Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

04.12.2023 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи. Ухвалою від 10.06.2024 року прийнято позовну заяву ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію до провадження, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.09.2024 року у справі за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~теплову енергію проведено заміну відповідача [PERSON] на належного [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» зазначено, що квартира [ADDRESS] , який приєднано до системи централізованого теплопостачання, споживачами якої є відповідач. На підприємстві позивача на ім`я відповідального наймача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №353490968 від 08.11.2023 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] є гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер №1351, виданого 08.12.2020 року Лиманською державною нотаріальною конторою. Представник позивача зазначає, що відповідач, будучи власником квартири, використав надану Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» послугу для задоволення власних потреб, однак неналежно виконував обов`язок по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за теплову енергію за період 23.03.2010 року до 07.12.2020 року в сумі 41\~061,56 грн.; 3% річних за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року 4 966,99 грн.; інфляційні втрати за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року 24\~017,84 грн.; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року в сумі 79,26 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача на користь ОКП «ДТКЕ» заборгованість за теплову енергію за період 23.03.2010 року до 07.12.2020 року в сумі 41\~061,56 грн.; 3% річних за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року 4 966,99 грн.; інфляційні втрати за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року 24\~017,84 грн.; заборгованість за абонентське обслуговування за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року в сумі 79,26 грн. а також судові витрати в розмірі 2\~147,20 грн.,поштові витрати на суму 50,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на суму 35,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Через систему «Електронний суд» надіслав додаткові пояснення у справі, в котрих зазначив, що до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за теплову енергію та плати за абонентське обслуговування, у тому числі борг за теплову енергію за листопад 2020 року у розмірі 1479,15 грн. та за грудень у розмірі 501,00 грн., плата за абонентське обслуговування за листопад 2020 року становить 52,84 грн. та за грудень 2020 - 26,42 грн. Крім того, заочним рішенням Індустріального суду м.Дніпропетровська по справі №202/21174/23 стягнуто з [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість у\~розмірі 20\~654,65\~грн.,\~з котрих:\~заборгованість за\~теплову енергію\~за період\~31.10.2020\~року до\~31.10.2023\~року в\~сумі 18\~952,30\~грн.;\~3%\~річних за\~період з\~31.10.2020\~року до\~01.02.2022\~року \~286,35\~грн.;\~інфляційні втрати\~за період\~з 31.10.2020\~року до\~01.02.2022\~року \~984,88\~грн.;\~заборгованість за\~абонентське обслуговування\~в сумі\~431,12\~грн. Однак, по справі №202/21174/23 до позовної заяви додано розрахунок заборгованості, в котрому стягується борг за теплову енергію та абонентське обслуговування не з 31.10.2020 року, а з грудня 2020 року, тобто заборгованість за листопад фактично не стягнуто, а за грудень 2020 року стягнуто лише частина 1 717,73 грн., а не за весь місяць грудень у розмірі 2 218,73 грн. Таким чином, по справі №202/21174/23 у позовних вимогах зазначено борг за теплову енергію з 31.10.2020 року, а фактично стягнуто з грудня 2020 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, позовні вимоги ОКП «ДТКЕ» до [PERSON] по справі №202/21159/23 підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги ОКП «ДТКЕ» до [PERSON] по справі № 202/21174/23 охоплюють інший період, що підтверджується розрахунком боргу. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. На адресу суду повернулися конверти із рекомендованими повідомленнями із судовими повістками із позначками «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, враховуючи, що судом судові повістки про виклик відповідача у судове засідання направлялися за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, однак на адресу суду повернулися поштові конверти із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», а іншої адреси відповідач суду не повідомив, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №353490968 від 08.11.2023 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер №1351, виданого 08.12.2020 року Лиманською державною нотаріальною конторою. Тому є абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та має особовий рахунок № [NUMBER] . З розрахунку заборгованості за особовим рахунком [PERSON] та розрахунку інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами за особовим рахунком № [NUMBER] вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 70\~125,65 грн., з котрих: 41\~061,56 грн. - заборгованість за теплову енергію за період 23.03.2010 року до 07.12.2020 року; 4 966,99 грн. - 3% річних за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року; 24\~017,84 грн. - інфляційні втрати за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року; 79,26 грн. - заборгованість за абонентське обслуговування за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року. Таким чином, між позивачем і відповідачем склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач користувався даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлявся від них. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користується. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У порушення ст.ст. 901, 903 ЦК України відповідач не здійснює оплату за надану йому позивачем теплову енергію та має загальну заборгованість у розмірі 41\~061,56 грн., що утворилася з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року. Отже, з урахуванням наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що відповідач ані відзиву стосовно заявлених позовних вимог, ані доказів стосовно спростування вимог позивача до суду не надав, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надану їм позивачем теплову енергію в розмірі 41\~061,56 грн. за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року. Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів /100. Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат проведені на заборгованість, яка виникла виключно до 24 лютого 2022 року. Відповідачу надавались послуги з опалення, але він не в повному об`ємі вносив плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочив виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком № [NUMBER] утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року. Отже, у зв`язку з не виконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, боржнику нараховано за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року, інфляційні втрати в сумі 24\~017,84 грн. та 3% річних у сумі 4 966,99 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно з п. 11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 79,26 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі. Заборгованість за абонентське обслуговування за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] складає 79,26 грн., яка також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання по сплаті послуг з теплопостачання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 70\~125,65 грн., з котрих: 41\~061,56 грн. - заборгованість за теплову енергію за період 23.03.2010 року до 07.12.2020 року; 4 966,99 грн. - 3% річних за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року; 24\~017,84 грн. - інфляційні втрати за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року; 79,26 грн. - заборгованість за абонентське обслуговування за період з 23.03.2010 року до 07.12.2020 року. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір», з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~147,20 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, на відповідача. Тому з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню поштові витрати, пов`язані з поштовим відправлення відповідачу документів у справі на суму 50,00 грн. та витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 35,00 грн. (а.с.56,57).

Outcome: approved