Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Адвокат Кошик М.Й. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Фізичної особи\~ підприємця\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості.\~Просить суд\~стягнути з\~Фізичної особи\~ підприємця\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] заборгованість за договором на туристичне обслуговування в розмірі 325500 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.02.2022 року [PERSON] було здійснено платіж у сумі 299 000,00 грн. на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] за туристичні послуги, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.2459275277.1 від 15.02.2022 року. Крім того, 17.02.2022 року [PERSON] було здійснено платіж у сумі 26 500,00 грн. на користь ФОП [PERSON] за туристичні послуги, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.2462345958.1 від 17.02.2022 року. Загалом [PERSON] на користь ФОП [PERSON] було здійснено платежів за туристичні послуги на суму 325 500,00 грн. Між тим, туристичні послуги ФОП [PERSON] так і не були надані [PERSON] .. Згідно відкритих даних, основним видом діяльності ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) є «79.11 Діяльність туристичних агентств», що включає в себе діяльність агентств, задіяних в організації подорожей, турів і наданні послуг із розміщення для короткотермінового проживання на основі їх оптового та роздрібного продажу широкому колу споживачів або комерційним клієнтам. Згідно вищезазначених квитанцій про оплату, оплата здійснювалася саме за туристичні послуги, тобто в рамках здійснення господарської (туристичної) діяльності ФОП [PERSON] згідно заявленого КВЕД. Позивач неодноразово намагалась зв`язатися з Відповідачем для повернення коштів, однак остання спочатку обмежувалась обмовками, що договір буде надано пізніше, начебто послуги скоро будуть надані, потім запевняла, що поверне кошти, а після того і взагалі перестала виходити на зв`язок. 10 липня 2023 року на адресу відповідача направлялась претензія Вих. № МК23/07-10-01 з вимогою про повернення коштів, однак на неї не було жодної реакції. Таким чином, у ФОП [PERSON] перед [PERSON] існує заборгованість за Договором на туристичне обслуговування у розмірі 325 500,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, та призначено розгляд справи. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 08.12.2023 від представника відповідача адвоката Підгорного М.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований тим, що ФОП [PERSON] здійснює свою діяльності як турагент у відповідності до агентського договору №TA80/06-14 від 19.06.2014 з ТОВ«ТВК». Між турагентом ФОП [PERSON] та подружжям [PERSON] та [PERSON] на підставі усного договору на туристичне обслуговування було здійснено ряд заявок компанії ТОВ «ТТВК» з 16.02.2023 по 17.02.2023 року щодо придбання подарункових сертифікатів на подорож. Загальна сума, на яку було здійснено заявки до ТОВ «ТТВК» з 16.02.2023 по 17.02.2023 становить 314 735, 00 грн.. Плата за посередницькі послуги ФОП [PERSON] складала 9 765, 00 грн. та була погоджена згідно усного договору. Більш того, самим Позивачем у своїх процесуальних документах було підтверджено факт укладання відповідного договору з ФОП [PERSON] . Таким чином, ФОП [PERSON] було здійснено свої агентські послуги у повному обсязі згідно досягнутих домовленостей. На сайті ТОВ ТТВК містилася пропозиція щодо послуги «Електронний Подарунковий сертифікат від TUI Ukraine. Відповідно до п. 1.8. Агентського договору, система бронювання - спеціально розроблена система, яка забезпечує можливість бронювання туристичного продукту (туристичних послуг), що надається Туроператором в режимі реального часу, з використанням мережі Інтернет. За допомого системи бронювання здійснюється передача інформації щодо туристичного продукту (туристичних послуг), а саме: подача заявки на бронювання, отримання підтвердження бронювання, виставлення рахунку на Оплату, отримання оперативної інформації про стан замовлення туристичного продукту та документів на тур в електронному вигляді. Система бронювання представлена на офіційному сайті Туроператора. Станом на дату подачі відзиву на позовну заяву Відповідач не може надати роздруківку зі свого особистого кабінету системи бронювання замовлень за номерами: 3950573, 5950559, 5950540, 5950467, 5950237, 5950873, 5950883, 5950906, 5954625 у зв`язку з призупиненням діяльності ТОВ «ТТВК» та закриттям доступу турагента ФОП [PERSON] до особистого кабінету туроператора ТОВ «ТТВК», через який відбувалося бронювання всіх замовлень у тому числі Позивача. Дані докази по справі є важливими для відстеження руху коштів Позивача, кінцевого отримувача коштів Позивача та належного виконання своєї роботи Відповідачем, що зумовлює безпідставність пред' явленого до позову по суті. Інформація щодо особи, на ім?я якої було здійснено замовлення за номерами 5950573, [NUMBER] містилася в особовому кабінеті туроператора ТОВ «ТТВК». Зазначив, що ФОП [PERSON] є турагентом та уклала договір про надання лише представницьких послуг з туристичного обслуговування, тобто діяла від імені, в інтересах, та під контролемТуроператора - ТОВ «ТТВК». ФОП [PERSON] може нести відповідальність перед Позивачем лише за правильність заповнення та оформлення спеціальних документів, купівлі «Електронний Подарунковий сертифікат», переведення коштів, заповнення платіжок. Таким чином, ФОП [PERSON] не має відповідати за завдані Позивачу збитки в розмірі сплачених коштів за купівлю «Електронний Подарунковий сертифікат» за усним договором на туристичне обслуговування та положень Закону України «Про туризм», відповідальність Турагента ФОП [PERSON] у даному випадку виключається. У відповіді на відзив представник Позивача зазначив, що твердження Відповідача про укладення усного договору на туристичне обслуговування та здійснення ряду заявок ТОВ «ТТВК» з 16.02.2023 року по 17.02.2023 року, на придбання подарункових сертифікатів на подорож не відповідає дійсності. Договір укладався не з подружжям [PERSON] та [PERSON] , а саме з Позивачем [PERSON] , що підтверджується платіжними інструкціями щодо оплати туристичних послуг. Оплата Позивачем здійснювалася не за подарункові сертифікати, а як депозит за майбутні туристичні поїздки на оплачену суму, про що і було зазначено в претензії до Відповідача з вимогою про повернення коштів. Представник Відповідача наполягає на тому, що ФОП Бортник виконала умови договору на туристичне обслуговування в повному обсязі, оскільки Відповідач на замовлення Позивача здійснила оплату заявок на придбання електронних подарункових сертифікатів на подорож на загальну суму 314 735,00 грн. та додає копії платіжних доручень. При цьому представник Відповідача посилається на Агентський договір ТА80/06-14 від 19.06.2014 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «ТТВК», в рамках якого начебто було здійснено оплату за подарункові сертифікати. Однак, в долучених платіжних дорученнях відсутні будь-які посилання на те, що дані оплати проводилися за подарункові сертифікати Позивача. Більше того, в зазначених платіжних дорученнях відсутнє навіть посилання на згадуваний представником Відповідача Агентський договір ТА80/06-14 від 19.06.2014 року. Крім того, Відповідач зазначає, що придбав на ім`я Позивача електронні подарункові сертифікати, які знаходять в особистому кабінеті Відповідача. Однак дані сертифікати (чи їх роздруківка) не були надані ані Позивачу ані Суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача Клименко О.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову з урахуванням поданого відзиву. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За правилами статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно дост. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В ході розгляду справи встановлено, що 15.02.2022 [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) здійснено платіж у сумі 299 000,00 грн. Призначення платежу: за туристичні послуги, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.2459275277.1 від 15.02.2022 року. Також, 17.02.2022 року [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) здійснено платіж у сумі 26 500,00 грн. на користь ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за туристичні послуги, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.2462345958.1 від 17.02.2022 року. В загальному розмірі [PERSON] на користь ФОП [PERSON] було здійснено платежів за туристичні послуги на суму 325 500,00 грн. ФОП [PERSON] здійснює свою діяльність як турагент у відповідності до агентського договору № ТА80/06-14 від 19.06.2014 з ТОВ ТТВК. Згідно відкритих даних, основним видом діяльності ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) є «79.11 Діяльність туристичних агентств», що включає в себе діяльність агентств, задіяних в організації подорожей, турів і наданні послуг із розміщення для короткотермінового проживання на основі їх оптового та роздрібного продажу широкому колу споживачів або комерційним клієнтам. Відповідно до статті 5 ЗУ «Про туризм», учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є (в тому числі) туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг, інші суб`єкти господарювання, що надають послуги з тимчасового розміщення (проживання), харчування, екскурсійних, розважальних та інших туристичних послуг. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про туризм», суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором. Крім того, відповідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. У такому разі визнання вказаного договору укладеним не буде належним способом захисту. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 338/180/17. Відповідно до вимог ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких є розірвання договору, відшкодування збитків. Відповідно до ст.ст.901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Так, у відзиві на позовну заяву відповідачем підтверджено факт отримання від позивача грошових коштів в загальній сумі на 325 500 грн. Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що ФОП Бортник виконала умови договору на туристичне обслуговування в повному обсязі, оскільки відповідач на замовлення позивача здійснила оплату заявок на придбання електронних подарункових сертифікатів на подорож на загальну суму 314 735,00 грн., на підтвердження чого надає копії платіжних доручень. При цьому посилаються на Агентський договір ТА80/06-14 від 19.06.2014 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «ТТВК», в рамках якого було здійснено оплату за подарункові сертифікати. Згідно вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд критично оцінює долучені Відповідачем до матеріалів справи платіжні доручення, оскільки будь-які посилання на те, що дані оплати проводилися за подарункові сертифікати [PERSON] в даних платіжних дорученнях відсутні, також в них відсутнє посилання на агентський договір ТА80/06-14 від 19.06.2014 року. В графі призначення платежу зазначено: оплата замовлення 5950573, 5950559, 5950540, 5050467, 5950237, 5950873, 5950883, 5950906, 5954625. Туристичні послуги без ПДВ. Тобто, які саме туристичні послуги придбавались та на чиє замовлення, з даних платіжних доручень встановити неможливо, що не дає підстав вважати, що відповідачем були виконані умови договору про туристичне обслуговування в повному обсязі (чи в будь-якому іншому обсязі). Крім того, у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на п.1.8. Агентського договору, відповідно до якого Система бронювання спеціально розроблена система, яка забезпечує можливість бронювання туристичного продукту (туристичних послуг), що надається Туроператором в режимі реального часу, з використанням мережі інтернет. За допомогою системи бронювання здійснюється передача інформації щодо туристичного продукту (туристичних послуг), а саме: подача заявки на бронювання, отримання підтвердження бронювання, виставлення рахунку на оплату, отримання оперативної інформації про стан замовленого туристичного продукту та документів на тур в електронному вигляді. Система бронювання представлена на офіційному сайті Туроператора. Жодного з перелічених документів Відповідачем надано не було! Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, стороною відповідача не надано суду жодного доказу того, що ФОП [PERSON] було здійснено оплату на туроператора ТОВ ТТВК для придбання електронних подарункових сертифікатів (чи будь-яких інших туристичних продуктів) для Позивача. Також, Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження належного виконання умов Договору на туристичне обслуговування. У свою чергу, Позивачем надано докази оплати Відповідачу туристичних послуг (факт отримання коштів Відповідачем не оскаржується), а відтак позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача сплачений судовий збір в сумі 3250 грн.

Outcome: approved