Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Шполянського районного суду Черкаської області 11.12.2024 надійшла вказана позовна заява, в якій позивачі просять: - зняти арешт з нерухомого майна: 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки з кадастровим номером 7125783600:04:001:0321, площею 1,7892 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, накладений Постановами про арешт майна боржника: серія та номер: 55619552 від 20.02.2018 року; серія та номер:14244724 від 29.10.2019,- виданими Шполянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області; - визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на нерухоме майно по частині: житлового будинку\~з надвірними\~спорудами,\~що розташований\~по [ADDRESS] ,\~та складається\~з об`єктів\~нерухомого майна:\~житлового будинку\~(літ\~ А ), загальною площею 64,3 кв.м, житловою площею 58,1 кв.м; вбиральні (літ. В); колодязя (літ. - К); огорожі (№1), загальною вартістю 160000,00 грн.; земельної ділянки з кадастровим номером 7125783600:04:001:0321, площею 1,7892 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною вартістю 33297,94 грн. Свій позов позивачі мотивують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими по [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 7125783600:04:001:0321, площею 1,7892 га, розташована на території Лебединської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була прийнята доньками [PERSON] , однак не оформлена в нотаріальному порядку у зв`язку з із накладенням арешту на вказане нерухоме майно за борговими зобов`язаннями спадкодавця. У березні 2024 року позивачі звернулися до нотаріуса із заявами на оформлення спадщини [PERSON] , але нотаріус відмовив їм у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що на все нерухоме майно спадкодавця, а саме на частину житлового будинку та земельну ділянку накладено арешт, що підтверджується Постановою нотаріуса № 147/02-31 від 26.03.2024. Інші процесуальні дії у справі. 17.12.2024 ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області було відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи було вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та витребувано докази, зокрема у Шполянської державної нотаріальної контори спадкову справу № 36/2020, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та у Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородського районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 55619552, в тому числі виконавчого документа. На виконання ухвали про витребування доказів до суду надійшли документи від Шполянської державної нотаріальної контори, Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородського районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та Шполянського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 10.01.2025 відповідач [PERSON] подала\~до суду зустрічний позов до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON] , Шполянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), АТ КБ «Приват банк» про примусове виконання обов`язку в натурі. 20.01.2025 зустрічний позов був об`єднаний з первісним позовом ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 20.01.2025. 14.02.2025 позивач за зустрічним позовом [PERSON] подала заяву, в якій просила залишити зустрічну позовну заяву про примусове виконання обов`язку в натурі без розгляду. 17.02.2025 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON] , Шполянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), АТ КБ «Приват банк» про примусове виконання обов`язку в натурі залишена без розгляду. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 17.02.2025 було закрито підготовче провадження і призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та вказали, що позов підтримують у повному обсязі (а.с.92, 129). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.172). Представник відповідача АТ КБ\~"Приват\~банк" до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність та вказав, що вирішення справи покладають на розсуд суду (а.с.175). Представник третьої особи - Шполянського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Звенигородському районі\~Черкаської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Київ) до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність та вказав, що вирішення справи покладають на розсуд суду (а.с.173). Представник третьої особи - Звенигородського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Звенигородському районі\~Черкаської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Київ) до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.72). У відповідності до вимог ч. 2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з довідкою Шполянської державної нотаріальної контори № 59/02-14 від 01.02.2024, після померлого [INFO] [PERSON] , була заведена спадкова справа № 36/2020, на підставі поданої [PERSON] , [INFO] , заяви про прийняття спадщини як спадкоємця (а.с.18). [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджує свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 400 від 29.10.2019 (а.с.23). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №360173356 від 27.12.2023 зазначено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 64,3 кв.м, житловою площею 58,1 кв.м, розташованими по [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 7125783600:04:001:0321, площею 1,7892 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.24-27). Відповідно до витягу № НВ-9958464322024 від 10.12.2024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, земельна ділянка з кадастровим номером 7125783600:04:001:0321 має нормативну грошову оцінку 33297,94 грн (а.с.28). За даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2016, виданого державним нотаріусом Шполянської державної контори, [PERSON] , та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 68764898 від 22.09.2016 спадкоємцями після померлого [PERSON] , 1943 року народження, є його діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , по частці успадкованого майна, зокрема на житловий будинок в [ADDRESS] (а.с.29-31). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 227 від 29.05.2019 (а.с.32). За змістом довідки № 435 від 15.11.2019, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради, на час смерті [PERSON] , у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований та постійно проживав [PERSON] (а.с.33). [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтв про народження [NUMBER] від 04.03.1978 та [NUMBER] є рідними братом та сестрою (а.с.34-35). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформацією з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59271526 від 04.02.2020, виданої Шполянською державною нотаріальною конторою, у зв`язку з підготовкою до видачі свідоцтва про право на спадщину за параметрами - [PERSON] , дата смерті [INFO] , інформація відсутня (а.с.36). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського РУЮ Черкаської області 05.12.2006, актовий запис № 162 від 05.12.2006 [PERSON] є її батьком (а.с.37). За змістом свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянської держрайадміністрації Черкаської області 06.02.1999, актовий запис № 13 від 06.02.1999 [PERSON] є її батьком (а.с.38). Відповідно до Постанови № 147/02-31 від 26.03.2024, виданої державним нотаріусом Шполянської державної контори Курінним В.В., [PERSON] було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частку землі з площі 1,7892 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради Звенигородського району Черкаської області у зв`язку з накладенням арешту на підставі постанов Шполянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 20.08.2018 та від 29.10.2019 на все майно [PERSON] (а.с.39). Згідно довідки № 436 від 15.11.2019, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради, на час смерті [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] з 1995 року по день його смерті [INFO] , у домоволодінні ніхто не був зареєстрований та не проживав разом з ним (а.с.40). Матеріали спадкової справи, що заведена Шполянською державною нотаріальною конторою 04.02.2020 після смерті [PERSON] , (а.с.62-71) містять: -заяву про прийняття спадщини від 04.02.2020 [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , 2006 року народження, дана заява була зареєстрована нотаріусом 04.02.2020 №81; -заяву про прийняття спадщини від 06.02.2020 [PERSON] , дана заява була зареєстрована нотаріусом 06.02.2020 №91; -претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк» до спадкоємців [PERSON] на суму 48576,81 грн. -лист нотаріуса від 04.03.2021 №106/02-14 до АТ КБ «Приватбанк» щодо інформації про спадкоємців [PERSON] -свідоцтво про смерть [NUMBER] [PERSON] , який помер [INFO] , -довідку № 435 від 15.11.2019, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради, на час смерті [PERSON] , у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований та постійно проживав [PERSON] ; -довідку № 436 від 15.11.2019, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради, на час смерті [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] з 1995 року по день його смерті [INFO] , у домоволодінні ніхто не був зареєстрований та не проживав разом з ним; -інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 59271612 від 04.02.2020, виданої Шполянською державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи за параметрами [PERSON] , дата смерті [INFO] , інформація про спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину відсутня; -інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 59271633 від 04.02.2020, виданої Шполянською державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи за параметрами [PERSON] , інформація про заповіти/спадкові договори відсутня; -відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59272491 від 04.02.2020 нотаріус здійснив реєстрацію спадкової справи за №36/2020 від 04.02.2020, спадкодавець [PERSON] , дата смерті [INFO] ; -свідоцтвом про смерть [NUMBER] [PERSON] , яка померла [INFO] ; -інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 59271526 від 04.02.2020, виданої Шполянською державною нотаріальною конторою, у зв`язку з відкриттям спадкової справи за параметрами [PERSON] , дата смерті [INFO] , інформація про спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину відсутня. 25.01.2018 державним виконавцем Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрите виконавче провадження №55619552 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 13297,02 грн., яка була направлена боржнику (а.с.73-74). 20.02.2018 державним виконавцем Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було накладено арешт на майно боржника [PERSON] у виконавчому провадженні №55619552, яка була направлена боржнику (а.с.75-76). Виконавче провадження №55619552 було передане на виконання з Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області до Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с.77-82). 26.06.2020 виконавчий документ по виконавчому провадженню №55619552 було повернуто стягувачу держаним виконавцем Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.06.2020 (а.с.83-84). 13.08.2009 державним виконавцем відділом державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області було відкрите виконавче провадження №14244724 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] (а.с.103). 29.10.2019 державним виконавцем Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було накладено арешт на майно боржника [PERSON] у виконавчому провадженні №14244724, яка була направлена боржнику (а.с.104-106). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до\~статті 19 ЦПК України\~розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно із частиною першою\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша\~статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої\~статті 19 ЦПК України\~можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22). Частиною першою\~статті 598 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому за правилами частини першої\~статті 608 ЦК України\~зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282\~ЦК України. Так, відповідно до\~статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені\~статтею 1281 ЦК України\~строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Стаття 1281 ЦК України\~не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника. Разом з тим, необхідно враховувати, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню позики включаються до складу спадщини, то умови договору позики щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Згідно з\~статтею 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Отже, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно із частиною першою\~статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. На момент звернення до суду з цим позовом та вирішення спору виконавче провадження №55619552 щодо стягнення на користь стягувача АТ КБ «Приватбанк» не здійснюється, стягувач не надав доказів повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, докази звернення стягувача із заявами про заміну сторони у зобов`язанні правонаступником матеріали справи не містять. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» у заяві від 17.02.2025 повідомив, що заборгованість у [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» відсутня (а.с.175). Відповідно до ст.606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Виконавче провадження № 14244724 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , яка є одним із позивачів у даній справі та одним із спадкоємців [PERSON] . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд дійшов висновку про те, що підстав для накладення арешту на майно на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивачів, що дає підстави для задоволення позову в частині позовних вимог про зняття арешту з майна спадкодавця, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивачів неможливо. Щодо позовних вимог про визнання права власності за позивачами. Правовідносини, що виникли між спадкоємцями щодо поділу спадкового майна врегульовані наступними нормами закону. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Вимогами ч. 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно зі ст. 1261-1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом підпунктів 3.21 і 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-692цс16 вказано, що "відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга статті 1278 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Вирішуючи спори про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину". У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 243/6275/16-ц (провадження № 61-42813св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 367 ЦК України, статті 1278 ЦК України та вказано, що "якщо спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, вони вважаються рівними. Навпаки, якщо заповідач розподілив спадщину між спадкоємцями в нерівних частках, то кожний має право саме на ту частку, яку вказав спадкодавець. За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця в спадщині визнаються рівними. Відступ від цього принципу можливий за домовленістю спадкоємців між собою (стаття 1267 ЦК України). Спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється". Судом встановлено, що згідно матеріалів справи [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, [PERSON] із заявою про відмову у прийнятті спадщини не звертався до нотаріуса. Таким чином, спадкодавцю [PERSON] належить наступне майно: житловий \~будинок з\~надвірними спорудами,\~що розташований\~по [ADDRESS] ,\~та складається\~з об`єктів\~нерухомого майна:\~житлового будинку\~(літ\~ А ), загальною площею 64,3 кв.м, житловою площею 58,1 кв.м; вбиральні (літ. В); колодязя (літ. - К); огорожі (№1), загальною вартістю 160000,00 грн. та земельна ділянка з кадастровим номером 7125783600:04:001:0321, площею 1,7892 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Доньки спадкодавця [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] , які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, прийняли спадщину після смерті батька. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з накладенням арешту на спадкове майно. Отже, суд вважає що наявні правові підстави для визнання за позивачами право власності на спадкове майно по частині. Ч.ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Заходи забезпечення позову судом не застосовувались. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачі просять залишити судові витрати за позивачами.

Outcome: approved