Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію\~ [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, без її усвідомленої згоди. В обґрунтування заяви вказує на те, що 06.03.2025 [PERSON] була госпіталізована до КП «ДБЛПД» ДОР» за направленням капрала поліції Мишко Б.. У приймальному відділенні вона була оглянута лікарем-психіатром [PERSON] , який після особистого огляду хворої зробила висновок про необхідність її госпіталізації до стаціонарного відділення у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Встановлений діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-параноїдний синдром». 07.03.2025 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та необхідність його лікування в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву. Суду пояснила, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання більше двадцяти років. Психічно хворіє з 1989 року, коли після перенесеної пневмонії порушився сон, стала напружена, тривожна, неодноразово знаходилася на лікуванні в ДКПЛ з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, була представлена на МСЕК, де визнана інвалідом 2 групи. Більше тридцяти разів перебувала на лікуванні у психіатричному відділенні. Після останньої виписки 24.04.2024 вдома підтримуюче лікування приймала не постійно, дільничного психіатра відвідувала рідко, теперішнє погіршення стану на протязі 2-х тижнів. Стала агресивною до оточуючих, побила батька. Через що була викликана поліція і [PERSON] була доставлена до лікарні. Комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусового лікування в умовах стаціонару, оскільки вона становить небезпеку і для себе і для оточуючих. [PERSON] суду пояснила, що бажає проходити лікування, просила заяву лікаря задовольнити. Представник [PERSON] адвокат Зінченко О.В. покладається на розсуд суду, Раніше поданий до суду відзив не підтримав. Прокурор заяву лікаря- психіатра підтримує, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думки інших учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно із ч. ч. 2, 5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра\~або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було госпіталізовано до КП «ДБКЛПД» ДОР» лікарем-психіатром [PERSON] 06.03.2025, з діагнозом: « Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром». Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 07.03.2025 року [PERSON] підтверджено діагноз: «шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-параноїдний синдром». Комісією лікарів-психіатрів встановлено, що пацієнт [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим напружена, збуджена, агресивно налаштована до оточуючих, медичного персоналу, кричить, намагається вдарити. Висловлюється не по суті, до чогось прислухається, вигукує окремі фрази, озирається. Висловлює маячні ідеї впливу, мислення паралогічне, критика порушена. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим проявляє агресію до оточуючих, становить небезпеку як для себе, так і для оточуючих, а тому її необхідно госпіталізувати до закладу з надання психіатричної допомоги, без її усвідомленої згоди, для надання її психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару. На підставі викладеного та

Outcome: approved