Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Представник позивача\~адвокат Прохоренко В.П. звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» від 14.01.2022 у розмірі 32945,01 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14.01.2021 між АТ «КБ «ГЛОБУС» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, шляхом подачі заяви-анкети. Відповідно до умов договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок з сумою кредиту 28305,80 грн., строком кредитування 24 місяця з 14.01.2022 по 13.01.2024; пільговим періодом 9 місяців з 14.01.2022 по 14.10.2022; комісією за управління кредитом 3,00% в місяць, з процентною ставкою 0,00001% річних, реальною процентною ставкою 48,60834% річних, схемою повернення кредиту -ануїтет. Через порушення позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 01.11.2024 року утворилась заборгованість у сумі 32945,01 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки остання продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Ухвалою суду від 08.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, До початку судового засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 11.02.2025 року та на 13.03.2025 року не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу відповідача. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. У зв`язку з чим суд відповідно до положень\~ч. 8 ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.01.2022 року між АТ «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування АТ «КБ «ГЛОБУС», шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору. Зі змісту заяви-анкети №41696289 від 14.01.2022 та паспорту споживчого кредиту, які підписані відповідачем, вбачається, що сума кредиту становить 28305,80 грн., строком кредитування 24 місяців з 14.01.2022 по 13.01.2024; пільговим періодом 9 місяців з 14.01.2022 по 14.10.2022; комісією за управління кредитом 3,00% в місяць, з процентною ставкою 0,00001% річних, реальною процентною ставкою 48,61% річних, схемою повернення кредиту -ануїтет. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується детальним розрахунком заборгованості станом на 01.11.2024 року, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.11.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 32945,01 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту 21905,80 грн.; простроченої заборгованості по процентам (комісіям) 11039,21 грн. Банком на адресу відповідача [PERSON] направлено вимогу про погашення заборгованості, однак вимоги Банку не виконані, заборгованість не сплачено. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором, суду не надано. Правовідносини у цій справі регулюються положеннями\~Цивільного кодексу України. За змістом ст.525,526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями\~ст.627 ЦК України\~відповідно до\~ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч.1\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, а в силу ч. 2\~ст. 137 ЦПК\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Правова допомога позивачем отримана на підставі договору про надання правової допомоги № 010224 від 01.02.2024 року - його предметом є ті види послуг, які фактично надані позивачу; докази здійснення відповідних витрат підтверджені наданими суду актом № 41696289 від 17.12.2024 про отримання послуг з правничої допомоги, платіжною інструкцією кредитного переказу коштів № 54461 від 17.12.2024 про отримання адвокатом коштів за надані послуги у розмірі 6000 грн., тому суд приходить до висновку, що заявлена вимога ґрунтується на законі. Разом з тим суд не знаходить підстав для задоволення цієї вимоги у повному обсязі, враховуючи таке. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення. Принцип змагальності знайшов своє втілення у положеннях ч. 5 та 6\~ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх співмірності. Суд вважає, що наведені обставини є підставою для зменшення розміру витрат на отримання правничої допомоги, як про це клопоталася представник відповідача. Зменшуючи розмір грошових коштів, що підлягають присудженню позивачу з відповідача, суд бере до уваги, що тривалість виконаних представником позивача робіт і відповідно вартість таких робіт, які полягали у наданні правових послуг, зазначених у акті про надання послуг за договором про надання правової допомоги, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову (32945,01 грн.) у розумінні приписів ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~з огляду на вимоги, які ставлять до адвоката, а саме наявності у такої особи повної вищою юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи при складанні певних документів. У зв`язку з викладеним суд,

Outcome: approved