Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

у березні 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" адвоката Сокол Д.В. про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України, в якій вона просить суд стягнути з позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу передано до провадження судді Слободянюк А.В. 10.03.2025. В обґрунтування заяви представник зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28.02.2025 позов [PERSON] до ПрАТ «СК «ВУСО» залишено без задоволення. Копію рішення отримано ПрАТ «СК «ВУСО» в Електронному кабінеті Користувача у підсистемі ЕС ЄСІТС 28.02.2025. У відзиві від 04.11.2024 за вих.№394 представником ПрАТ «СК «ВУСО» адвокатом Сокол Д.В. визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ПрАТ «СК «ВУСО» очікує понести у зв`язку з розглядом справи в Голосіївському районному суді міста Києва в розмірі 10 000 грн. та зроблено заяву у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Остаточний розмір судових витрат складає: Професійна правнича (правова) допомога 4500,00 грн. Вказаний розмір судових витрат відповідає критерію розумності, є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом роботами (обсягом та часом, витраченим на виконаних робіт/наданих послуг). Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, суд дійшов висновків про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28.02.2025 у справі №752/21284/24 позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування, залишено без задоволення. Із матеріалів справи вбачається, що стороною відповідача у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України у відзиві зазначено, що докази щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу будуть подані в строки, передбачені законом після ухвалення рішення судом. Заява про розподіл судових витрат надійшла до суду 05.03.2025, тобто в передбачений процесуальним законом строк. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правничу допомогу представником відповідача надано: договір про надання правничої допомоги №1-20 КЮО від 20.01.2020; додаткову угоду від 03.03.2025 до договору про надання правової допомоги №1-20 КЮО від 20.01.2020; розрахунок робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 03.03.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №8569/10 від 27.12.2019; ордер серія АІ №1528181 від 01.06.2024. Як вбачається із договору про надання правової допомоги №1-20 КЮО від 20.01.2020 він укладний між адвокатом Сокол Д.В. та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо". Згідно п. 1, п. 2 в межах даного договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання здійснити захист, представництво та надати інші види правової допомоги в судових справах з позовами фізичних, юридичних осіб, органів державної влади, місцевого самоврядування та будь яких інших учасників (суб`єктів) правовідносин до клієнта; а також за позовами клієнта до фізичних осіб, юридичних осіб, органів державної влади, місцевого самоврядування та будь яких інших осіб; а також в досудових справах, пов`язаних із врегулюванням страхових випадків. Послуги адвоката за цим договором надаються шляхом надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, зокрема, здійснення представництва та захист в судах, інших державних органах, перед громадянами та юридичними особами, та в інших формах, передбачених чинним законодавством України. Згідно п. 6, п. 8 договору клієнт зобов`язується сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк, згідно цього договору. Гонорар адвоката за цим договором визначається у додаткових угодах до договору. Згідно Додаткової угоди від 03.03.2025 розмір гонорару за цим договором по справі №752/21284/24 визначається згідно розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом для надання правової допомоги, який складається та підписується сторонами. Оплата за цим договором здійснюється протягом 30 банківських днів (включно) з дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідно до розрахунку робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 03.03.2025 цей розрахунок складений про те, що на підставі Договору про надання правової допомоги від 20.01.2020 №1-20 КЮО адвокатом Сокол Д.В. надано правову допомогу ПАТ "СК "Вусо" обумовлену договором щодо захисту інтересів клієнта у Голосіївському районному суді м. Києва в рамках розгляду справи №752/21284/24: ознайомлення та правовий аналіз позовної заяви і додатків до неї - 30 хв вартістю 750 грн.; підготовка та направлення адвокатського запиту - 30 хв вартістю 750 грн; підготовка та направлення відзиву - 2 год вартістю 3000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 4 500,00 грн. Сторони дійшли згоди, що цей розрахунок є Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Враховуючи, що рішення у справі ухвалено 28.02.2025, то строк, визначений договором, на оплату правової допомоги ще не настав. На підтвердження повноважень адвоката Сокол Д.В. до матеріалів справи долучено копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №8569/10 від 27.12.2019 та ордер серія АІ №1528181 від 01.06.2024. Таким чином, в загальному розмірі понесені відповідачем Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" витрати на правничу допомогу у справі становлять 4 500,00 грн. Дослідивши всі надані сторонами докази, враховуючи положення вищенаведених норм закону, суд приходить до висновку, що представником відповідача підтверджено належними доказами понесені відповідачем витрати на надану йому правову допомогу, та враховуючи, що судом в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, розмір понесених відповідачем витрат підлягає стягненню з позивача в повному обсязі, в розмірі 4 500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved