Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 003310, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5124182400:01:003:0025. У заяві зазначено, що заявниці [PERSON] на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 18.08.2021 р. по справі № 510/937/20 належить земельна ділянка розміром 4,71 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала батькові заявниці - [PERSON] на підставі державного акту серія IV- ОД № 003310, однак у державному акті невірно вказано прізвище власника, а саме замість [PERSON] державний акт оформлено на [PERSON] . Заявниця після виявлення цих розбіжностей намагалася виправити їх, однак внести зміни до правовстановлюючих документів їй не вдалось. Це пояснюється тим, що органи які проводять державну реєстрацію прав на нерухоме майно не можуть внести зміни у державний акт на право власності на землю, так як ці акти не складались ними, а у відділі у заінтересованої особи, на теперішній час, не має таких повноважень. Заявниця у судове засідання не з`явився, представник заявника адвокат Златі Н.С. направила до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримують. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до судового засідання не з`явився, направив до суду пояснення, згідно яких за інформацією Відділу № 4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління від 20.12.2024 № 3242/486-24, згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31.12.2012, наявний запис про реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ОД № 003310 від 20.01.2003 за N° 30, виданого гр. [PERSON] , площею 4,71 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Нагірненської сільської ради, масив N° [NUMBER] , ділянка N° 2. В Державному земельному кадастрі наявні відомості щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5124182400:01:003:0025, площею 4,7092 га, за адресою: Одеська область, Ренійський район, Нагірненська сільська рада; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення: цільове призначення - 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; дата державної реєстрації земельної ділянки - 20.01.2003. Власник земельної ділянки - [PERSON] . Документ, що посвідчує право - Державний акт 20.01.2003 IV- ОД № 003310. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що заявниці [PERSON] на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 18.08.2021 р. № 510/937/20 належить земельна ділянка розміром 4,71 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності виникло в порядку спадкування після смерті батька заявниці [PERSON] . Вказана земельна ділянка належала батькові заявниці на підставі державного акту серії IV- ОД № 003310, однак у державному акті невірно вказано прізвище власника, а саме замість [PERSON] державний акт оформлено на [PERSON] . При реєстрації права власності, заявниці у відділі реєстрації речових прав виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області відмовлено у реєстрації прав на нерухомо майно, оскільки прізвище колишнього власника у правовстановлюючих документах не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про смерті та у судовому рішенні. Заявниця після виявлення цих розбіжностей намагалася виправити їх, однак внести зміни до правовстановлюючих документів їй не вдалось. Це пояснюється тим, що органи які проводять державну реєстрацію прав на нерухоме майно не можуть внести зміни у державний акт на право власності на землю, так як ці акти не складались ними, а у відділі у заінтересованої особи на теперішній час не має таких повноважень. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2010 р., батько заявниці - [PERSON] , помер [INFO] , родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.5.1950 р. Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 18.08.2021 р. (справа № 510/937/20) за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька, визнано право власності на на земельну\~ділянку площею\~4,71\~га,\~розташовану на\~території Нагірненської\~сільської ради,\~масив №\~ [NUMBER] ,\~ділянка №\~ [NUMBER] ,\~цільове призначення\~якої \~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~відповідно до\~державного акту\~серії ІV-ОД\~№ 003310.У державному акті серії ІV-ОД № 003310 власником вказано - [PERSON] . Таким чином, встановлені обставини свідчать, що при виготовлені державного акту серії ІV-ОД № 003310 допущено помилку у зазначені прізвища власника земельної ділянки, а саме замість прізвища « [PERSON] », зазначено прізвище « [PERSON] ». Оскільки, органи які проводять державну реєстрацію прав на нерухоме майно не можуть внести зміни у державний акт на право власності на землю, так як ці акти не складались ними, а у відділі у заінтересованої особи на теперішній час не має таких повноважень, єдиним шляхом вирішення цього питання є звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Пунктом 1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31\~березня 1995\~року передбачено,\~що в\~ порядку\~ окремого\~провадження розглядаються\~справи про\~встановлення фактів,\~якщо: згідно\~з законом\~такі факти\~породжують юридичні\~наслідки,\~тобто від\~них залежить\~виникнення,\~зміна або\~припинення особистих\~чи майнових\~прав громадян; чинним\~законодавством не\~передбачено іншого\~порядку їх\~встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи нищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. \~ \~ \~ \~Згідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~Про помилкове зазначення прізвища власника земельної ділянки свідчать викладені заявницею у заяві обставини, які підтвердились у судовому засіданні, дослідженими доказами. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2010 р., прізвище,ім`я, по батькові батька заявниці - [PERSON] , однак при виготовлені державного акту на право приватної власності на землю, посадовими особами було допущено помилку в написані прізвища заявника українською мовою, а саме прізвище власника було зазначено як « [PERSON] ». Виправити ці розбіжності в позасудовому порядку є неможливим. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, а факт належності правовстановлюючого документу померлому батьку заявниці [PERSON] - встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить право заявниці в повному обсязі розпоряджатись своїм правом щодо зазначеної земельної ділянки.

Outcome: approved