Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача - адвокат Козиревич О.С. звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] до Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] , про тлумачення заповіту. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в с.Сергіївка Вознесенського району Миколаївської області помер її та третьої особи батько - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок: \~ \~ \~ \~- площею 2,04 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0282; \~ \~ \~ \~- площею 5,77 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0281; \~ \~ \~ \~- площею 0,23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0537, які розташовані в межах території Братської селищної ради Вознесенського району (до зміни адміністративного-територіального поділу України Сергіївської сільської ради Братського району) Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №004507, виданого Братською райдержадміністрацією Братського району Миколаївської області 09 лютого 2004 року, на підставі розпорядження Братської райдержадміністрації від 21 жовтня 2003 року №374-р. \~ \~ \~ \~Згідно заповіту\~від 09\~липня 2019\~року,\~посвідченого секретарем\~виконавчого комітету\~Сергіївської сільської\~ради Братського\~району Миколаївської\~області Баздирєвою\~Л.М.\~за №44,\~ [PERSON] заповідав\~належні йому\~земельні ділянки\~своїм дітям\~-\~ [PERSON] (нині\~ Гумельник)\~та [PERSON] . \~ \~ \~ \~У встановлений законодавством шестимісячний термін останні звернулися до приватного нотаріуса Вознесенського нотаріального округу Волошиної Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька за заповітом. Однак, оформити спадкове майно вони не має можливості, оскільки відповідно заповіту розпорядження [PERSON] полягає у наступному: "Належні мені: земельну ділянку розміром 2,04 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0282, земельну ділянку розміром 5, 77 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0281, земельну ділянку розміром 0,23 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0537, розташовані з межах Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія МК №004507, виданого Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, 09 лютого 2004 року, заповідаю у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних долях». Однак поділ спадщини між спадкоємцями відбувається в частках, а не в долях. Тобто, в 2019 році при складанні заповіту секретарем Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області Баздирєвою Л.М.. не було уточнено саме в яких розмірах кожен з спадкоємців успадкує належні померлому земельні ділянки. \~ \~ \~ \~Воля [PERSON] полягала в тому, щоб саме [PERSON] та [PERSON] успадкували з рівних частках належні йому земельні ділянки, про що й свідчить складений заповіт, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак остання надіслала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі та без участі позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи наявна заява Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, в якій просить розглянути справу без участі її представника, вирішення позовних вимог залишає на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, вказав, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи судом встановлено, що [INFO] в с.Сергіївка Вознесенського району Миколаївської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Братським відділом реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с. №5) \~ \~ \~ \~ [PERSON] є батьком [PERSON] (третьої особи) та [PERSON] (позивача), яка у зв`язку з реєстрацією шлюбів змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а потім з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. № 11, 12, 13, 29, 30). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок: \~ \~ \~ \~- площею 2,04 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0282; \~ \~ \~ \~- площею 5,77 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0281; \~ \~ \~ \~- площею 0,23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821484600:01:000:0537, які розташовані в межах території Братської селищної ради Вознесенського району (до зміни адміністративного-територіального поділу України Сергіївської сільської ради Братського району) Миколаївської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №004507, виданого Братською райдержадміністрацією Братського району Миколаївської області, 09 лютого 2004 року, на підставі розпорядження Братської райдержадміністрації від 21 жовтня 2003 року №374-р. (а.с. №7-8). \~ \~ \~ \~Згідно заповіту від 09 липня 2019 року, посвідченого секретарем Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області Баздирєвою Л.М. за №44 [PERSON] заповідав належні йому земельні ділянки у власність - [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 6). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 , ч. 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). \~ \~ \~ \~Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами (ч. 3 ст. 202 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, з огляду на вказане, заповіт є одностороннім правочином. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5,заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Аналогічні за змістом вимоги до заповіту містяться в абз. 2 п. 1.6 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 р. № 1298/20036. \~ \~ \~ \~Таким чином, об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений зі слів та словосполучень, що утворюють його текст. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. \~ \~ \~ \~Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертійм статті 213 ЦК України\~визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення. \~ \~ \~ \~Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. \~ \~ \~ \~Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні. \~ \~ \~ \~Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~З правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 30 липня 2020 року в справі № 378/1160/15-ц вбачається, що тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. \~ \~ \~ \~Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. \~ \~ \~ \~При цьому, частина друга статті 213 ЦК України , не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину при тлумаченні заповіту, не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. \~ \~ \~ \~Тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені\~статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. \~ \~ \~ \~Отже, тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. \~ \~ \~ \~Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача. \~ \~ \~ \~Позивач, яка є спадкоємцем за заповітом, не може підтвердити волю спадкодавця щодо спадщини іншим шляхом, ніж як тлумачення заповіту судом. Вирішуючи питання тлумачення правочину судом враховується, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян. З аналізу положень ст. 1278 ЦК України слідує, що поділ спадщини між спадкоємцями вказується в частках, а не в долях. Таким чином, суд приходить до висновку, що застосування \~слова «частка» у заповіті не змінить волі спадкодавця, а тлумачення вищевказаного заповіту надасть можливість спадкоємцять реалузувати свої права щодо спадщини. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в\~позовній заяві\~просить суд\~судові витрати залишити за нею.

Outcome: approved