Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

В липні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача -[PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є бабусею дітей, законний їх представник (піклувальник), діти постійно проживають разом із нею та дідусем, знаходяться на повному їх утриманні. Відповідач є матерю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей, [PERSON] помер [INFO] . Весь цей час вихованням дітей займалися тільки бабуся та дідусь. Мати не брала участі у вихованні дітей, не допомагала матеріально, не цікавилася їх життям, не бачилася із дітьми. На час розгляду справи дитина проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не виконує свій обов`язок щодо утримання дітей. Посилаючись на наведені обставини позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особив судовому засіданні наголошував про необхідність задовольнити позовні вимоги, оскілки це відповідає інтересам дітей. Представник підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач безпосередньо до суду відзиву на позов не надала, причини неявки в судове засідання не повідомила, а також зважаючи на тривалість розгляду справи судом та складання висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав, не заперечення позивача проти ухвалення заочного рішення тому відповідно до положень статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом установлено, що [PERSON] є бабусею дітей, законний їх представник (піклувальник), діти постійно проживають разом із нею та дідусем, знаходяться на повному їх утриманні. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22.01.2020 № 34, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22.01.2020 № 35, [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON] рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 12.02.2020 № 101 та № 102 призначена опікуном над дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач є матерю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей, [PERSON] помер [INFO] . Згідно з відомостями наданими третьою особою, при обстеженні житлово - побутових умов виявлено, що діти постійно проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . З пояснень представника позивача та позивачки встановлено, що з 2022 року відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей, утриманням та вихованням дітей відповідачка не займається, не бере участі у вихованні, не утримує матеріально, не цікавився життям, не бачиться із дітьми. Згідно висновку органу опіки та піклуваннявиконавчого комітету Миколаївської міської ради № 18623/02.02.01-22/06/14/24 від 16.10.2024, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав[PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З наведеного висновку вбачається, що мати дитини ухиляється від своїх батьківських обов`язків, утриманням та вихованням дітей не займається, не бере участі у їх вихованні, не допомагає матеріально, не цікавився життям, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. По відношенню до матері діти є невизначеними, оскільки діти досить тривалий час з нею не спілкуються. Образ матері відсутній у внутрішньому світі дитини. З боку матері не відчуває любові, захисту, підтримки та зацікавленості у їх житті. По відношенню до матері відчувають образу, через те що вона не піклується про дітей, не проявляє любові, захисту, не підтримує [PERSON] , як дочку. Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України передбачено право особи з якою проживає дитина на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Враховуючи, що відповідачка тривалий час мешкає окремо від дітей, опікується дітьми його бабуся, відсутність доказів участі відповідачки у вихованні та матеріальному утриманні дітей, що з урахуванням наявних у справі доказів свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також виходячи з інтересів дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved