Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (далі- позивач) адвокат Пархомчук С.В. через підсистему «Електронний суд» звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 40524 від 27.07.2021 року у розмірі 12200,00 грн, та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає що, 17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «АВІРА ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до договору укладеного 27.07.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», правонаступником якого являється ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір №40524, згідно з умовами договору відповідач отримав суму кредиту 2000,00 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2,5 в день або 912,5 % річних. На виконання вимог п.2.4 кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] , на який було перераховані кошти в сумі 2000,00 грн. Станом на дату подачі позову загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 12200,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10200,00 грн. Також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Ямпільського районного суду Сумської області від 27.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом установлено, що 27.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладена Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 40524 шляхом підписання кредитного договору відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора АV2823 (а.с.14-16). Пунктом 1.7. кредитного договору №40524 від 27.07.2021 року визначено, що невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.aviracredit.com.ua. Відповідно до умов кредитного договору № 40524 від 27.07.2021 [PERSON] наданий фінансовий кредит у розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надано строком на 30 днів, до 25.08.2021. Строк дії договору 30 днів, але в будь- якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. За користування кредитом [PERSON] зобов`язалась сплатити ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу (п.1.3 Договору). Тип процентної ставки - фіксована, без письмової згоди [PERSON] ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором, про що зазначено в п.п. 1.3 договору. Кредит надано в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки [PERSON] № [NUMBER] . Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків що є додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №40524 від 27.07.2021 року, який є невід`ємною частиною цього договору та підписаний відповідачем електронним підписом AV2823. Сторонами договору погоджено що чиста сума кредиту складає 2000,00 грн, проценти за користування кредитом за період з 27.07.2021 року по 25.08.2021 року становить 1500,00 грн, сума комісії складає 300,00 грн. (а.с.16-17). З інформаційної довідки № 3976/05 від 21.05.2024 р, виданої ТОВ «Платежі Онлайн» убачається, що 27.07.2021 о 16 год 28 хв на номер платіжної картки [NUMBER] Oschad Bank відбулось зарахування коштів в сумі 2000 (видача кредиту № #40524); номер транзакції 32739-24819-72943 (а.с.22). Із дослідженої довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», убачається що ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» стверджує ідентифікацію клієнта [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) з якою укладено договір №40524 від 27.07.2021 року, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.aviracredit.com.ua/ одноразовим ідентифіктором KL2823 від 27.07.2021 року за номером телефону: [NUMBER] (а.с.11). Між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 17 лютого 2022 року укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників(а.с. 18-22). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 40524 строк дії якого 27.07.2021 року по 25.08.2021 року на загальну суму заборгованості у розмірі 12220,00 гривень (а.с.10). Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 40524 від 27.07.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» станом на 25 червня 2024 року складає 12200,00 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами - 10200,00 гривень. Нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не здійснювалось (а.с.9). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однак, відповідачкою не надано суду жодних доказів належного виконання нею своїх зобов`язань за кредитним договором, як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», до якого перейшло право вимоги за вказаними договорами. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором, укладеним між нею та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», суд приходить до висновку, що право позивача, до якого перейшло право вимоги за вказаним договором, порушене і підлягає захисту, а тому з відповідачки на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» необхідно стягнути заборгованість у сумі 12200,00 грн. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн. на користь позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», то суд зазначає таке. Так, згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. був укладений договір про надання правової допомоги (а.с.12-13зв). Відповідно до спрямованого позивачем акту про отримання правової допомоги від 03.02.2025 року, вбачається, що адвокатом Пархомчуком С.В. було надано позивачу ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 10500,00 грн. Оплата за правову допомогу підтверджується рахунком від 03.02.2025 номер рахунку 03.02.2025-7 та платіжною інструкцією № 3 4760 від 03.02.2025, відповідно до якої ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплачено на рахунок [PERSON] 10500,00 грн із призначенням платежу: оплата за правничу допомогу згідно 03.02.2025-7 від 03.02.2025; договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (підготовка та надсилання позовної заяви щодо стягнення заборгованості за кредитним договором), без ПДВ. При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, а також враховуючи те, що поданий до суду позов є типовим та по своїй суті являється нескладним, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з платіжної інструкції кредитового переказу коштів №3 2671 від 05.11.2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved