Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] (далі по тексту позивачка) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі\~по тексту\~відповідач)про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 29.07.2006 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1000. У шлюбі сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , котрі проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. У грудні 2022 року, в зв`язку зі збройною агресією росії, позивачка виїхала з дітьми до Польщі, де вони тимчасово проживають. Вона працює, однак має матеріальні труднощі і потребує допомоги по утриманню дітей. Відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має, однак матеріальної допомоги добровільно не надає. Покликаючись на положення закону, просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 30.01.2025 [PERSON] звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (дал - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 36, 37 ЦПК України, того ж дня було визначено головуючу суддю Шарую Л.О. та передано їй дану справу. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.01.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи. У судове засідання позивачка не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, у зв`язку з тимчасовим перебуванням за межами України. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечив проти задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення\~ Застосовані норми права. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує\~на тому,\~що обов`язок\~утримувати власну\~дитину,\~надавати їй\~допомогу (аліменти)\~батьки несуть\~не лише\~на підставі\~судового рішення,\~а з\~факту народження\~дитини,\~згідно з\~вимогами СК\~України. Відповідно до ч. 6, 7 ст. 7, ст. 141 СК України: жінка та чоловік мають рівні права і обв`язки у сімейних відносин, шлюбі та сімї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Частинами 1-3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, суд звертає увагу відповідача на те, що законодавством передбачено саме право стягувача аліментів вибирати спосіб їх стягнення: у частці від доходу боржника або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 11 березня 2020 року у справі N 759/10277/18, яка підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину встановлюється щороку Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 29.07.2006 між сторонами зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1000, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.07.2006 (а.с. 9). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.2010 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.2012 (а.с. 11). За змістом позовної заяви позивачка разом з дітьми виїхала до Польщі, на підтвердження чого надала копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон свого та дітей (а.с. 14, 15, 16). Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи, діти - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 13). Позивач отримувала доходи у Польщі за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року, що підтверджується довідкою від 13.06.2024, виданою ТОВ "Фолга АПТ", перекладеною присяжним перекладачем української мови Аґнєшкою Солтан від 03.07.2024 (а.с. 17). Ураховуючи, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні і даний факт відповідач визнає, розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дітей узгоджується із положеннями ст. 182 СК України та визнається відповідачем, суд дійшов до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та про можливість прийняття визнання позову відповідачем, їх задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п.п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно зі ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2025 складає 3 028,00 грн. Отже, розмір судового збору становить 1211 грн 20 коп. Оскільки до\~початку розгляду\~справи по\~суті від\~відповідача надійшла\~заява про\~визнання позову,\~позивачка звільнена\~відсплати судового\~збору,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовної\~заяви,\~то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved