Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області 25 січня 2023 року було видано судовий наказ №369/826/23, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 січня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Діти [PERSON] та [PERSON] народжені у шлюбі з Відповідачем. Шлюб був розірвано рішенням Києво-Святошинським районним судом Київської області від 28 березня 2023 року у справі №\~369/12900/22. На даний час, як зазначає позивач, боржник працює на підприємстві з мінімальною заробітною платою, з якої стягуються аліменти у розмірі 1500 грн. на кожну дитину. Разом з цим, позивач працює на кількох роботах та постійно змушена шукати додатковий підробіток, оскілки повинна утримувати двох дітей-підлітків. Наші дівчатка прекрасні, розумні діти, однак вони мають власні потреби, задовольняти які одному з батьків нереально. Відповідач обмежив свою участь у житті дітей аліментами у розмірі 1500 грн на кожну дитину. Але ці кошти йдуть лише на проїзд до школи та зі школи (вартість автобусу 25 грн в один бік). Позивач зазначає, що діти ростуть та змінюються, потребують якісного, збалансованого та достатнього харчування, зміни одягу, взуття на усі сезони, засобів особистої гігієни. Крім того, у дітей також є потреби інтелектуального та духовного характеру: книги, навчання, кіно, театри, музеї, що намагається забезпечити позивач, а відповідач в свою чергу обмежив участь у забезпеченні дітей всім необхідним розміром у 1500 грн. аліментних платежів. Разом з тим Відповідач є здоровою, молодою, самодостатньою людиною, не має інших осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати, займається малярними роботами, їздить на автомобілі, має житло та земельну ділянку. Батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей. Тому на думку позивача, розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання доньок, має бути зміненим. Крім того, позивач зазначає, що має проблеми зі здоров`ям, є особою з інвалідністю, відповідно частину свого доходу повинна спрямовувати на підтримку свого здоров`я. У зв`язку із чим, звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення та розміру аліментів, оскільки через необхідність здійснення витрат на власне лікування, виникає потреба у збільшенні участі у витратах на дітей їх батька. На підставі викладеного, позивач просить суд змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом №369/826/23 Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2023 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] з розміру 1/3 заробітку (доходу) боржника але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 січня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, на такий спосіб та розмір: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] - у розмірі 5\~000 грн щомісячно та дитини [PERSON] у розмірі 5\~000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач у судовому засіданні подану позовну заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на кожну дитину у розмірі 5\~000,00 грн. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти у розмірі по 5\~000,00 грн. на кожну дитину, оскільки є добровольцем територіальної оборони та не отримує фінансове забезпечення. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, заслухавши думку сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст.\~15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] (актовий запис від 25 грудня 2009 року №\~578) та серії [NUMBER] (актовий запис від 19 листопада 2011 року №\~522), відповідно. Судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2023 року було призначено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.01.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади №\~2023/009313394 від 14 листопада 2023 року та не заперечується відповідачем. Відповідно до копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №\~0091950 виданої 14 липня 2020 року на підставі акту огляду МСЕК №\~1021, [PERSON] , [INFO] , з 14 липня 2020 року має третю групу інвалідності встановлену довічно, причина загальне захворювання. Судом також досліджено консультаційні висновки, долучені відповідачем до справи, розрахунок за заробітною платою за період з 01 червня 2023 року по 31 січня 2025 року, виданого директором ТОВ «РостАгро-Вектор» [PERSON] та довідку від 14 лютого 2025 року, видану командиром Добровольчого формування №\~1 Білогородської сільської територіальної громади Сергієм ЗБОРОВСЬКИМ, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , є добровольцем ДФ №\~1 БСТГ та залучений до виконання завдань (чергування) без отримання фінансового забезпечення. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналізуючи зміст ст. ст.\~181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Позивач обґрунтувала позов також тим, що старша донька [PERSON] навчається у 9 класі Боярського академічного ліцею «Гармонія» та готується до вступу на навчання у ветеринарний коледж, відповідно, окрім, як дбати про елементарні потреби (їжу, одяг, засоби гігієни), є необхідність її підготовки до вступу (репетитори, додаткові заняття), а молодша донька Дзвенислава навчається у 7 класі Боярського академічного ліцею «Гармонія», займається народними танцями та волейболом. Ці обставини можуть бути підставою для стягнення з батька додаткових витрат на дітей, викликаних особливими обставинами при умові подачі позову з такими позовними вимогами які позивач в межах даного позову не заявляла. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.\~ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на цей час виникли обставини, які зумовлюють зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу з відповідача. Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не доведено у повному обсязі розмір аліментів у сумі саме по 5\~000,00 грн. на кожну дитину, які остання просить стягнути з відповідача. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд вважає за необхідне також зазначити, що розмір аліментів має бути розумним та виправданим, не суперечити нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дитини, обов`язком по утриманню, який покладений також і на позивача, а тому вважає за можливе їх визначити у розмірі 5\~000,00 грн. на обох дітей. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів підлягає частковому задоволенню. Крім того, згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, аліменти в зміненому даним рішенням суду розмірі підлягають стягненню з дня набрання чинності цим рішенням суду. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1\~211 грн. 20 коп.

Outcome: partial