Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

У грудні 2024 року представник Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Книш О.А. звернувся до суду із заявою про оголошення померлою [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви вказував, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області визнано відумерлою спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , яка належала йому на праві власності у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] та передано її у власність територіальної громади м. Старокостянтинова в особі Старокостянтинівської міської ради. Решта спадкового майна на 1/2 частини квартири залишилась за [PERSON] , яка згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 29 жовтеня 2020 року знята з реєстрації місця проживання, та зі слів сусідів з 10 жовтня 1996 року вибула до російської федерації. Отже, з часу її зникнення минуло більше трьох років, ніяких відомостей про місце перебування [PERSON] не надходило. Оскільки з часу її зникнення минуло більше 3 років, будь-які відомості про місце її перебування відсутні, особові рахунки на оплату комунальних послуг [PERSON] не відкривала, оплата комунальних послуг за утримання належної їй частки квартири не здійснюється, у зв`язку із чим утворилась значна заборгованість, а тому Старокостянтинівська міська рада, як співвласник майна, просив оголосити [PERSON] померлою. У судовому засіданні представник Старокостянинівської міської ради Книш О.А. свою заяву підтримав. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 06 березня 1995 року, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради народних депутатів квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року визнано відумерлою спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яка належала на праві власності у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] та передано її як відумерлу у власність територіальної громади м. Старокостянтинова в особі Старокостянтинівської міської ради. Цим же рішенням встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , спадщину після якого, як дружина спадкодавця в рівних частках із [PERSON] прийняла [PERSON] . Як убачається із матеріалів спадкової справи №66/2009, заведеної 22 січня 2009 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] 22 січня 2009 року особисто подавала нотаріусу Старокостянтинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , в якій зазначено місце її проживання та реєстрації [ADDRESS] . Особу [PERSON] , [INFO] встановлено на підставі паспорта серії [NUMBER] , виданого ГУВС 230 від 17 серпня 2004 року. Крім того в матеріалах спадкової справи наявна копія паспорта [PERSON] , серії № [NUMBER] , виданого Заводським РОВД міста Кемерово російської федерації 22 травня 2003 року. Лікарське свідоцтво про смерть сина [PERSON] - [PERSON] №376 від 11 листопада 2008 року видане [PERSON] . Поховання сина [PERSON] . [PERSON] здійснювалось Територіальним центром соціального обслуговування Старокостянтинівської міської ради. Згідно письмових пояснень [PERSON] . [PERSON] не приїздила на поховання сина [PERSON] в 2019 році, оскільки померла в м. Кемерово російської федерації ще в 2017 році. Близькі родичі, які б могли розшукувати [PERSON] в Україні в останньої відсутні. Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 квітня 2024 року [PERSON] , [INFO] знята з реєстрації по [ADDRESS] з 10 червня 1996 року. Згідно з довідок КП «Водоканал», КП «Тепловик» Старокостячнтинівської міської ради Фурманчук Л.П. не зверталась з заявами про відкриття особового рахунку за адресою [ADDRESS] , заборгованість за оплату наданих послуг складає 59995,72 грн. Листом Управління записів актів цивільного стану [PERSON] ), що знаходиться в м. Кемерово, від 29 грудня 2021 року №02/271, отриманого Старокостянтинівською міською радою 26 січня 2022 року, роз`яснено, що відповідно до Конвенції про правову допомогу і правовідносинах у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, в редакції Протоколу від 28 березня 1997 року Старокостянтинівська міська рада не відноситься до переліку органів щодо отримання інформації про акт цивільного стану повторного свідоцтва/довідки про смерть, уповноважених на здійснення безпосередніх відносин з органами ЗАГС російської федерації, таке звернення може бути надіслано через відповідний орган РАГС . Відповідно до п.3 ч.2\~ст.293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 305 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1\~ст. 308 ЦПК України\~суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1\~ст. 46 Цивільного кодексу України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється\~ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до\~ст. 47 ЦК України\~правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до\~ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч. 3\~ст. 46 ЦК України\~фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] востаннє перебувала в Україні 22 січня 2009 року, і хоча її місце реєстрації та проживання відповідно до паспорта серії № [NUMBER] , виданого Заводським РОВД міста Кемерово російської федерації 22 травня 2003 року визначено [ADDRESS] російської федерації, пояснення свідка [PERSON] вказують на те, що остання померла у 2017 році. Таке припущення про смерть [PERSON] , [INFO] , підтверджується також тим, що остання поховання свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , не здійснювала, спадщину після нього не оформила, управління належною їй частиною квартири [ADDRESS] не здійснювала. Відповідно до 1 Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року зупинено\~дію \~Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та\~Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові\~відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року\~(далі Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР,\~у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь. Ураховуючи вищевикладене, а також те, що отримати інформацію про смерть [PERSON] на території російської федерації шляхом направлення запиту до уповноважених органів російської федерації через продовження воєнної агресії\~військ російської\~федерації на\~території України\~є неможливим, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме, з метою реалізації свого права власності. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником у заяві та досліджених судом під час розгляду заяви. Задоволення заяви Старокостянтинівської міської ради має для неї юридичне значення, оскільки оголошення співвласника померлим їй необхідне для подальшого оформлення своїх спадкових прав та визнання належної померлій частки у спадщині відумерлою. З огляду на викладене, а також те, що Старокостянтинівська міська рада, будучи співвласником нерухомого майна, інша частина якого належить померлій особі, позбавлена можливості здійснювати свої повноваження по володінню, користуванню та розпорядженню належним їй майном, захистити свої права іншим чином у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заява Старокостянтинівської міської ради про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою і підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved