Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що вони із відповідачем є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких з відповідача за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 18.07.2017 присуджено аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Приймаючи до уваги те, що з часу ухвалення судового рішення пройшов значний час, діти подорослішали та потребують більших витрат на догляд, навчання та розвиток, відповідач є фінансово спроможним, що, на думку позивача, дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, а ніж визначений за рішенням суду, утім в добровільному порядку він їх не сплачує, наведене стало підставою звернення до суду із даним позовом в якому позивач просить суд змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів із твердої грошової суми у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, - на 1/3 частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач відповідно до ст.\~174,\~178 ЦПК України, скористався своїм процесуальним правом та направив до суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнав у повному обсязі. Ухвалою суду\~від 31.10.2024\~було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про зміну способу стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 17.03.2024 ухвалою суду було залишено без розгляду позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до спільних дітей. У підготовче судове засідання сторони не з`явились, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно частини третьої\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що батьками дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони спору. За рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 18.07.2017, із [PERSON] на користь [PERSON] було присуджено аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття (а.с.14, 15). Вказане судове рішення набрало законної сили 29.08.2017 та було звернуто стягувачем до виконання. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 18.07.2017 (а.с.13). Із свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] уклала новий шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.19). Як слідує із довідки виданої Липовецькою міською радою 31.07.2024 за №369 (а.с.11), діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Факт проживання дітей з матір`ю підтверджено Актом від 16.08.2024 складеним комісією в складі депутата Липовецької міської ради та сусідів в с. Росоша (а.с.10). Позивач звернулась до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку доходу відповідача. При розгляді цієї справи, суд керується частиною 3\~статті 181 СК України, якою унормовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3\~статті 181 СК України\~в редакції Закону N 2037-V-III від 17 травня 2017 року). Зі змісту вказаної норми слідує, що законодавцем визначено два способи стягнення аліментів у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Право вибору способу стягнення аліментів, Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів це право, яке не може бути обмежено. Тоді як суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину (розмір) аліментів, які підлягатимуть до стягнення. При вирішенні даного спору підлягає застосуванню\~стаття 192 СК України, що узгоджується із позицією викладеною у Постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 152/100/18. Частиною першою\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей\~182-184,\~192 СК України. Згідно із\~статті 48 Конституції України\~кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Розмір аліментів з урахуванням\~статті 48 Конституції України\~має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб. Суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо коли дитина підростає, потребує додаткових витрат щодо її розвитку та утримання, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на того з ким проживає дитина, що презюмується. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою\~статті 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.\~183\~СК частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, протипоказань до роботи матеріали справи не містять, а іншого не встановлено, відповідно до поданого відзиву погодився із способом та розміром запропонованих позивачем аліментів. Ураховуючи встановлені судом обставини, виключне право одержувача аліментів на зміну способу присуджених до стягнення аліментів, які було визначено судом у твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що спосіб стягнення аліментів визначених за судовим рішенням із відповідача на користь позивача на утримання їх спільних дітей слід змінити, визначивши на рівні 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням у даній справі законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення належного рівня життя дітей, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального їх розвитку та відповідатиме можливостям обох батьків. Оскільки відповідач позов визнав, а визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема відповідає якнайкращим інтересам спільних дітей сторін, у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. За таких обставин, суд задовольняє позов у повному обсязі. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до\~Глави 8 ЦПК України, а так як при пред`явленні прозову позивач була звільнена від сплати судового збору, позов задоволено повністю, отож такі витрати слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved