реєстру територіальної громади. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в матеріальному утриманні дочок. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. За змістом\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, є фізичною особою-підприємцем, має стабільний дохід, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має, а тому суд вважає, що він як батько зобов`язаний брати участь в утриманні дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved