Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

16 грудня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про що є актовий запис № 416. В обґрунтування позову зазначила, що 20.07.2019 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюб з відповідачем розпався і відновленню не підлягає. Причина тому різність характерів та психологічна несумісність. Шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства, побут та бюджет. Перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам [PERSON] . Збереження шлюбу також суперечить інтересам їхній доньки, оскільки дитина спостерігає негативний приклад поведінки батька. Шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем не можливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] . Ухвалою судді від 19.12.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 10 січня 2025 року від відповідача надійшла заява, в якій останній вказав, що з розірванням шлюбу не погоджується, оскільки не розуміє причин і на даний час перебуває на війні, просив надати термін на примирення на 3 місяці. 10 березня 2025 року від позивачки найшла заява, в якій вона вказує, що із вказаною заявою відповідача вона не погоджується та просить не надавати строку для примирення, цивільний позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що 20 липня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який зареєстрований у Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складений відповідний актовий запис №416. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.07.2019. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 23.06.2020 За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. У той же час, позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Вимоги про відновлення дошлюбного прізвища, змінивши прізвище « [PERSON] » на дошлюбне прізвище « [PERSON] » підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Наречені мають право обрати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надалі іменуватися дошлюбними прізвищами (ч. 1\~ст. 35 СК України). Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як під час судового розгляду, так і в органі реєстрації актів цивільного стану. Якщо шлюб між сторонами розривається в судовому порядку, а питання про повернення дошлюбного прізвища стороною не ставиться, і такий висновок не міститься в резолютивній частині рішення, орган реєстрації актів цивільного стану не може змінити прізвище на вимогу одного із подружжя в момент реєстрації розірвання шлюбу. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне. На підставі викладеного,

Outcome: approved