Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач - Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою квартири, яка є їх приватною власністю: [ADDRESS] . Відповідачі оплату за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з 01.07.2018 по 01.11.2024 в розмірі 23103,72 грн, плату за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.11.2024 у розмірі 569,09 грн та понесені судові витрати у справі. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно і належним чином. В позові позивач просить розглядати справу за відсутності його представника. Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явились в судове засідання, про причини неявки не повідомили, відзив на позов не надійшов. За таких обставин, та враховуючи відсутність заперечення позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 17.12.2024 позов надійшов до суду. Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі обставини. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою. Відкрито особовий рахунок [NUMBER] . За вказаною адресою позивачем регулярно та відповідно до тарифів надавалися комунальні послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується відповідними актами подачі та припинення подачі теплової енергії. Споживачі оплату\~за надані\~послуги належним\~чином та\~в повному\~обсязі не\~здійснювали,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість.\~Відповідно до\~наданого позивачем\~розрахунку сума\~заборгованості за\~період з\~01.07.2018\~року по\~01.11.2024\~становить 23672,81\~грн,\~з яких:\~23103,72\~грн\~-за\~послугу з\~постачання теплової\~енергії;\~569,09\~грн -плата\~за абонентське\~обслуговування за\~період з\~05.11.2021\~по 01.11.2024.\~Правильність нарахування\~суми боргу\~підтверджується розрахунком.Розмір заборгованості відповідачами не спростовано. Підприємством було направлено повідомлення за вказаною адресою щодо стану заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг. На час звернення до суду борг не погашено. Також встановлено, що відповідач [PERSON] з 26.12.2022 року має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 20.12.2024. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих послуг. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 2004 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачалось право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 3 вказаної вище статті встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачалось, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Виходячи з п.12, 21 Правил №630 нарахування оплати за послуги централізованого опалення квартири не залежало від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а визначається відповідно до розміру опалювальної площі. Таким чином, власник квартири зобов`язаний здійснювати оплату комунальних послуг за опалення незалежно від фактичного користування вказаними послугами. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, який вступив в дію 01 травня 2019 року, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1. ст. 1 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Пунктами 2, 5 частини другої\~статті 7\~вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом,оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Встановлено, що договір про надання комунальних послуг відповідачами з позивачем не укладався, однак факт відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Такий правовий висновок викладений в Постанові ВСУ від 20.04.2016 по справі 6-2951цс15. З 05 листопада 2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021, що укладений в порядку п.11 ч.1 ст.1, ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, відповідно до якого, до плати виконавцю комунальної послуги включено також плату за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні із споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3\~ст.9 Закону). Відповідно до\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за адресою: [ADDRESS] за період з 01\~липня 2018\~року по\~01\~листопада 2024\~року у\~загальному розмірі\~23672,81грн. Разом з тим, встановлено, що відповідач [PERSON] з 26.12.2022 року має зареєстроване місце проживання за іншою адресою. Позивачем не надано доказів того,\~що відповідач\~ [PERSON] \~є власником\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~за якою\~виникла заборгованість,\~або був\~зареєстрований за\~вказаною адресою\~в період\~з 01.07.2018\~по 25.12.2022\~та користувався\~послугами позивачаз постачання теплової енергії. Будь-яких клопотань щодо витребування доказів від сторін не надходило. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути заборгованість за комунальні послуги позивача в розмірі 23 672,81 грн з відповідача [PERSON] . У стягнення заборгованості солідарно з відповідача [PERSON] позивачу слід відмовити у зв`язку із відсутністю належних, достатніх і достовірних доказів, що підтверджують наявність підстав для стягнення з нього заборгованості за комунальні послуги позивача за вказаною адресою. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Отже,\~слід стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача судовий\~збір у\~сумі \~3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial