Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Матвіїв Є.І. звернулась в суд з позовом до [PERSON] , просила стягнути з нього заборгованість за договором позики від 26.08.2023, що складається із суми основного боргу - 255\~00 грн. 00 коп., відсотків за користування коштами - 2\~458 грн. 93 коп., 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України - 349 грн. 54 коп. та інфляційних нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК України - 695 грн. 75 коп., а всього на загальну суму 29\~004 грн. 22 коп. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.08.2023 між сторонами укладено договір позики, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 255\~00грн. 00 коп., про що останній надав позивачу розписку. Згідно розписки [PERSON] зобов`язався повернути вказані кошти до 07.10.2023. Оскільки у встановлений у розписці термін відповідач свої зобов`язання не виконав та на прохання позивача повернути кошти, таких не повернув, позивач змушений звернутись за захистом свого порушеного права до суду. Просила стягнути заборгованість та понесені у справі судові витрати. 05.03.2025 представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 2\~887 грн. 00 коп. заборгованості за договором позики, мотивуючи тим, що решта заборгованості відповідачем добровільно погашена. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, з мотивів у ньому наведених, просить стягнути з відповідача в користь позивача 2\~887 грн. 00 коп. заборгованості за договором позики від 26.08.2023 та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 12.03.2025 подав заяву у якій позовні вимоги визнав, просив про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Ст.\~15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частин першої і другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною другою статті 1047\~ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому, наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545\~ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. До відповідного правового висновку, зокрема, прийшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі №\~613/919/16-ц. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з рекомендаціями Верховного Суду України, викладеними в п. 24 постанови Пленуму №\~2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання відповідачем позову повинно бути безумовним. В такому випадку суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Із копії розписки від 26.08.2023 видно, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 255\~00 грн. 00 коп., про що останній надав позивачу розписку. Згідно розписки [PERSON] зобов`язався повернути вказані кошти до 07.10.2023. За положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами визнано, що заборгованість відповідача перед позивачем за означеним договором позики на 12.03.2025 становить 2\~887 грн. 00 коп., решта заборгованості відповідачем добровільно погашена. Оскільки визнання відповідачем позову є безумовним, сторонами визнано, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики складає 2\~887 грн. 00 коп., суд приходить висновку про задоволення позову та стягнення означеної заборгованості. З огляду на положення ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд також стягує із відповідача в користь позивача 1\~211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved