Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

07.11.2024 року адвокат Толстих О.Ю., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, грошові кошти у розмірі 213 000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору. В обґрунтування позову зазначено, що в період часу з 18.06.2001 року по 28.09.2006 року, тобто 5 років 03 місяці, позивач працював на підприємстві відповідача на посаді підземного прохідника, у шкідливих умовах праці, що призвело до професійного захворювання, втрати професійної працездатності на 65%, та встановленні третьої групи інвалідності, чим позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він відчуває постійний біль в шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією в праві руку та ногу, біль в плечових, ліктьових і колінних суглобах; обмеження рухів та хрускіт в них, заніміння кінцівок, задишку при фізичному навантаженні, сухий кашель, біль в області грудної клітини, загальну слабкість. В наслідок чого змушений постійно бути під наглядом лікарів, проходити стаціонарне лікування, медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 213 000,00 грн., тобто у розмірі 30-ти мінімальних розмірів заробітних плат ( 7\~100,00 грн. х 30 = 213 000,00 грн.), яку просить суд стягнути з відповідача. 12.11.2024 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами. 04.12.2024 року представник відповідача подав до суду відзив, відповідно до якого відповідач позов не визнав посилаючись на необґрунтованість позову та зазначив, що позивачем не доведений факт спричинення моральної шкоди саме неправомірними діями відповідача, наявності вини відповідача у завданні моральної шкоди, а заявлений розмір моральної шкоди, на його думку, не відповідає вимогам розумності та справедливості та є завищеним. При цьому також зазначив, що при укладанні трудового договору позивач був ознайомлений з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства, але позивач свідомо прийняв наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Також зазначив, що відповідач надавав позивачу встановлені чинним законодавством і колективним договором пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного Фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо, тобто не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу; технологію виробництва не порушував, повсякчас застосовує заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду охорони праці. Також зазначив, що умови праці, у яких працював позивач, не створювались відповідачем, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, тому вважає ймовірною причиною професійного захворювання позивача, незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, не зважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що Позивач перебував в трудових відносинах з підприємством Відповідача та з 18.06.2001 року по 28.09.2006 року працював підземним прохідником з повним робочим днем в підземних умовах, ШБУ ВАТ «Суха Балка» (а.с.20-21). Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 130133 від 01.08.2024 року позивачу [PERSON] первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності (50 % - радикулопатія, 15%- ХОЗЛ), дата переогляду 10.07.2026 року. Визначено потребу у санітарно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.12). Відповідно до довідки МСЕК 12 ААГ №573773 від 01.08.2024 року позивачу [PERSON] первинно встановлено третю групу інвалідності з 08.07.2024 року, на строк до 01.08.2026 року, визначено необхідність у спостереженні сімейного лікаря, невролога (а.с. 13). 10.05.2024 року складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) [PERSON] , діагноз: 1. Радикулопатія попереково-крижова L5, S 1 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та м?язово-тонічним синдромами, вираженим переферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня); 2. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А. ЛН першого-другого ступеня. Зазначений Акт був складений на підставі інформаційної довідки про умови праці від 08.06.2023 №ПС/3.1/13569-23, складеної Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці та Державних санітарних норм і правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248. Обставиною виникнення профзахворювань [PERSON] стало: Працюючи прохідником у шахтобудівельному управлінні BAT «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ». ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» тa АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» у період з 02.10.2006 по 04.04.2023. [PERSON] в підземних умовах шахти виконував комплекс робіт з проходки гірничих виробок різної конфігурації, а саме: підносив перфоратор, пневмопідтримуючу колонку, бури та коронки, переміщував бурову карету в забій; очищував забій для буріння шпурів; розміщував шпури відповідно до паспорту буропідривних робіт; під?єднував водяні та повітряні шланги до магістралі; продував повітряні шланги; під?єднував водяні та повітряні шланги до перфоратора, пневмопідтримуючої колонки, бурової карети; при бурінні буровою каретою: встановлював маніпулятор на шпур, забурював, управляв буровою каретою, установкою при бурінні шпурів у відповідності з правилами технічної експлуатації, здійснював перестановку маніпуляторів при переході до буріння наступного шпура; при бурінні ручним або телескопним перфоратором: забурював та бурив шпури, переходив від шпура до шпура: випробував, змащував та здійснював дрібний ремонт перфоратора, бурової карети; змінював бури та бурові коронки; продував та очищував шпури від бурового шламу. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив концентрацій аерозолів фіброгенної дії, що перевищували нормативні показники. Згідно медичного висновку лікарсько - експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров?я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 09.04.2024 №574 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також є професійний маршрут: з 18.06.2001 по 28.09.2006 - підземний прохідник шахтобудівельного управління відкритого акціонерного товариства «СУХА БАЛКА». Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння): Важкість праці: Маса вантажу, що постійно підіймається та перемішується вручну, перевищувала на 15 кг і складала 45 кг при нормі до 30 кг; періодичне перебування у робочій позі стоячи 62% зміни при нормі до 60%; згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України N? 248 від 08.04.2014. Пил переважно фіброгенної дії: Концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в середньому у 2,14 разів (4,24-4.33 мг/м при ГДК 2,0 мг/м'), згідно Наказу МОЗ України від 14.07.2020 №1596 «Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони» ( а.с.8-11). У зв`язку із професійними захворюваннями [PERSON] перебував на лікуванні, що підтверджується виписками з медичних карт, медичним висновком (а.с.18-19). 09.10.2024 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 212/7803/24, з АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду в розмірі 300\~000,00 грн. без урахування податку з доходів фізичних осіб (тривалість роботи на підприємстві 16 років 06 місяців). Частиною 4 статті 43 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Ст. 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~1\~ч.\~2,\~ч.\~3-5\~ст.\~23\~ЦК\~України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Конституційний Суд України у пункті 4.1 Рішення від 27 січня 2004 року\~\~\~\~у справі № 1-9/2004 за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком медико-соціальною експертною комісією, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено. Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем, як роботодавцем, на якого покладається обов`язок забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, права позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, що полягало у перевищенні гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що призвело до заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків, з причини отримання внаслідок наведених факторів професійного захворювання, втрати професійної працездатності на 65% та встановлення ІІІ групи інвалідності до 01.08.2026 року, з переоглядом 10.07.2026 року, що вимагає постійного лікування, тобто суд вважає доведеним наявність моральної (немайнової) шкоди; доведеним обов`язок саме відповідача, як заподіювача такої шкоди по її відшкодуванню; доведеним наявність причинного зв`язку між шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача та права позивача на відшкодування такої шкоди. Визначаючи розмір\~\~грошового відшкодування\~\~моральної шкоди,\~\~суд враховує\~\~заявлений позивачем\~\~розмір грошового\~відшкодування\~завданої\~ моральної\~шкоди,\~\~яку він\~\~оцінив в\~\~213\~000,00\~грн.,\~ враховуючи\~період\~роботи\~позивача на\~підприємстві\~відповідача\~ в\~шкідливих умовах,\~\~який становить\~\~05\~років \~03\~місяців,\~\~характер отриманих\~позивачем\~професійних \~захворювань,\~\~відсоток втрати\~професійної\~працездатності,\~\~який позивачу\~встановлений\~у\~ 65%,\~\~встановлення позивачу\~\~у зв`язку\~з\~наявністю \~наведеного\~професійного\~ захворювання\~ІІІ\~групи інвалідності до 01.08.2026 року, з переоглядом 10.07.2026 року;\~ тяжкість вимушених\~змін в\~його життєвих\~і виробничих\~стосунках,\~ глибину фізичних\~ та душевних\~ страждань позивача\~ за наведених \~обставин;\~ враховуючи вимоги\~ розумності і\~ справедливості,\~ а також\~ враховуючи судову\~практику при\~розгляді аналогічних\~ спорів,\~ суд визначає\~ суму\~ грошового відшкодування,\~ завданої позивачу\~моральної шкоди\~в розмірі \~100 000\~грн., яка оподаткуванню не підлягає. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial