Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Головне Управління Національної Поліції в Івано-Франківській області (надалі «Позивач», «ГУНП в Івано-Франківській області») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач»), в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ГУНП в Івано- Франківській області майнову шкоду у розмірі сумі 14 573 грн. 64 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП України, Відповідач пошкодив службовий автомобіль марки Реugeot 310, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN № [NUMBER] , який знаходиться на балансі ГУНП в Івано-Франківській області Як зазначено у позовній заяві, у відповідності до постанови Івано-Фракнівського міського суду від 08.07.2024 року у справі № 344/12124/24 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП України. Представник Позивача на адресу суду подала заву про рогляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] правом на подання до суду відзиву на позов не скористався. На адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти задоволення позову не заперечив. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 16 травня 2024 року до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт від старшого сержанта Івано-Франківського РУП ГУНП Ярослава Мартинюка про те, що 16.05.2024 року близько 18:20 год. в м. Івано-Франківську вул. Миколайчука, 2, на зоні для паркування ТЦ «Арсен», невідома особа, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю пошкодила службовий автомобіль марки Реugeot 310, реєстраційний номер [NUMBER] . Дані відомості внесено до ЄРДР № 12024096010000419 від 16.05.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення неправомірних дій причетний [PERSON] , [INFO] . Також, в рамках кримінального провадження призначено транспортно-товарознавчу експертизу, відповідно до висновку експерта від 30.05.2024 року № СЕ 19/109-24/7128-АВ, вартість матеріальних збитків, завданих Головному управлінні Національної поліції в Івано-Франківській області для ремонту автомобіля марки Реugeot 310, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2020 року випуску, внаслідок пошкодження лівого бокового дзеркала заднього виду, станом на 16.05.2024 року становила 14 573, 64 грн. 31.05.2024 року дізнавачем сектору дізнання Івано-Франківського РУП винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення. Копію постанови та матеріалів направлено начальнику Івано-Франківського РУП ГУПН в Івано-Франківській області для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Встановлено, що 16 травня 2024 року близько 18 год 20 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Миколайчука, 2, на зоні для паркування ТЦ «Арсен», гр. [PERSON] вчинив дрібне хуліганство: пошкодив службовий автомобіль марки Реugeot 310, реєстраційний номер [NUMBER] , № [NUMBER] . 17.06.2024 року на [PERSON] складено протокол адміністративне правопорушення серії ВАД № 206308, за ознаками правопорушення передбаченого 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративні матеріали направлено в Івано-Франківського міського суду в Івано-Франківській області. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2024 року у справі №344/12124/24, яка набрала законної сили 19 липня 2024 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення штраф в розмірі 7 (сім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень. Відтак, внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП України, як зазначено представником Позивача у позовній заяві, Відповідач пошкодив службовий автомобіль марки Реugeot 310, реєстраційний номер [NUMBER] , № [NUMBER] , який знаходиться на балансі ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.25). Враховуючи зазначене, Позивач, як власник транспортного засобу, якому завдано шкоди, звернувся до суду про стягнення з винної особи (Відповідача) завданої матеріальної шкоди на ремонт транспортного засобу. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України»). Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Як зазначено в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, підставою деліктної відповідальності є вина психічне ставлення осудної особи до вчиненого неї протиправного діяння, а також до негативних наслідків, що настали в результаті такої поведінки або діяння. Отже, відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності усіх підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Відсутність хоча б одного з елементів, що становлять склад цивільного правопорушення, не дає підстав для покладення відповідальності за заподіяні збитки. На позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17). При цьому, Суд наголошує на тому, що в рамках даної цивільної справи Позивач повинен довести наявність елементів (складу правопорушення), які є підставою для настання деліктної відповідальності Відповідача, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відповідач ж, в разі якщо він заперечує проти позову, повинен спростувати презумпцію його вини у завданні шкоди Позивачу. В контексті зазначеного Судом встановлено наступне. Частиною 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою Як вбачається з матеріалів справи та, зокрема, з Постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2024 року у справі №344/12124/24, яка набрала законної сили 19 липня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120227254): «16 травня 2024 року близько 18 год 20 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Миколайчука, 2, на парковці ТЦ «Арсен», [PERSON] вчинив дрібне хуліганство: пошкодив службовий автомобіль марки «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив громадський порядок. У судовому засіданні [PERSON] , якому роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні. … Встановлено, що вина [PERSON] у вчиненому доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №206308 від 17.06.2024, рапортом працівника поліції, протоколом огляду місця події від 16.05.2024, протоколом допиту представника потерпілого від 20.05.2024, протоколом допиту свідка від 17.05.2024, письмовим поясненням [PERSON] від 17.05.2024, висновком експерта та іншими матеріалами справи у їх сукупності. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №206308 від 17.06.2024, 16 травня 2024 року близько 18 год 20 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Миколайчука, 2, на парковці ТЦ «Арсен», [PERSON] вчинив дрібне хуліганство: пошкодив службовий автомобіль марки «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив громадський порядок. Відповідно до письмового пояснення [PERSON] від 17.05.2024, 16 травня 2024 року під`їхав до ТЦ «Арсен» у м. Івано-Франківськ. Хотів зайти всередину, однак працівники поліції та особи у військовій формі не пропустили його. Будучи злим на них, вирішив пошкодити автомобіль марки «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] . Наніс удар ногою по лівому дзеркалу вказаного автомобіля. Таким чином, дії [PERSON] слід кваліфікувати за ст.173 КУпАП як дрібне хуліганство, тобто інші подібні дії, що порушило громадський порядок і спокій громадян, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст.173 КУпАП. За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами». Отже, Суд зауважує, що Постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 липня 2024 року у справі №344/12124/24, яка набрала законної сили 19 липня 2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120227254) має преюдиційне значення в даній цивільній справі, оскільки нею, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено відповідні обставини, які не підлягають доказуванню в рамках даної цивільної справи, а саме: Факт того, що 16 травня 2024 року близько 18 год 20 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Миколайчука, 2, на парковці ТЦ «Арсен», [PERSON] вчинив дрібне хуліганство: пошкодив службовий автомобіль марки «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив громадський порядок. Отже, враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про те, що стороною Позивача доведено протиправність дій Відповідача, який, порушуючи громадський порядок, пошкодив службовий автомобіль марки «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] , що, в свою чергу, спричинило пошкодження транспортного засобу Позивача. Позивачем доведено і факт наявності шкоди та її розмір, що підтверджується Висновком експерта №СЕ-19/109-24/7128-АВ від 30.05.2024 року (а.с.11-23), наявні у якому розрахунки Відповідачем під час розгляду справи під сумнів не ставилися та не заперечувалися. Згідно вказаного висновку експерта №СЕ-19/109-24/7128-АВ від 30.05.2024 року вартість матеріальних збитків, завданих ГУНП в Івано-Франківській області для ремонту автомобіля марки «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження лівого бокового дзеркала заднього виду, станом на 16.05.2024 року становила 14 573,64 грн. Отже, Судом встановлено наявність у діях Відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, протиправної поведінки, яка виразилася у протиправних діях з пошкодження транспортного засобу; шкідливий результат такої поведінки як то шкода завдана майну позивача - автомобілю, у розмірі прямих витрат на відновлення пошкодженого автомобіля; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідачів та шкодою (збитками), який полягає у тому, що через протиправні дії Відповідача з пошкодження автомобіля Позивач зазнав витрат на відновлення автомобіля. При цьому вина Відповідача презюмується, оскільки останнім не надано доказів відсутності його вини у завданні шкоди майну Позивача (презумпція завдавача шкоди частина друга статті 1166 ЦК України). За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В ході розгляду даної цивільної справи Позивачем доведено наявність підстав для покладення на Відповідача обов`язку щодо відшкодування матеріальної шкоди Позивачу в розмірі 14 573,64 грн. Судові витрати слід розподілити відповідно до статті 141 ЦПК України. У зв`язку з цим стягненню з Відповідача підлягає сума сплаченого Позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 22, 23, 1166, 1187 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved