Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов [PERSON] до Громадської організації «Центр розвитку Миколаївської області та правового захисту населення», в якому позивач просить зобов`язати Громадську організацію «Центр розвитку Миколаївської області та правового захисту населення» видалити з відкритого доступу в мережі Інтернет на сайті інтернет-видання «НОВИНИ МИКОЛАЄВА» в публікації під назвою « [INFO] » (доступне за посиланням:https://newsmk.info/news/71942-navscho-nabu-ta-sap-pishajutsja-krimnalnimi-spravamijak-prirechen-na-proval.html) опубліковані персональні дані, а саме, поштову адресу: [ADDRESS] , опублікувати вибачення з цього приводу та закликати всіх хто переопубліковував з сайту персональні дані про [PERSON] , а саме, поштову адресу: [ADDRESS] , або відтворив чи цитував вказані персональні дані на своїх інтернет ресурсах, видалити інформацію про вказані персональні дані. \~ \~ \~ \~Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження. \~ \~ \~ \~Від відповідача ГО «Центр розвитку Миколаївської області та правового захисту населення» надійшла заява про визнання позову. \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин, надавши заяви з проханням справу розглядати без їх участі. \~ \~ \~ \~Частина третя статті 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що від відповідача надійшла заява про визнання позову, суд дійшов всиновку про можливість ухвалення рішення по суті позовних вимог у підготовчому провадженні. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. \~ \~ \~ \~В мережі Інтернет на сайті інтернет-видання «НОВИНИ МИКОЛАЄВА» (URL:https://newsmk.info/) за посиланням URL: https://newsmk.info/news/71942-navschonabu-ta-sap-pishajutsja-krimnalnimi-spravami-jak-prirechen-na-proval.html розміщено публікацію під назвою « [INFO] », в якій крім іншого, вказано таке: «… [PERSON] не задекладрувала нерухомість, яку купила за «незадекларовані» 20 мільйонів. Дослівно (за даними слідства, у декларації за 2023 рік вона не зазначила дані про будинок й дві земельні ділянки, які перебували у неї в користуванні). Будинок, про який йдеться в підозрі, був куплений у 2022 році однією з юридичних осіб [PERSON] . Нагадуємо, що у 2022 році [PERSON] та [PERSON] навіть не були одружені. Згідно з витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно (нерухомість за адресою [ADDRESS] , належить ТОВ «К 1ст. Груп», код ЄДРПОУ 44435485, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 226, від 02 липня 2022 року приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Гурська В.С. Продавець нерухомості [PERSON] , який володів цією нерухомістю з липня 2018 року…)». Звертаючись до суду із цим позовом позивач вказує на те, що зазначена у цій статті адреса, є адресою її місця проживання, а відповідач без її згоди розповсюдив ці персональні дані на своєму сайті. Позивач зазначає, що вона на території Російської Федерації внесена до числа фізичних осіб, стосовно яких введені спеціальні економічні заходи (постановление Правительства Российской Федерации от 20 августа 2021 г. №1370). Тому розповсюдження відповідачем інформації про її місце проживання, що є конфіденційною інформацією, є таким, що порушує її конституційне право на приватне та сімейне життя, а також створює небезпеку для життя. Копія цієї постанови наявна в матеріалах справи. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації врегульовані Законом України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII (далі Закон № 2657-XII ) \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 10\~Закону №\~2657-XII за змістом\~інформація поділяється\~на такі\~види: інформація\~про фізичну\~особу; інформація\~довідково-енциклопедичного\~характеру; інформація\~про стан\~довкілля (екологічна\~інформація); інформація\~про товар\~(роботу,\~послугу); науково-технічна\~інформація; податкова\~інформація; правова\~інформація; статистична\~інформація; соціологічна\~інформація; критична технологічна інформація; інші види інформації. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~частини першої\~статті 11\~Закону №\~2657-XII інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються\~збирання,\~зберігання,\~використання та\~поширення конфіденційної\~інформації про\~особу без\~її згоди,\~крім випадків,\~визначених законом,\~і лише\~в інтересах\~національної безпеки,\~економічного добробуту\~та захисту\~прав людини.\~До конфіденційної\~інформації про\~фізичну особу\~належать,\~зокрема,\~дані про\~її національність,\~освіту,\~сімейний стан,\~релігійні переконання,\~стан здоров`я,\~а також\~адреса,\~дата і\~місце народження. Кожному\~забезпечується вільний\~доступ до\~інформації,\~яка стосується\~його особисто,\~крім випадків,\~передбачених законом. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення повноважень щодо верифікації та моніторингу державних виплат не потребує згоди фізичних осіб на отримання та обробку персональних даних (частина друга статті 11 Закону № 2657-XII). Відповідно до частини першої статті 21 Закону №\~2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 21 Закону № 2657-XII). Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних врегульовані Законом України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року № 2297-VI (далі Закон № 2297-VI). Особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід`ємними і непорушними (частина перша статті 8 Закон № 2297-VI). Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 2297-VI володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина шоста статті 6 Закону № 2297-VI). Відповідно до частини другої статті 8 Закону № 2297-VI суб`єкт персональних даних має право: 1)\~знати про\~джерела збирання,\~місцезнаходження своїх\~персональних даних,\~мету їх\~обробки,\~місцезнаходження або\~місце проживання\~(перебування)\~володільця чи\~розпорядника персональних\~даних або\~дати відповідне\~доручення щодо\~отримання цієї\~інформації уповноваженим\~ним особам,\~крім випадків,\~встановлених законом; 2)\~отримувати інформацію\~про умови\~надання доступу\~до персональних\~даних,\~зокрема інформацію\~про третіх\~осіб,\~яким передаються\~його персональні\~дані; 3)\~на доступ\~до своїх\~персональних даних; 4)\~отримувати не\~пізніш як\~за тридцять\~календарних днів\~з дня\~надходження запиту,\~крім випадків,\~передбачених законом,\~відповідь про\~те,\~чи обробляються\~його персональні\~дані,\~а також\~отримувати зміст\~таких персональних\~даних; 5)\~пред`являти вмотивовану\~вимогу володільцю\~персональних даних\~із запереченням\~проти обробки\~своїх персональних\~даних; 6)\~пред`являти\~вмотивовану вимогу\~щодо зміни\~або знищення\~своїх персональних\~даних будь-яким\~володільцем та\~розпорядником персональних\~даних,\~якщо ці\~дані обробляються\~незаконно чи\~є недостовірними; 7)\~на захист\~своїх персональних\~даних від\~незаконної обробки\~та випадкової\~втрати,\~знищення,\~пошкодження у\~зв`язку\~з умисним\~приховуванням,\~ненаданням чи\~несвоєчасним їх\~наданням,\~а також\~на захист\~від надання\~відомостей,\~що є\~недостовірними чи\~ганьблять честь,\~гідність та\~ділову репутацію\~фізичної особи; 8)\~звертатися із\~скаргами на\~обробку своїх\~персональних даних\~до Уповноваженого\~або до\~суду; 9)\~застосовувати засоби\~правового захисту\~в разі\~порушення законодавства\~про захист\~персональних даних; 10) вносити застереження стосовно обмеження права на обробку своїх персональних даних під час надання згоди ;\~11)\~відкликати згоду\~на обробку\~персональних даних; 12)\~знати механізм\~автоматичної обробки\~персональних даних; 13) на захист від автоматизованого рішення, яке має для нього правові наслідки. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення (частина друга статті 14 Закону № 2297-VI). Конституційним Судом України 20 січня 2012 року ухвалено рішення у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України (справа № 2-рп/2012). Цим рішенням визначено, що в аспекті конституційного подання положення\~частин першої,\~другої статті 32,\~частин другої,\~третьої статті 34\~Конституції України\~слід розуміти\~так: інформацією\~про особисте\~та сімейне\~життя особи\~є будь-які\~відомості та/або\~дані про\~відносини немайнового\~та майнового\~характеру,\~обставини,\~події,\~стосунки тощо,\~пов`язані з\~особою та\~членами її\~сім`ї,\~за винятком\~передбаченої законами\~інформації,\~що стосується\~здійснення особою,\~яка займає\~посаду,\~пов`язану з\~виконанням функцій\~держави або\~органів місцевого\~самоврядування,\~посадових або\~службових повноважень.\~Така інформація\~про особу\~є конфіденційною; збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Також у цьому рішенні вказано на те, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (частина друга статті 11\~Закону № 2657). Конституційний Суд України в абзаці першому пункту 1 резолютивної частини\~Рішення від 30 жовтня 1997 року № 5-зп\~відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вказаної, ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані. Із зазначеного слідує, що адреса проживання особи є конфіденційною інформацією, яка не може бути розповсюджена без згоди на це суб`єкта цих персональних даних. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач опублікував на своєму сайті інтернет-видання\~«НОВИНИ МИКОЛАЄВА» інформацію про місце проживання позивача за її згодою. Зазначене не заперечується відповідачем. Частина четверта статті 206 ЦПК України пердбачає, що \~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приймає визнання позову відповідачем та зазначає, що у даному випадку наявні усі визначені законодавством підстави для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до приписів статті 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 50% суми судового збору, сплаченого за подачу позову до суду.

Outcome: approved