Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 березня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №3548705, за умовами якого позивач надав їй кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушувала строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 13 вересня 2021 року має заборгованість в розмірі 34846 грн. 08 коп., в т.ч.: 10819 грн. заборгованості за тілом кредиту, 22527 грн. 08 коп. - заборгованості за відсотками, 1500 грн. заборгованості за комісійними винагородами. 13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №07Т про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №3548705 від 21 березня 2021 року. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 34846 грн. 08 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.100). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 24 червня 2024 року подав письмову заяву, в якій просив поновити строк на подання відзиву, просив застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій, обмежити строк нарахування відсотків строком дії кредитного договору та зменшити розмір витрат на правничу допомогу (а.с.73). Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 24 червня 2024 року, яка набрала законної сили 10 липня 2024 року, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] Вольницького С.С. про поновлення строку на подання відзиву на позов (а.с.77). Не зважаючи на зазначене, 4 березня 2025 року представник відповідача подав відзив на позов, в якому позов не визнав (а.с.108-109). Представником позивача надано письмову пояснення у справі, в яких позов підтримав в повному обсязі та зазначив, що за умовами кредитного договору №3548705 кредитодавцем було виконано свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів позичальнику, і оскільки представник відповідача не заперечує про наявність заборгованості за тілом кредиту, тобто не оспорюється укладення кредитного договору. Крім того зазначив, що позовну давність пропущено не було, оскільки у зв`язку з воєнним станом строк перебігу позовної давності зупиняється. Також зазначив, що нарахування відсотків відбувалось вже після закінчення строку кредитування оскільки відповідач продовжувала користуватися кредитними коштами та не виконала своїх зобов`язань за договором. Крім того, зазначив, що чинним законодавством не передбачено вимоги попередження боржника про зміну кредитора у зобов`язанні. Також зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу є співмірним та справедливим (а.с.79-85) Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 21 березня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3548705, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн. на строк 30 днів, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 1500 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово, та відсотків за користування кредиту в розмірі 5625 грн., яка нараховується за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (протягом строку кредитування), а також вказаних відсотків чи за стандартною (базовою) ставкою в розмірі 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (у разі продовження строку кредитування) (а.с.10,22-27). Відповідач прострочила виконання свого зобов`язання, оскільки порушила строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 13 вересня 2021 року має заборгованість в розмірі 34846 грн. 08 коп., в т.ч.: 10819 грн. заборгованості за тілом кредиту, 22527 грн. 08 коп. - заборгованості за відсотками, 1500 грн. заборгованості за комісійними винагородами, що підтверджується письмовими розрахунками та витягом з додатку до договору факторингу (а.с.11-13,15). 13 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №07Т про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №3548705 від 21 березня 2021 року (а.с.44-50). 27 вересня 2023 року представник позивача адвокат Міньковська А.В. зверталася до відповідача з досудовою вимогою про необхідність сплати заборгованості в розмірі 34846 грн. 08 коп., однак відповідач в позасудовому порядку в добровільному порядку не виконала вказану вимогу (а.с.28). Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, наявні у справі докази дають підстави для висновку про задоволення позову. Що стосується заяви представника відповідача про застосування позовної давності, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Статтею 257 ЦК України\~передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення\~статті 267 ЦК України\~і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Проте, як убачається з матеріалів справи, строк дії договору встановлений п.1.3, дата повернення кредиту п.1.4 20 квітня 2021 року, а до суду позивач звернувся 13 квітня 2024 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банка 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову та 6000 грн. витрат на правничу допомогу. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved