Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Короткий зміст позову Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс»» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Мотивуючи позовні вимоги посилаються на те, що 13.01.2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №00-10925825 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Вказує на те, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання з вищевказаним кредитним договором виконали, перерахувавши на картковий рахунок вказаний відповідачкою [PERSON] у зазначеному кредитному договорі кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн. (за вирахування одноразової комісії у розмірі 20,00%, що складає 1000 грн.), однак відповідачка зазначені кошти ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» не повернула та не сплатила відсотки за користування кредитом. Представник позивача посилається на те, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту у відповідачки [PERSON] утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором №00-10925825 від 13.01.2024 року в розмірі 18\~840,00 гривень, яка складається з 6000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 12\~844,00 гривень заборгованість за відсотками. Зазначає, що 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу №22-01/2024 згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №00-10925825 від 13.01.2024 р. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача загальну суму 6490 грн. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18 844,00 грн. Вказує на те, що позивач - ТОВ «ФК «ЕЙС» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги в тому числі і до відповідача [PERSON] на загальну суму 18 844,00 грн. Стверджує, що після набуття прав вимоги до відповідача ТОВ «ФК «ЕЙС» будь-яких нарахувань за кредитним договором не здійснювало. Представник позивача вказує, що всупереч умов вищезазначеного кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконала свого зобов`язання та заборгованість не погасила ні перед первісним кредитором - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», ні перед позивачем - ТОВ «ФК «ЕЙС». Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс»», заборгованість за кредитним договором №00-10925825 від 13.01.2024 року у розмірі 18\~840,00 гривень, яка складається з 6000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 12\~844,00 гривень заборгованість за відсотками, та судові витрати, в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Рух справи та позиція сторін Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.02.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Ейс»», адвокат Тараненко А.І. у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача; у випадку неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач\~ [PERSON] \~у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України. У відповідності до ст.ст.174, 178\~ЦПК України відповідач не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Відповідно до положень ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що можливо розглянути справу у відсутність відповідача, та зі згоди позивача в заочному порядку, що відповідатиме вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Положеннями ст.\~4\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом належними доказами по справі встановлено, що 13.01.2024 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем [PERSON] , укладено Договір кредитної лінії №00-10925825 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, що також підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.11-15, 23-24). Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Первісного Кредитора -\~https://kachay.com.ua/\~та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику (а.с.16-20). За договором N?00-10925825 від 13.01 2024 у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі - 18844,00 грн., яка складається з: 6000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 12844,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку на період 16.08.2024-16.12.2024, а також детальними розрахунками заборгованості від 22.01.2024, 16.08.2024 (а.с.33, 34-35). 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали Договір факторингу №22-01/2024 згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №00-10925825 від 13.01.2024 р. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача загальну суму 6490 грн. (а.с.36-47). Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 18 844,00 грн. (а.с.48-59). За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2\~статті 639\~ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Пунктами 5, 6, 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Отже, як вбачається з вищевказаної Довідки про ідентифікацію, вищевказаний кредитний договір №00-10925825 від 13.01.2024 року був підписаний [PERSON] шляхом накладення нею електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, який містить особисті дані відповідачки, зокрема: індивідуальний податковий номер; число, місяць, рік народження останньої; мобільний номер відповідачки тощо. Окрім цього, особисті дані відповідачки [PERSON] містяться і у вищевказаному Договорі кредитної лінії №00-10925825 від 13.01.2024 року (а.с.11-15). Положеннями ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530\~ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Так, зміст договору відповідно до ст.\~628\~ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.\~ Стаття 1049\~ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, здійсненого позивачем, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 18844,00 грн., яка складається з: 6000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 12844,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом (а.с.33-35). Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №00-10925825 від 13.01.2024 року, яка підлягає стягненню з відповідачки складає 18 844,00 грн. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн., документально підтвердженого платіжною інструкцією №5533 від 15.01.2025 року (а.с.73). Разом з тим, частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими представником позивача доказами, зокрема договором про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024 року; додатковою угодою №2 до договору; актом прийому-передачі наданих послуг на загальну суму 7000 грн. (а.с.60-64) та підлягають стягненню з відповідача. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Відповідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Положеннями статей 12, 13 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі та

Outcome: approved