Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначила, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , однак пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На думку позивача, строк для звернення до нотаріальної контори був пропущений з поважних причин, а саме через військову агресію російської федерації відносно України 24.02.2022 року, в наслідок якої вона перебуває на військовій службі з 11.04.2022 року по теперішній час, своєчасно звернутися до нотаріуса не мала можливості через відсутність відпустки та постійні службові відрядження. Нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії через пропущення шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Посилаючись на викладене, позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.11.2023 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 19.01.2024 року на запит суду від приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Остапенко В.В. надійшла копія спадкової справи №130/2023, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 07.02.2024 року підготовче провадження у вказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомленні вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив не надходив.\~\~ Приватний нотаріус\~Баштанського районного\~нотаріального округу\~Миколаївської області\~Остапенко В.В.\~до суду\~не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомленні вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з положеннями частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.28). Згідно ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів спадкової справи №130/2023, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що 05.09.2023 року до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] подала [PERSON] , надавши докази на підтвердження того, що вона являється донькою спадкодавця. Отже, [PERSON] є такою, яка прийняла спадщину після смерті матері як спадкоємець першої черги за законом. Позивач, звертаючись до суду з позовом про надання їй додаткового строку для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , зазначила відповідачем Інгульську сільську раду Баштанського району Миколаївської області. Суд зазначає, що відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що в шестимісячний строк прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини подала донька спадкодавця [PERSON] , отже, є такою, яка прийняла спадщину після смерті матері як спадкоємець першої черги за законом. Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначений висновок висловлено Великою Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Таким чином, враховуючи вищевикладене, саме [PERSON] має бути належним відповідачем у справі, у зв`язку з чим позов пред`явлений до неналежного відповідача. Позивач з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем до закінчення підготовчого провадження у справі не зверталася. Підстав для заміни первісного відповідача належним відповідачем після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій статті 51 ЦПК України, тобто після закриття підготовчого провадження, суд не вбачає. Пред`явлення позову до неналежного відповідача за відсутності підстав для заміни первісного відповідача належним відповідачем є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. При цьому, позивач не позбавлений права захистити свої спадкові права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку позову до належного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed