Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Соснівського районного суду м.\~Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову вказують, що 16.11.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв у позивача [PERSON] в борг кошти в сумі 100\~000 грн, що на день укладення договору були еквівалентом 2\~777 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути кошти за таким договором до 16.02.2024. Пізніше, 14.03.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв у позивачки [PERSON] в борг кошти в сумі 150\~000 грн, що на день укладення такого договору були еквівалентом 3 867 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути кошти за цим договором до 14.06.2024. Станом на день подачі позову до суду відповідач в добровільному порядку не повернув кошти, а тому, позивачі просять суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованості за договором позики (заява від 16.11.2023 №\~11254, посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А.), укладеного між [PERSON] та [PERSON] в сумі 2\~777 доларів США, за договором позики (заява від 14.03.2024 №\~2716, посвідченою приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А.), укладеним між [PERSON] та [PERSON] , а також судові збори, сплачені позивачами при подачі позову, в загальній сумі 2 422 грн 40 коп., тобто по 1\~211 грн 20 коп. на користь кожного із позивачів. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання позивачі не з`явились, в прохальній частині позовної заяви зазначили, що просять проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем його проживання та за місцем відбування покарання. Натомість судова повістка-повідомлення, направлена за останнім відомим місцем проживання відповідача повернулась до суду без вручення з причин відсутності останнього за вказаною адресою; судова повістка-повідомлення, направлена за місцем відбування покарання відповідачем вручена останньому 26.02.2025, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст.\~128, ч. 7, 10 ст. 130 ЦПК України суд вважає належним повідомленням відповідача. Тому справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК\~України, за відсутності відповідача, який повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, та зі згоди позивачів щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін)\~(ч.\~1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,\~незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс15 викладено правовий висновок, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із ч. 2\~ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 16.11.2023 укладено договір позики, що підтверджується заявою № 11254 від 16.11.2023, посвідченою приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою\~Е.А., згідно якого останній зобов`язався сплатити [PERSON] грошову суму в розмірі 100\~000 грн, що за їх домовленістю та з урахуванням положень ст. 524 ЦК України є еквівалентом 2\~777 доларів США за курсом 36 грн за один долар США, виплати повинні були здійснюватись щомісячно рівними грошовими сумами з урахуванням валютного курсу гривні на момент фактичної сплати. Пізніше, 14.03.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, що підтверджується заявою № 2716 від 14.03.2024, посвідченою приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., згідно якого останній зобов`язався сплатити [PERSON] грошову суму в розмірі 150\~000 грн, що за їх домовленістю та з урахуванням положень ст. 524 ЦК України є еквівалентом 3 867 доларів США за курсом Національного банку України, виплати повинні були здійснюватись щомісячно рівними грошовими сумами з урахуванням валютного курсу гривні на момент фактичної сплати. Частиною 1\~ст. 598 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 545 ЦК України\~визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно, наявність оригіналів заяв № 11254 від 16.11.2023 та № 2716 від 14.03.2024, посвідчених приватним\~нотаріусом Черкаського\~міського нотаріального\~округу Левицькою\~Е.А.,\~у позивачів (кредиторів) свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у\~ст. 533 ЦК\~України, зокрема грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Валюту платежів сторони у договорах позики (заявах) не визначили. Водночас, відсутність у договорі посилання на валюту платежу не спростовує вимог публічного порядку про те, що на території України гривня є єдиним засобом платежу незалежно від валюти зобов`язання, що виникло між фізичними особами\~резидентами. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 у справі №\~500/5194/16 (провадження №\~14-81цс24). При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачами вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судових зборів, сплачених позивачами при зверненні до суду в загальній сумі 2 422 грн 40 коп., тобто 1\~211 грн 20 коп. кожним із них. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст.\~141 ЦПК України позивачам за рахунок відповідача необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з оплатою судового збору в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved