Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

У грудні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 08.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №411. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що з 08.06.2013 перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, між ними виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів та припинення шлюбних стосунків, які вони не підтримують з вересня 2024 року, мешкають окремо один від одного, шлюб існує формально, подальше його збереження суперечить її інтересам, тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 23.12.2024 позовну заяву залишено без руху. 26.12.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 27.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив, заяв та клопотань, відзив на позовну заяву не подавав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, місце і час судового засідання, у судове засідання не з`явився повторно, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч.\~4 ст.\~223\~ЦПК України та, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 08.06.2013 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №411. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.11.2014 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.5). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали припинення шлюбно-сімейних відносин, відсутність у сторін взаєморозуміння, наявність у сторін різних поглядів на життя, цінності та ведення спільного господарства, припинення ведення спільного господарства, примирення між сторонами неможливе. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved