Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» через підсистему «Електронний суд» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідачки непогашену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» за кредитним договором №148663-КС-003 від 26.02.2021 року в сумі 100 892 грн. 54 коп., та судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] (надалі за текстом - « [PERSON] », або «Позичальник», або «Відповідач») уклала з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі за текстом - «ТОВ «БІЗПОЗИКА» або «Товариство», або «Кредитодавець», або «Позивач») Договір про надання кредиту № 148663-КС-003 (надалі за текстом - «Договір» або «Кредитний договір»). Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА» (надалі за текстом - «Правила»), через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові кредит (надалі за текстом - «Кредит») у розмірі 38 000,00 грн. (тридцять вісім тисяч) 00 коп., строком на 24 тижні - до 13.08.2021року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,92014474% в день (фіксована ставка) та сплати комісії за надання кредиту в розмірі 3 800,00 гривень. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до п.2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись Позичальник. Після укладення Кредитного договору він разом з Правилами був відправлений Позивачем Відповідачу на електронну пошту [INFO], яка належить Відповідачу, що підтверджується скріншотом веб-сторінки поштового сервісу info@bizpozyka.com, який додається до цієї Позовної заяви. 26 лютого 2021р. Позивач видав Відповідачу Кредит у розмірі 38 000,00 грн. (двома платежами в розмірі 20 000,00 та 18 000,00 гривень) на картковий рахунок, вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується: витягом з анкети клієнта; двома квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) №№ 379576254 та 379576512 від 26.02.2021р. (видача кредиту); двома довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 10.05.2024р. (видача кредиту), чим виконав свої грошові зобов`язання за Кредитним договором своєчасно та в повному обсязі. Видача Кредиту Відповідачу здійснювалась Позивачем через партнера - ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY), з яким укладено Договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017р. про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21 від 20.11.2014р. В подальшому сторонами Договору строки виконання грошових зобов`язань Позичальника за Договором більше не переносились. В той же час Відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав - оскільки взагалі не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості, внаслідок чого має місце порушення Позичальником його зобов`язань за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання кредиту № 148663-КС-003 від 26.02.2021р. складає - 100 892,54 (сто тисяч вісімсот дев`яносто дві грн. 54 коп.) гривень, з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 38 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 59 092,54 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 3 800,00 грн. Розмір заборгованості Відповідача перед ТОВ «БІЗПОЗИКА» за Договором про надання кредиту № 148663-КС-003 від 26.02.2021р. та порядок її нарахування відображується у Розрахунку заборгованості клієнта [PERSON] . Розрахунок відображує всі факти руху грошових коштів за Кредитним договором протягом всього строку його дії і аж до дати подання Позивачем Позовної заяви до суду, в т.ч. - факти надання кредиту Позивачем та відсутності здійснення Відповідачем будь-яких платежів в рахунок погашення його заборгованості за Кредитним договором. Заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом за Кредитним договором в розмірі 59 092,54 гривень, вказана в Розрахунку та визначена в Позовній заяві в якості складової частини всієї суми заборгованості за Кредитним договором, складається із суми процентів, які нараховувались Позивачем щоденно (за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом) на неповернену суму Кредиту та виходячи із розміру фіксованої процентної ставки, визначеної в пункті 1 Кредитного договору (0,92014474% в день) - починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальнику (26 лютого 2021 року) до закінчення терміну дії Договору, визначеного згідно пункту 1 Кредитного договору (13 серпня 2021 року), тобто, після 13 серпня 2021 року нарахування процентів за Договором Позивачем не здійснювалося, що знайшло своє відображення також і в Розрахунку. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі - 100 892,54 грн. з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 38 000,00 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 59 092,54 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 3 800,00 грн. та суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 15.01.2025 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, та призначено розгляд справи (арк. спр. 71-72). Відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що суму 100 892, 54 грн. є абсолютно необґрунтованою, безпідставно завищеною та задоволенню не підлягає. Належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необґрунтованим, а позовні вимоги - недоведені. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками організації - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лиш констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивачі який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Згідно зі змістом позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 100 892, 54 грн. з яких: 38 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 59 092,54 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 800, 00 грн. - сума заборгованості за комісією. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Як видно із вищезазначеного, заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. матеріали справи не містять доказів (поштових квитанцій) направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості. У зв`язку з невиконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту, Позичальнику від Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» необхідним було звернення з досудовою вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якої Позичальник був зобов`язаний сплатити на користь Позивача належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за Кредитним договором. Аналізуючи матеріали цивільної справи № 444/3061/24, у матеріалах справи відсутні будь-які документи та докази, що підтверджують факт звернення Позичальника до [PERSON] про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом. Аналізуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що позовна заява про стягнення кредитної заборгованості, подана Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] , є поданою з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та передчасною. Відповідачка просить у задоволені позовних вимог за позовною заявою поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити повністю, провадження в справі - закрити. Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» зареєстроване в якості фінансової установи (та відповідно, внесене до Реєстру фінансових установ) 06.04.2017р.; Товариству видано безстрокову ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Обов`язок саме Позивача щодо надання Розрахунку заборгованості Відповідача за Кредитним договором (надалі за текстом - «Розрахунок»), в якості складової частини Позовної заяви та задля обґрунтування ціни позову, імперативно визначений в пункті 3 частини третьої статті 175 ЦПК України. Тобто, норми ЦПК України визначають Розрахунок саме як односторонній документ, що складається та надається до суду саме Позивачем, через що будь-яке його погодження (в будь-якому вигляді) з Відповідачем законодавством взагалі не передбачено. Кредитний договір, укладений між сторонами та платіжні документи про видачу та часткове погашення кредиту в даному випадку є первинними документами - оскільки в повній мірі відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ідентичним за змістом пунктам 2.1., 2.2. та 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88. Твердження Відповідача, висловлені ним у Відзиві, про, те, що, начебто, сумизаборгованості у вигляді процентів за користування кредитом та комісії негуртуються на умовах Договору і наданому Позивачем Розрахунку, Позивач, наводячи загальній розмір заборгованості за Кредитним договором та розмір її складових частин, відображених в Розрахунку, окремо відзначив, що: Розрахунок відображує всі факти руху грошових коштів за Кредитним договором протягом всього строку його дії і аж до дати подання Позивачем Позовної заяви до суду, в т.ч. - факти надання кредиту Позивачем та відсутності здійснення Відповідачем будь-яких платежів в рахунок погашення його заборгованості за Кредитним договором; б) заборгованість за тілом кредиту становить різницю між фактично отриманою Відповідачем 26.02.2021р. сумою кредиту, визначеною в пункті 1 Кредитного в загальному розмірі 38 000,00 гривень, та сумами платежів, фактично здійснених Відповідачем з метою повернення саме кредиту у відповідності до умов Кредитного договору та враховуючи черговість зарахування коштів від Відповідача, зазначену в пункті 5.5. Правил (платежів в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором Відповідачем взагалі не здійснювалось); в) заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом за Кредитним договором в розмірі 59 092,54 гривень вказана в Розрахунку та визначена в Позовній заяві в якості складової частини всієї суми заборгованості за Кредитним договором, складається із суми процентів, які нараховувались Позивачем щоденно (за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом) на неповернену суму Кредиту та виходячи із розміру фіксованої процентної ставки, визначеної в пункті 1 Кредитного договору (0,92014474% в день) - починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту Позичальнику (26 лютого 2021 року) до закінчення терміну дії Договору, визначеного згідно пункту 1 Кредитного договору (13 серпня 2021 року), тобто, після 13 серпня 2021 року нарахування процентів за Договором Позивачем не здійснювалося, що знайшло своє відображення також і в Розрахунку; г) якщо б Відповідач виконував свої грошові зобов`язання за Кредитним договором у повній відповідності до Графіку платежів, зазначеного в пункті 3 Договору (щодо дотримання сум та строків платежів), то розмір процентів за користування кредитом тоді становив би в кінцевому підсумку саме ту суму, яка була зазначена в останньому рядку четвертого стовбчика зазначеного Графіку, а через порушення зазначеного Графіку платежів Відповідачем, нарахування процентів здійснювалось у відповідності з пунктом 2 Кредитного договору та пунктом 5.1. Правил - щоденно та на неповернуту суму кредиту. Позивач також обґрунтовано вважає, що у Відповідача існувала реальна можливість самостійно зробити альтернативний розрахунок заборгованості за Кредитним договором (на противагу Розрахунку, наданому Позивачем). Крім того, обов`язок доказування тих фактів і обставин, що зазначені Відповідачем у Відзиві (щодо, начебто, недостовірності відомостей, наведених Позивачем в Розрахунку) у відповідності до норм статті 81 ЦПК України покладено саме на Відповідача, який, всупереч вищезазначеним вимогам процесуального законодавства, у Відзиві взагалі не навів жодного доказу на спростування відомостей, які наведені Позивачем у Розрахунку, а всі доводи Відповідача із зазначеного питання базуються лише на припущеннях, що є неприпустимим. Як зазначається в тексті Позовної заяви та підтверджується відомостями, наведеними в Розрахунку, а також у Відзиві, Позивач взагалі не вимагає в судовому порядку стягнення із Відповідача суми пені (неустойки), яка взагалі не нараховувалась за Кредитним договором, а тому всі доводи із зазначеного питання, наведені представником Відповідача у Відзиві не мають будь-якого сенсу і жодним чином не спростовують позовні вимоги Позивача. Як вбачається із змісту Кредитного договору та Правил, а рівно і будь-яких інших документах, оформлених за спільною згодою Позивача та Відповідача, в них не була зафіксована домовленість між Позивачем та Відповідачем щодо необхідності обов`язкового вжиття заходів врегулювання спору між ними. Так само, вжиття в обов`язковому порядку таких заходів досудового врегулювання спорів не відображена, ані в ЦК Україна, а ні в інших законодавчих актах. Позивач просить за результатами розгляду по суті цієї судової справи № 444/3061/24 та з обов`язковим врахуванням правової позиції Позивача, викладеної в цій Відповіді, прийняти судове рішення, у відповідності до змісту якого задовольнити в повному обсязі всі позовні вимоги Позивача. Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві представник позивача просить здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] , яка про час, дату та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку із наведеним, враховуючи викладені письмово позиції позивача та відповідача у поданих ними заявах по суті справи, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи встановлено, що 26.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 148663-КС-003 про надання кредиту (арк. спр. 14). ТОВ ««БІЗНЕС ПОЗИКА» надано Візуальну форму послідовності дій Клієнта - [PERSON] щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 148663-КС-003 від 26.02.2021 року і інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com із зазначенням номеру телефону та електронної пошти відповідачки, чим підтверджується те, що 26.02.2021 року [PERSON] прийняла пропозицію (оферту) щодо укладення Договору кредиту № 148663-КС-003 від 26.02.2021 року про надання кредиту, на умовах визначених офертою шляхом підписання одноразовим ідентифікатором G-7572 (арк. спр. 15). Відповідно до п. 1 Договору про надання кредиту, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (арк. спр. 14). Згідно з п.1 Договору про надання кредиту, кредит надається на 24 тижні, процентна ставка в день 0,92014474, фіксована, комісія за надання кредиту - 3800,00 грн., термін дії Договору: до 13.08.2021р., орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 83 640,00 грн. Пунктом 2 цього Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як встановлено з матеріалів справи між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] 26.02.2021 року підписано Договір № 148663-КС-003 від 26.02.2021 року про надання кредиту, який відповідачка підписала електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора G-7572 (арк. спр. 15). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 38 000,00 грн. (двома платежами в розмірі 20 000,00 та 18 000,00 гривень) на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті, що підтверджується двома квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» №№ 379576254 та 379576512 від 26.02.2021р. (арк. спр. 23) та двома довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» від 10.05.2024р. (арк. спр. 24-25). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» уклало з ТОВ «ФК «Елаєнс» (має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21 від 20.11.2014р.) Договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017р. про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) на користь Банка-Еквайра для подальшого зарахування на карткові рахунки клієнтів (арк. спр. 26-28, 29). Позивачем вказано, що відповідачка порушила свої зобов`язання за Договором № 148663-КС-003 від 26.02.2021 року про надання кредиту, у зв`язку з чим, станом на 16.07.2024 року у відповідачки утворилась заборгованість в розмірі 100 892 грн. 54 коп., з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 38 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 59 092,54 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 3 800,00 грн., на підтвердження чого позивачем подано розрахунок заборгованості (арк. спр. 30-31). Як встановлено з цього розрахунку період кредитування становить з 26.02.2021 року по 13.08.2021 року та заборгованість за цей період складає: за кредитом - 38 000,00 грн.; по відсотках - 59 092,54 грн.; по комісії - 3 800,00 грн.; по штрафам - 0 грн. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач [PERSON] суду не надала, та не подала доказів на спростування користування нею кредитними коштами, а також не подала контр-розрахунок чи будь-яких інших доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості та розрахунку процентів за користування кредитом, які погоджені сторонами в договорі. Ураховуючи наведене вище, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за договором кредиту, належним чином не повертає отримані грошові кошти, не надала суду жодних доказів на спростування вимог позивача щодо нарахованої суми заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в сумі 38 000, 00 грн. та заборгованості за процентами в сумі 59 092,54 грн., а всього 97 092 грн. 54 коп. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом встановлено, що у відповідачки утворилась заборгованість у розмірі 100 892 грн. 54 коп., з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 38 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 59 092,54 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 3 800,00 грн. У п. 1 Договору про надання кредиту передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 3800,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. У Договорі № 148663-КС-003 від 26.02.2021 року про надання кредиту кредитодавцем встановлено сплату комісію за надання кредиту, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, умови договору про нарахування позивачем одноразової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково та стягнути із відповідачки на користь позивача 97 092 грн. 54 коп. заборгованості за Договором № 148663-КС-003 від 26.02.2021 року про надання кредиту (38 000 грн. 00 коп. - тіло кредиту + 59 092 грн. 54 коп. - проценти), а щодо стягнення комісії в сумі 3 800 грн. належить відмовити. За наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту отримання відповідачкою кредитних коштів, користування ними, та невиконання грошового зобов`язання щодо їх повернення за умовами кредитного договору, у зв`язку з чим у відповідачки утворилась заборгованість за кредитним договором, а тому викладені у відзиві твердження є необґрунтованими та не спростовують наведених вище висновків суду про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, визначає позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з [PERSON] в сумі 2331 грн. 32 коп. виходячи з розрахунку: 100 892 грн. 54 коп. (задоволені позовні вимоги) становлять 96,23 % і від суми сплаченого при поданні судового збору в розмірі 2422,40 грн. складають 2331,32 грн.

Outcome: partial