Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферти) №10.07.2024-100000446 від 15.07.2024 в сумі 17760 гривень, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.07.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №10.07.2024-100000446, за умовами якого останньому перераховано грошові кошти в сумі 6000 гривень, строком користування 98 днів. [PERSON] пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку та електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору, а отже акцептовано умови Договору. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 20.10.2024 утворилась заборгованість у розмірі 17760 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 гривень, по процентам в розмірі 7560 гривень, комісія 300 гривень, додаткова комісія 900 гривень, по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 3000 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ріпкинський районний суд Чернігівської області ухвалою від 13.01.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслав, а тому справа, відповідно до частини 5\~статті 279\~ЦПК України, вирішується за наявними матеріалами. Позивач у позовній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Виходячи з наведеного, з урахуванням положень частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України, судом 06.03.2025 постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з частиною 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 15.07.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір (оферти)\~№10.07.2024-100000446\~(далі\~-\~Договір),\~за умовами\~якого останньому\~перераховано грошові\~кошти в\~сумі 6000\~гривень,\~строком користування\~98\~днів. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5 % за 1 (один) день. Заявка, Пропозиція про укладення кредитного договору (офети), Паспорт споживчого кредиту, додаток до анкети позичальника підписані [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е939. Згідно з пунктом 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісії. Відповідно до пункту 4.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-5498. Факт отримання коштів позичальником підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення», відповідно до якого, на виконання договору про переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, успішно перераховано кошти 15.07.2024 о 23:25:29 в розмірі 6000 гривень на платіжну карту № [NUMBER] , номер транзакції в системі іPay.ua 454044512, призначення платежу: видача за договором кредиту №10.07.2024-100000446. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №10.07.2024-100000446\~від 15.07.2024 заборгованість [PERSON] складає 17760,00 гривень, з яких: основний борг 6000,00 гривень, проценти 7560,00 гривень, комісія 300,00 гривень, неустойка 3000 гривень, дод комісія 900 гривень. Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). За змістом статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що Договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту https://sgroshi.com.ua/ та підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із статтями 6, 627 ЦК України та статтями 11,12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог частини 1 статті 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Щодо вимоги про стягнення процентів суд зазначає наступне. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІX (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини 5 статті 8 вказаного закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до пункту 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відтак, наведеними змінами у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, визначено таке: з 23.04.2024 по 20.08.2024 - денна ставка не більше 1,5%; з 21.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір №10.07.2024-100000446 укладено 15.07.2024 зі строком дії 98 днів, відтак нарахування процентної ставки з 21.08.2024 по 20.10.2024 в розмірі 1,5% є нікчемним, враховуючи положення частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням зазначеного розрахунок заборгованості за договором виглядає так. ДатаВідсоток на деньБоргСума нарахованих відсотків 15.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 16.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 17.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 18.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 19.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 20.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 21.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 22.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 23.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 24.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 25.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 26.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 27.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 28.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 29.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 30.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 31.07.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 01.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 02.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 03.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 04.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 05.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 06.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 07.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 08.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 09.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 10.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 11.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 12.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 13.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 14.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 15.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 16.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 17.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 18.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 19.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 20.08.20241,50%6 000,00 ?90,00 ? 21.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 22.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 23.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 24.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 25.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 26.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 27.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 28.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 29.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 30.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 31.08.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 01.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 02.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 03.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 04.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 05.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 06.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 07.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 08.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 09.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 10.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 11.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 12.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 13.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 14.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 15.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 16.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 17.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 18.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 19.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 20.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 21.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 22.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 23.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 24.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 25.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 26.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 27.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 28.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 29.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 30.09.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 01.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 02.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 03.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 04.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 05.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 06.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 07.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 08.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 09.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 10.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 11.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 12.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 13.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 14.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 15.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 16.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 17.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 18.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 19.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 20.10.20241,00%6 000,00 ?60,00 ? 6 990,00 ? Таким чином, з наведеного вище розрахунку вбачається, що наданий позивачем розрахунок процентів є некоректним, оскільки не враховує вимоги діючого законодавства. Щодо вимоги про стягнення неустойки суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також пункту 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) вказав, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до пункту 17 Договору право на отримання неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Відповідно до копії довідки-розрахунку відповідач має заборгованість у розмірі 3000 гривень по неустойці. Враховуючи викладене, з урахуванням судової практики Верховного Суду, суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення неустойки задоволенню не підлягає. Щодо вимоги про стягнення додаткової комісії, суд зазначає наступне. Умовами Заявки договору передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 300 гривень у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових платежів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Така комісія встановлюється за послуги інформування щодо стану кредиту. Відповідно до положень частини 1 статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець, на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно положень частини 5 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Отже, умови договору про нарахування позивачем додаткової комісії є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача додаткової комісії належить відмовити. Враховуючи викладене, застосовуючи висновки Верховного Суду, проаналізувавши усі наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково, а саме в частині стягнення 6000 гривень основного боргу, 6990 гривень процентів, 300 гривень комісії. V. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з \~статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки в сумі 2422,40 гривень. Враховуючи, що позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» задоволено частково, в розмірі 75 відсотків від позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених вимог. З урахуванням викладено,

Outcome: partial