Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

21 січня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ТОВ "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначено, що 30 серпня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем було укладено Договір позики № 75135399, за яким відповідач отримав у позику 8900,00 грн. під 1,99% за кожен день користування грошовими коштами та строком позики 30 днів. 27 січня 2022 року було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75135399. 10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75135399. Таким чином ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до відповідача за договором позики №75135399. Загальний розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті процентів за користування позикою за Договором №75135399, що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30316,08 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом позики) 8900,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21253,20 грн.; інфляційні збитки 142,40 грн. та 3% річних 20,48 грн. На підставі зазначеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за Договором позики №75135399 від 30 серпня 2021 року, в розмірі 30316,08 грн. Крім того просив стягнути понесені ним витрати на сплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу, в розмірі 9000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 серпня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено договір позики № 75135399, за яким первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 8900,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 1,99 % від суми позики за кожен день користування грошовими коштами. Вказаний договір підписано одноразовим ідентифікатором (а.с.27-28). Підписанням вказаного договору відповідач погодився, що ознайомлений з його умовами та Правилами надання грошових коштів у позику (а.с.29-40). ТОВ "1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів" виконало зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 10 жовтня 2024 року, однак останній не виконав\~взятих на\~себе за\~договором зобов`язань,\~грошові кошти\~та відсотки\~за їх\~користування не\~повернув,\~у зв`язку\~з чим\~йому нараховано\~заборгованість,\~в розмірі\~30153,20\~грн.,\~яку за\~договором факторингу №27/01/2022 від 27 січня 2022 року було передано ТОВ «Вердикт Капітал», яке в свою чергу за договором про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року передало її ТОВ «Коллект центр» (а.с.41,54-63,65-76). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу станом на 27 січня 2022 року нараховано заборгованість за вказаним договором позики, у розмірі 30153,20 грн., з яких: 8900,00 грн. заборгованість за тілом позики, 21253,20 грн. заборгованість за відсотками. Крім того позивачем нараховано відповідачу за період з 27 січня до 23 лютого 2022 року 142,40 грн. інфляційних збитків та 20,48 грн. 3% річних. Загальний розмір заборгованості відповідача складає 30316,08 грн. (а.с.46-53). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права за договором позики. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст.530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Нормою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, за вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню заборгованості за позикою, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору позики та не в повному обсязі розрахувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом позики, в розмірі 8900,00 грн., інфляційних збитків, у розмірі 142,40 грн. та 3% річних, в розмірі 20,48 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення\~з відповідача\~заборгованості за\~відсотками,\~в розмірі\~21253,20\~грн.,\~то частиною\~1\~ст.1048\~ЦК України\~передбачено,\~що позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З цього слідує, що відсотки за позикою виплачуються лише в межах дії договору позики. Аналогічний висновок було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № 444/9519/12. За умовами\~вказаного договору\~позики відповідач\~зобов`язався сплачувати\~ТОВ "1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів"\~1,99\~%\~на день\~від суми\~позики протягом\~30\~днів,\~а тому\~за весь\~період позики\~він повинен\~складати лише\~5313,30 грн. (8900,00 грн. сума позики х 1,99 % на день х 30 днів). За такого вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за вказаним договором позики від 30 серпня 2021 року підлягають частковому задоволенню, в розмірі 5313,30 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1148,71 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 9000,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного з адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", прайс-лист адвокатського об`єднання "Лігал Ассістанс", заявку на надання юридичної допомоги №236 від 11 жовтня 2024 року та витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08 листопада 2024 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до [PERSON] : за надання усної консультації 3000,00 грн. та за складання позовної заяви 6000,00 грн. (а.с.19-26). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним та часткове задоволення позовних вимог позивача, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 9000,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача лише 1500,00 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: partial