Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Зміст позовних вимог У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 57878,25 грн, а саме: за кредитним договором № 2005530478 в розмірі 19 464,62 грн, з яких: 13 478,40 грн - загальна сума боргу за тілом; 5 986,22 грн - загальна сума боргу за відсотками; 0,00 грн - загальна сума боргу з комісії; за договором позики № 0934614048 в розмірі 24 877,79 грн, з яких: 4 229,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 648,79 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 2324682 в розмірі 9 535,84 грн, з яких: 8 560,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 975,84 грн - сума заборгованості за процентами; за кредитним договором № 63731 в розмірі 4 000,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 700,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн - комісія. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № 2005530478; з ТОВ «ФК «Інфінас» укладено кредитний договір № 0934614048 від 19.10.2021; з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено кредитний договір № 2324682 від 04.09.2021; з ТОВ «АВІРА ГРУП» укладено кредитний договір № 63731 від 25.12.2021. 28.06.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 28/06/23, 24.11.2022 між ТОВ «ФК «Інфінас» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22. 17.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17052023. 05.01.2024 між ТОВ «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12022022. Позивач стверджує, що на підставі вищевказаних договорів факторингу він набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників вимоги, зокрема і до [PERSON] за відповідними договорами. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Позивач в позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі. Відзив на позовну заяву У відзиві на позовну заяву відповідачка просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідачка вказує, що з моменту укладення кредитного договору № 2005530478 (з АТ «ОТП Банк») пройшло вже більше 10 років. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» до позовної заяви не було надано жодних виписок за вказаним кредитним договором, які підтверджували внесення позичальником коштів в рахунок погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору строк надання кредиту становить 9 місяців, тобто до 31.05.2014. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 08.03.2024, тобто, з пропуском позовної давності. Крім цього, позивачем не надано будь-яких належних розрахунків заборгованості, виписки, які були надані первісним кредитором, та які підтверджують нарахування відсотків за кредитним договором та сплату відповідачкою коштів за кредитним договором, зокрема, дати внесення відповідних платежів. Відповідачка зауважує, що за умовами кредитного договору № 2005530478 від 31 серпня 2013 року розмір кредиту становив 2321,70 грн, проте позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 13478,40 грн, але будь-яких доказів правомірності збільшення розміру заборгованості за тілом вказаного кредиту не надано. Крім того, умовами кредиту не було визначено необхідність сплати відсотків за кредитним договором. Відповідачка зазначає, що зі змісту позовних вимоги 28.11.2021 між нею та ТОВ «ФК «Інфінас» укладено кредитний договір № 0934614048. До матеріалів позовної заяви була надана лише Заявка-анкета на отримання кредиту № 3984334. За вказаною заявкою, назва контрагента, надавача послуг ФОП « [PERSON] ». Позивачем не вказано, яким чином ФОП [PERSON] належить до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС». Не надано жодної інформації про наявність ФОП [PERSON] наявності ліцензії на надання кредитних коштів у позику. Самого кредитного договору до матеріалів позовної заяви не надано. Крім цього, немає ніяких документів, які підтверджують погодження кредитором умов, які назначені у Заяві-анкеті на отримання кредиту. За кредитним договором, позивачем не було надано жодних виписок з рахунку відповідача. Стосовно кредитного договору № 63731 відповідачка вказує, що позивачем нараховано комісію неправомірно. Загалом відповідачка стверджує, що позивачем не було надано жодних доказів, які підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитними договорами. Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме відповідачем були застосовано електронний підпис, зокрема, відсутні докази того, який саме електронний підпис використовував відповідач при підписанні кредитного договору, а також відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Доказів того, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок [PERSON] не було надано. Відповідачка наполягає, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем від позивача будь-яким чином коштів. Витяг з реєстру боржників не містить реквізитів, які повинні бути відображені в оригіналі документа, зокрема відсутні підпис клієнта та відтиски печаток. Відповідачка зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу. Розрахунки заборгованості підготовлені правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а не первісними кредиторами, не міститься жодних підписів, печаток з даними первісних кредиторів. Також вказані розрахунки не містять жодної інформації про нарахування заборгованості, не вказана відсоткова ставка, за якою здійснюється нарахування. Відповідь на відзив на позовну заяву Щодо кредитного договору № 2005530478 (з АТ «ОТП Банк») позивач зазначає, що жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору відповідачем висловлено не було. Позовна давність починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань. Позивач стверджує, що електронні договори укладені сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договори між [PERSON] та ТОВ «ІНФІНАНС», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», не були б укладені. Для укладання договорів № 0934614048 від 28.12.2021, № 2324682 від 04.09.2021, № 63731 від 25.12.2021 відповідачем вчинено ряд дій без здійснення яких договори були б не укладені, що в свою чергу підтверджує укладання вказаних договорів в електронній формі. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначених договорів відповідачем висловлено не було. Договори, укладені з [PERSON] , у судовому порядку не були розірвані. Відповідач не погоджується з відповідними розрахунками заборгованості за вищезазначеними договорами, будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги, зокрема контррозрахунок заборгованості, не надано. Позивач вказує, що договори укладені між первісними кредиторами та відповідачем, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому порядку також недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. З метою мінімізації та недопустимості розкриття відомостей щодо інших боржників, ТОВ «ФК «ЄАПБ» разом з поданою позовною заявою надано витяги з реєстру боржників до вищезазначених договорів факторингу, що відображають інформацію про відступлення права вимоги щодо конкретного боржника та номеру відповідного договору. Заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву Відповідачка вказує, що позивач повинен подати всі докази разом з позовною заявою, а при неможливості подання вказаних доказів, зазначити про це. Натомість, жодного посилання у тексті позовної заяви про неможливість надання всіх доказів - позивачем не зазначено. Лише після того, як відповідач у відзиві звернув увагу на відсутність вказаних доказів, позивачем було здійснено дії з витребування та долучення вказаних доказів, що порушує принцип змагальності. Відповідач наполягає на пропуску позивачем позовної давності стосовно вимог за кредитним договором № 2005530478. Стосовно інших кредитних договорів відповідачка вказує, що будь-яких доказів того, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок [PERSON] , позивачем не було надано, як і доказів того, що до позивача перейшло право вимоги. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. 12 квітня 2024 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву. 17 квітня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. 25 квітня 2024 року від відповідачки надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. 27 травня 2024 представником позивача подано клопотання про долучення доказів. 29 травня 2024 року від відповідачки надійшли заперечення на клопотання про долучення доказів. Щодо клопотання позивача про долучення доказів Відповідно до ч. 3, 4 ст. 179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті. Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Таким чином позивач має право разом з відповіддю на відзив на позовну заяву подати докази на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. У даному випадку позивач надав разом з відповіддю на відзив на позовну заяву ряд документів, а також вказав, що після отримання всієї інформації від всіх первісних кредиторів, вона буде невідкладно долучена до матеріалів справи окремим клопотанням. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, суд не вбачає в діях позивача щодо подання доказів порушення норм ЦПК України та приймає подані позивачем документи до розгляду. Фактичні обставини справи, встановлені судом 31.08.2013 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2005530478, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на придбання товару у продавця-1 - 2130,00 грн; на придбання послуг зі страхування у продавця-2 - 191,70 грн. Загальна сума кредиту - 2321,70 грн; строк кредиту - 9 міс; сума першого внеску за товар - 375,00 грн; розмір процентної ставки - 0,01 % річних. Продавець-1 - Фізична особа-підприємець [PERSON] ; товар - вікна; Продавець-2 - ПАТ «Страхова компанія «СК Арсенал страхування» (п. 1.1 договору). 3 метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перераховує визначені п. 1.1 договору суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг. Позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 31 травня 2014 року (п. 1.2.2, 1.4.1 договору). Окрім кредитного договору відповідачем також підписано графік платежів. У матеріалах справи міститься рахунок-фактура на суму 2505,00 грн та товарний чек на суму 375,00 грн від 31.08.2013. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № 2005530478 від 09.04.2014, картковий рахунок [NUMBER] , про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток (особистих) по [PERSON] станом на 28.06.2023, за яким заборгованість становить 19464,62 грн. У матеріалах справи міститься звіт-рахунок від 10.03.2024 за період з 09.04.2014 по 28.06.2023, в якому відображено рух коштів на картковому рахунку відповідачки за період з 09.11.2019 по 06.07.2020. 28.06.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 28/06/23. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28.06.2023 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2005530478 від 09.04.2014 в загальному розмірі 19 464,62 грн, з яких: 13 478,40 грн - загальна сума боргу за тілом кредитк; 5 986,22 грн - загальна сума боргу за відсотками. Згідно зі складеним позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2005530478 від 09.04.2014 за період з 28.06.2023 по 29.02.2024, станом на 29.02.2024 непогашений залишок заборгованості відповідача складає 19 464,62 грн. 28.12.2021 [PERSON] звернулася до ТОВ «Інфінанс» із заявкою-анкетою № 3964334 на отримання кредиту, в якій вказала бажану суму кредиту - 4229,00 грн та надала реквізити банківської платіжної карти [NUMBER] . У матеріалах справи міститься пропозиція укласти договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0934614048/1 згідно з заявкою-анкетою № 3964334 від 28.12.2021 та акцепт оферти від 28.12.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0934614048/1 згідно з заявкою-анкетою № 3964334 від 28.12.2021, за умовами яких розмір кредиту складає 4229,00 грн; строк користування кредитом - 12 місяців; відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом, яка застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна номінальна відсоткова ставка 638,75 %, яка застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому виражені становить 24644,50 грн; реальна річна процента ставка за кредитом становить 1277,50 %. У матеріалах справи міститься квитанція № 127902927 від 28.12.2021 на суму 4229,00 грн, з призначенням платежу «зарахування 4229 грн на картку [NUMBER] , одержувач - ТОВ «Інфінанс». 24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Також 24 листопада 2022 року ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали Акт прийому-передачі реєстрів боржників до вищевказаного договору. Відповідно до реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 вказано заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0934614048, в загальному розмірі 24 877,79 грн, з яких: 4 229,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 648,79 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0934614048 від 28.12.2021 за період з 24.11.2022 по 29.02.2024, станом на 29.02.2024 непогашений залишок заборгованості складає 24 877,79 грн. 04.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2324682, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит, сума кредиту (загальний розмір) складає 10000,00 грн. Строк кредиту 15 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % у день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього договору. Знижена процентна ставка становить 1,90 % у день та застосовується на умовах, визначених договором. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на весь строк кредиту 44565,90 % річних (п. 1.1. - 1.4.2, 1.5.1 договору). Відповідно до п. 1.6.1 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 12850,00 грн. За змістом п. 2.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної картки [NUMBER] . Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 01.03.2024 № 1-0103, через сервіс платежів іРау.uа ТОВ «Лінеура Україна» 04.09.2021 перерахувало 10000,00 грн на карту № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] . Між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додаткові угоди від 19.09.2021, 05.10.2021, 05.11.2021, 21.11.2021, 07.12.2021, 31.12.2021, 08.01.2022, якими продовжувався строк дії договору № 2324682 від 04.09.2021. 17.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17052023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Також 17.05.2023 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали Акт прийому-передачі реєстрів боржників до вищевказаного договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.05.2023 до договору факторингу №17052023 від 17.05.2023 вказано заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2324682 від 04.09.2021, в загальному розмірі 9 535,84 грн, з яких: 8 560,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 975,84 грн - сума заборгованості за процентами. Згідно з складеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2324682 від 04.09.2021 за період з 17.05.2023 по 29.02.2024, станом на 29.02.2024 непогашений залишок заборгованості складає 9 535,84 грн. 25.12.2021 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 63731, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн, строком на 21 день до 14.01.2022, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1277,5% річних (3,5% в день), і зобов`язалася повернути кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.5. договору за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Пунктами 2.1, 2.2 договору обумовлено повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Заборгованість за договором підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства строк встановлений договором. Відповідно до п.3.4.2 договору клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку встановленому договором. Згідно з інформаційної довідки № 314/04 від 10.04.2024 через сервіс платежів Platon ТОВ «Авіра Груп» 25.12.2021 перерахувало 2000,00 грн на картку № [NUMBER] , номер транзакції 34045-66414-75253. Слід зауважити, що номер картки [NUMBER] відповідає номеру рахунку позичальника вказаному в договорі № 2324682 від 04.09.2021. Згідно зі складеного ТОВ «ФК «Авіра Груп» розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2324682 від 04.09.2021 за період з 26.12.2021 по 05.01.2024, відповідачкою кошти на користь кредитора не сплачувались. 05.01.2024 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та позивачем укладено договір факторингу № 05012024, за умовами якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Авіра Груп». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 63731 в сумі 4 000,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 700,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн - комісія. Щодо переходу права вимоги Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі №910/19199/21). Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої та сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач надав реєстр боржників № 2 від 28.06.2023 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023, згідно з яким до нього від АТ «ОТП БАНК» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором про видачу та обслуговування міжнародних пластикових карток (особистих) № 2005530478 від 09.04.2014, однак самого договору матеріали справи не містять. Водночас позивачем не надано суду доказів, що до позивача від АТ «ОТП БАНК» перейшло право вимоги до відповідачки за договором про надання споживчого кредиту № 2005530478 від 31.08.2013 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , копія якого додана до позовної заяви. Крім того, у реєстрі боржників від 24 листопада 2022 року до договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 вказано заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0934614048, без дати, водночас між ТОВ «Інфінанс» та відповідачкою укладено договір № 0934614048/1 від 28.12.2021, на підставі якого позивачем вимог заявлено не було, а кредитний договір № 0934614048 позивачем суду не надано. Таким чином позивачем не доведено належними допустимими доказами підтвердження обставин, на які він посилається, а саме не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за договором № 2005530478 від 31.08.2013 та № 0934614048/1 від 28.12.2021, у зв`язку з чим в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 19 464,62 грн та 24 877,79 грн суд відмовляє у задоволенні вимог. Перехід права вимоги до позивача за договорами № 2324682 від 04.09.2021 та № 63731 від 25.12.2021 підтверджується матеріалами справи. Щодо підписання кредитних договорів Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18) зазначено, що «положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню». Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». [PERSON] з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено кредитний договір № 2324682 від 04.09.2021 за допомогою одноразового персонального ідентифікатора Р841; з ТОВ «АВІРА ГРУП» укладено кредитний договір № 63731 від 25.12.2021 за допомогою одноразового персонального ідентифікатора AV2852. Відповідачка підписала кредитні договори електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину. Щодо стягнення заборгованості Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 24-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Позивач у позовній заяві не заявив вимог про застосування судом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. За умовами договору № 2324682 від 04.09.2021 передбачено надання позики в розмірі 10 000,00 грн строком на 15 днів, який продовжувався додатковими угодами та визначений сторонами до 24.01.2022. За користування кредитом визначено фіксовану процентну ставку в розрахунку 1,90 % на добу. Сума відсотків за користування кредитом становить 2850,00 грн (сума кредиту 10 000 грн х 1,9 % х 15 днів). З розрахунку ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за період з 04.09.2021 по 23.02.2022 вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку дії кредитного договору № 2324682 від 04.09.2021. Водночас на день підписання чергової додаткової угоди (19.09.2021, 05.10.2021, 20.10.2021, 05.11.2021, 21.11.2021, 07.12.2021, 22.12.2021, 08.01.2022) відповідачка сплачувала відсотки за користування кредитом в сумі по 2850,00 грн. Також відповідачка сплатила 6000,00 грн (по 2000,00 грн 03.02.2022, 10.02.2022 та 17.02.2022), які ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зараховувались на погашення відсотків та частина на погашення заборгованості за тілом кредиту, в тому числі нарахованих поза межами строку дії договору. Таким чином сума кредитної заборгованості відповідачки за договором № 2324682 від 04.09.2021 становить 6850,00 грн (10 000 грн + 2850,00 грн - 6000,00 грн). За умовами договору № 63731 від 25.12.2021 передбачено надання позики в розмірі 2000,00 грн строком на 21 день, тобто до 14.01.2022. За користування кредитом визначено фіксовану процентну ставку в розрахунку 3,5 % на добу, а також комісію за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування позикою за вказаним договором за 21 день, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок (3,5 %), становить 1470,00 грн (сума кредиту 2000 грн х 3,5 % х 21 дн). При цьому, позивач у наданому розрахунку заборгованості не навів періоду такого розрахунку, розміру процентної ставки застосованої до такого розрахунку. Натомість в матеріалах справи міститься розрахунок ТОВ «АВІРА ГРУП» з 26.12.2021, тобто поза межами дії договору. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. Доказів погашення заборгованості відповідачем за договором № 63731 від 25.12.2021 в розмірі 3770,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 1470,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 300,00 грн - комісія, матеріали справи не містять. Таким чином, відповідачка допустила порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів за договорами № 2324682 від 04.09.2021 та № 63731 від 25.12.2021, право вимоги за яким перейшло до позивача, тому суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості у загальному розмірі 10620,00 грн (6850,00 грн + 3770,00 грн). В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. Щодо судового збору Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 555,60 грн (10620,00 грн*3028,00 грн/57878,25 грн).

Outcome: partial