Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

У грудні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» (далі ПАТ «МОТОР СІЧ») до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала справа № 336/633/23 за позовом [PERSON] до ПАТ «МОТОР СІЧ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 даний позов задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ президента ПАТ «МОТОР СІЧ» Богуслаєва В.О. вих. № 465/к від 10.03.2022 про звільнення [PERSON] з посади директора управління закупівель, поновлено [PERSON] на посаді директора управління закупівель ПАТ «МОТОР СІЧ» та стягнуто з ПАТ «МОТОР СІЧ»: на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1824335,29 грн. та судовий збір в сумі 3220,80 грн.; на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 12346,40\~грн. Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2023 по справі № 336/633/23 стягнуто з ПАТ «МОТОР СІЧ» на користь [PERSON] судові витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 20000,00\~грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 06.09.2023 по справі № 336/633/23 апеляційну скаргу ПАТ «МОТОР СІЧ» залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 по цій справі залишено без змін, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2023 по цій справі залишено без змін. ПАТ «МОТОР СІЧ» виконало постанову Запорізького апеляційного суду від 06.09.2023 по справі № 336/633/23 та здійснило оформлення належних виплат [PERSON] у загальному розмірі 1626732,90 грн. [PERSON] на дату підписання наказу вих. № 465/к від 10.03.2022 про звільнення [PERSON] з посади директора управління закупівель займав посаду президента ПАТ «МОТОР СІЧ». Розділ 3 «Посадової інструкції президента АТ «МОТОР СІЧ», Генерального конструктора по створенню та модернізації вертолітної техніки» (далі Посадова інструкція) визначає права президента. Пункт 3.2 Посадової інструкції закріплює право президента на підпис від імені підприємства наказів по підприємству, у тому числі накази про призначення і звільнення персоналу підприємства (у т.ч. директорів по напрямку діяльності, керівників відокремлених підрозділів, їх заступників, головних спеціалістів, керівників структурних підрозділів та їх заступників). Розділ 4 Посадової інструкції закріплює відповідальність президента. Пунктом 4.1 Посадової інструкції передбачено, що президент несе відповідальність за виконання своїх посадових обов`язків та використання прав, наданих дійсною посадовою інструкцією. Крім того, пунктом 8.1.1.3 Стандарту підприємства СТП 549.350:2021 «Система якості ОРГАНІЗАЦІЙНО-РОЗПОРЯДЧІ ДОКУМЕНТИ Накази та розпорядження. Порядок оформлення та видання» (далі СТП 549.350:2021) передбачено, що президент має виключне право давати доручення посадовим особам про видання наказів та підписувати накази по всім видам діяльності і персоналу підприємства. Пунктом 8.1.1.3.1 СТП 549.350:2021 передбачено, що при оформленні наказів, які підписуються президентом, в «Листі підписання та візування» в обов`язковому порядку передбачається підпис голови ради директорів. Отже, відповідач як службова особа, яка видала наказ про звільнення та його підписала в рамках наданих їй повноважень, винна у завданій шкоді, що заподіяна позивачу у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, шкода завдана незаконним звільненням працівника у загальному розмірі 1626732,90 грн., яка складається з: виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1468589,90 грн., судових витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 2000,00 грн., судового збору в сумі 3220,80 грн., компенсації за щорічну відпустку за час вимушеного прогулу у розмірі 134922,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 22.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Не погоджуючись із позовними вимогами, представник відповідача [PERSON] , адвокат Вітюк В.В., направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача не погоджується з твердженням позивача про те, що [PERSON] на дату підписання наказу № 465/к від 10.03.2022 займав посаду президента ПАТ «МОТОР СІЧ», оскільки установчими документами, яким є статут товариства, передбачена посада президента товариства. Так, згідно з п. 4.6 статуту товариства 22 редакції від 2017 року, у товаристві обирається президент товариства. Обрання здійснюється на підставі спільного рішення ради директорів і наглядової ради в порядку, передбаченому положенням про президента товариства. Діяльність президента товариства регулюється положенням, яке затверджується радою директорів. Натомість наданими позивачем доказами підтверджено, що [PERSON] призначено на посаду президента АТ «МОТОР СІЧ», генерального конструктора по створенню і модернізації вертолітної техніки. Крім того, [PERSON] був саме призначений, а не обраний на дану посаду наказом №3570/К від 16.10.2019, тоді як посада президента товариства є виборною, обрання здійснюється на підставі спільного рішення ради директорів і наглядової ради. В наказі про призначення [PERSON] не зазначено про наявність такого рішення як підстави для призначення. Також посада, на яку було призначено [PERSON] , не входить ні до виконавчого, ні до наглядового органу позивача. Згідно з п. 9.1 статуту товариства органами товариства є загальні збори (вищий орган), наглядова рада (контролюючий та регулюючий орган), рада директорів (виконавчий орган), ревізійна комісія (контролюючий орган). Відповідно до п. 9.4.1 статуту товариства виконавчим постійно діючим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є рада директорів. Згідно з п. 9.4.7.1 статуту товариства до складу ради директорів входять: голова ради директорів, заступники, члени ради директорів. Відповідно до п. 9.4.12 статуту товариства голова ради директорів без довіреності, від імені товариства здійснює всі дії, що не суперечать законодавству, представляє товариство у всіх відносинах з третіми сторонами, веде переговори і укладає будь-які договори (контракти, угоди тощо), що не суперечать чинному законодавству України, підписує юридичні акти (документи), що стосуються діяльності товариства, видає довіреності (доручення), відкриває рахунки в банках, підписує колективний договір з трудовим колективом, видає накази, розпорядження про укладання трудових договорів з працівниками товариства і про їх звільнення у відповідності з чинним трудовим законодавством України. Згідно з п. 9.4.14 голова ради директорів своїм розпорядженням може делегувати будь-яке своє право (частину прав і дій) як своїм заступникам і членам ради директорів, так і іншим особам. Голова ради директорів має право скасувати будь-яке рішення вищезазначених осіб. При цьому, відповідно до п.\~1.5 наданої позивачем посадової інструкції президента АТ «МОТОР СІЧ», генерального конструктора по створенню і модернізації вертолітної техніки, затвердженої головою ради директорів 23.09.2019, в своїй діяльності президент керується Конституцією України, діючим законодавством України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, рішеннями загальних зборів акціонерів і ради директорів товариства, колективним договором, наказами центральних органів виконавчої влади, до сфери управління якої відноситься процес створення і експлуатації авіаційної техніки, наказами і розпорядженнями голови ради директорів, конструкторськими, технічними та нормативними документами, діючими в товаристві, довіреністю, виданою головою ради директорів і даною посадовою інструкцією. Все зазначене свідчить про те, що президент АТ «МОТОР СІЧ», генеральний конструктор по створенню і модернізації вертолітної техніки не є наглядовим чи виконавчим органом товариства. Відповідач міг здійснювати певні повноваження виключно на підставі довіреностей, що прямо передбачено посадовою інструкцією від 23.09.2019. При цьому, позивачем не надано довіреності, на підставі якої [PERSON] було підписано наказ про звільнення [PERSON] . Крім того, згідно статуту товариства право звільняти працівників має голова ради директорів або інші особи за довіреністю або розпорядженням голови. Саме голова ради директорів має візувати всі накази, підписані президентом. Представник відповідача зазначає, що [PERSON] можливо підписав наказ щодо [PERSON] , проте за відсутності розпоряджень чи довіреностей на підписання відповідного документа від голови ради директорів, даний наказ не мали виконувати співробітники товариства, якщо на ньому не було підпису голови ради директорів, що прямо передбачено установчими і внутрішніми посадовими документами товариства. Твердження позивача про те, що відповідач як службова особа, яка видала та підписала наказ про звільнення в рамках наданих їй повноважень, винна в завданій товариству шкоді є безпідставним, оскільки підпис на наказі за відсутності у підписанта повноважень відповідно до статуту, посадової інструкції та довіреності не мав юридичної сили, а тому не міг завдати збитків. Крім того, у документах доданих до позовної заяви відсутнє підтвердження виплати [PERSON] грошових коштів, на жодному з наданих документів немає підпису [PERSON] про те, що він дійсно отримав кошти і в якій сумі. У копії картки депонента №\~17 відсутній підпис касира в графі «Видав касир». На видаткових ордерах №\~347 та №\~348 від 25.09.2023 року відсутній підпис в графах «Одержав», «Підпис одержувача». З огляду на викладене, представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог ПАТ «МОТОР СІЧ» відмовити у повному обсязі. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи до суду не з`явились. У заяві від 31.01.2025 представник позивача, адвокат Фофанов Я.Л., зазначив, що позовні вимоги до відповідача підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу без участі представника позивача. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] та його представники до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили, своїми процесуальними правами скористались на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Наказом президента ПАТ «МОТОР СІЧ» Богуслаєва В.О. № 465/к від 10.03.2022 [PERSON] звільнено з посади директора управління закупок згідно з п. 2 ст. 41 КЗпП за втрату довіри з боку власника. Як зазначено у наказі про звільнення [PERSON] , в умовах воєнного часу, не узгодивши з керівництвом підприємства свій виїзд за межі міста та призначення виконуючого обов`язки директора управління закупівель, з 04.03.2022 відсутній на роботі, що могло призвести до зриву державного оборонного замовлення (а.с.\~32 т. 1). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 у справі №336/633/23 позов [PERSON] до ПАТ «МОТОР СІЧ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. Суд першої інстанції визнав незаконним та скасував наказ президента ПАТ «МОТОР СІЧ» № 465/к від 10.03.2022 про звільнення [PERSON] з посади директора управління закупівель, поновив [PERSON] на посаді директора управління закупівель ПАТ «МОТОР СІЧ», стягнув з ПАТ «МОТОР СІЧ» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1824335,29\~грн. за період з 04.03.2022 по 13.06.2023 включно, стягнув з ПАТ «МОТОР СІЧ» на користь [PERSON] судовий збір у сумі 3220,80 грн., стягнув з ПАТ «МОТОР СІЧ» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 12346,40\~грн. (а.с. 14-21 т. 1). Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2023 у справі №\~336/633/23 стягнуто з ПАТ «МОТОР СІЧ» на користь [PERSON] судові витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 20000,00 грн. (а.с. 22-25 т. 1). Постановою Запорізького апеляційного суду від 06.09.2023 у справі № 336/633/23 апеляційну скаргу представника ПАТ «МОТОР СІЧ», адвоката Фофанова Я.Л., на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2023 у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «МОТОР СІЧ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя від 13.06.2023 по цій справі залишено без змін. Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2023 по цій справі також залишено без змін (а.с. 26-31 т.\~1). Наказом директора з управління персоналом ПАТ «МОТОР СІЧ» В. Хрола №\~1695/к від 05.07.2023 скасовано наказ ПАТ «МОТОР СІЧ» № 465/к від 10.03.2022 про звільнення [PERSON] з посади директора управління закупівель та поновлено [PERSON] на посаді директора управління закупівель ПАТ «МОТОР СІЧ» (а.с. 33 т.\~1). З метою виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 06.09.2023 у справі №\~336/633/23, ПАТ «МОТОР СІЧ» депонувало грошові кошти в касі підприємства в загальному розмірі 1626732,90 грн., що підтверджується наступними платіжними документами: \~відомістю на виплату готівки № 5 від 31.10.2023 на суму 1468589,90 грн. (а.с. 34 т. 1); \~видатковим касовим ордером № 348 від 25.09.2023 на суму 20000,00 грн. (а.с. 35 т. 1); \~видатковим касовим ордером № 347 від 25.09.2023 на суму 3220,80,00 грн. (а.с.\~36 т. 1); \~карточкою депонента № 17 від 01.11.2023 на суму 134922,20 грн. (а.с. 37 т. 1); \~карточкою депонента № 21 від 01.11.2023 на суму 1468589,90 грн. (а.с. 37 т. 1). Листом № СПЗ-10030 від 09.11.2023 АТ «МОТОР СІЧ» повідомило [PERSON] про те, що АТ «МОТОР СІЧ» виконало вимоги суду та нарахувало середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1468589,90 грн., судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 20000,00 грн., судовий збір в сумі 3220,80 грн., а також компенсацію за щорічну основну відпустку за час вимушеного прогулу в сумі 134922,20\~грн. Отримати зазначені грошові кошти [PERSON] запропоновано особисто в касі АТ «МОТОР СІЧ» (а.с. 38 т. 1). Суд визначає помилковими доводи представника відповідача з приводу того, що [PERSON] саме призначено на посаду президента АТ «МОТОР СІЧ», а не обрано, тоді як посада президента товариства є виборною, а обрання здійснюється на підставі спільного рішення ради директорів і наглядової ради, з огляду на наступне. Протоколом № 1 спільного засідання ради директорів та наглядової ради Відкритого акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» від 28.04.2006 [PERSON] обрано президентом Відкритого акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» (а.с. 220 т. 1). Протоколом № 1 спільного засідання ради директорів та наглядової ради Відкритого акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» від 18.04.2011 продовжено повноваження та обрано [PERSON] президентом Відкритого акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» (оборот а.с. 220 т. 1). Протоколом № 2 спільного засідання ради директорів та наглядової ради Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» від 11.06.2012, у зв`язку з рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «МОТОР СІЧ» (протокол № 18 від 19.05.2012) продовжено повноваження та обрано [PERSON] президентом Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» (а.с. 221 т. 1). Матеріали справи містять копію статуту ПАТ «МОТОР СІЧ», затвердженого протоколом № 24 від 30.03.2017 загальних зборів ПАТ «МОТОР СІЧ» у редакції, яка діяла з 30.03.2017 по 28.11.2022 (а.с. 41-83 т. 1). Відповідно до п. 4.6 статуту ПАТ «МОТОР СІЧ» у товаристві обирається президент товариства. Обрання здійснюється на підставі спільного рішення ради директорів і наглядової ради в порядку, передбаченому про положення президента товариства. Діяльність президента товариства регулюється положенням, яке затверджується радою директорів. Протоколом № 3 спільного засідання ради директорів та наглядової ради Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» від 05.06.2017 продовжено повноваження та обрано [PERSON] президентом Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» (оборот а.с. 221 т. 1). Наказом голови ради директорів АТ «МОТР СІЧ» від 3570/к від 16.10.2019 [PERSON] призначено президентом АТ «МОТОР СІЧ», генеральним конструктором зі створення та модернізації вертолітної техніки (а.с. 95 т. 1). Повноваження та обов`язки президента АТ «МОТОР СІЧ», генерального конструктора зі створення та модернізації вертолітної техніки викладені у посадовій інструкції, затвердженої 23.09.2019 головою ради директорів АТ «МОТОР СІЧ» (а.с. 84-94 т. 1). Зокрема, пунктом 3.2 розділу 3 посадової інструкції встановлено, що президент має право від імені підприємства підписувати накази по підприємству, у тому числі накази про призначення та звільнення персоналу підприємства (у точу числі директорів по напрямкам діяльності, керівників відокремлених підрозділів, їх заступників, головних спеціалістів, керівників структурних підрозділів та їх заступників). Надаючи оцінку запереченням сторони відповідача щодо відсутності в діях [PERSON] вини як підстави для матеріальної відповідальності, суд зазначає таке. Наказ № 465/к від 10.03.2022 про звільнення [PERSON] підписаний одноособово президентом ПАТ «МОТОР СІЧ» [PERSON] в межах його повноважень, передбачених установчими документами та внутрішніми положеннями ПАТ «МОТОР СІЧ». Керівник підприємства відповідно до покладених на нього повноважень здійснив організаційно-розпорядчі функції та прийняв наказ, який в подальшому оскаржено в суді та рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 у справі №\~336/633/23 визнано незаконним та скасовано з покладенням на ПАТ «МОТОР СІЧ» фінансових зобов`язань у вигляді виплат на користь [PERSON] . Доводи представника відповідача про те, що підпис на наказі за відсутності у підписанта повноважень відповідно до статуту, посадової інструкції та довіреності не мав юридичної сили, а тому не міг завдати збитків, є неспроможними, адже [PERSON] , будучи президентом ПАТ «МОТОР СІЧ», не міг не усвідомлювати характер і наслідки здійснюваних ним управлінських кадрових рішень, а також ступінь відповідальності за прийняття та виконання таких рішень. Відповідно до положень ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 1, 2 ст. 130 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу (п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України). Статтею 237 КЗпП України передбачено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо роботодавець затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~14 від 29.12.1992 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України №\~9 від 11.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 статті 134 КЗпП України та нової редакції статті 237 КЗпП України (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України 21.12.2016 ухвалила постанову у справі № 675/28/15-ц, в якій дійшла висновку, що регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотньої вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред`явлення регресного позову. Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотньої вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається трудовим законодавством. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Постановою від 15.01.2024 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. відкрито виконавче провадження №\~73841145 на підставі виконавчого листа № 336/633/23, виданого 18.12.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ПАТ «МОТОР СІЧ» з [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1824335,29 грн. за період з 04.03.2022 по 13.06.2023 включно (а.с. 225 т. 1). Постановою від 15.01.2024 у виконавчому провадженні №\~73841145 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. визначено для боржника ПАТ «МОТОР СІЧ» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 472,15\~грн. (а.с. 226 т. 1). Постановою від 15.01.2024 у виконавчому провадженні №\~73841145 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. стягнуто з боржника ПАТ «МОТОР СІЧ» виконавчий збір у розмірі 182433,52\~грн. (а.с. 227 т. 1). Платіжною інструкцією № 740467 від 16.04.2024 на суму 1651495,58 грн. підтверджено сплату АТ «МОТОР СІЧ» по виконавчому провадженню №\~73841145 від 15.01.2024 на рахунок Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.\~222 т. 1). Згідно відкритих даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження №\~73841145 від 15.01.2024 завершено. Постановою від 16.01.2024 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. відкрито виконавче провадження №\~73841242 на підставі виконавчого листа № 336/633/23, виданого 18.12.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ПАТ «МОТОР СІЧ» з [PERSON] судових витрат на надання професійної правничої допомоги в сумі 20000,00 грн. (а.с. 228 т. 1). Постановою від 16.01.2024 у виконавчому провадженні №\~73841242 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. визначено для боржника ПАТ «МОТОР СІЧ» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 472,16\~грн. (а.с. 229 т. 1). Постановою від 16.01.2024 у виконавчому провадженні №\~73841242 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. стягнуто з боржника ПАТ «МОТОР СІЧ» виконавчий збір у розмірі 2000,00\~грн. (а.с. 230 т. 1). Платіжною інструкцією № 740469 від 16.04.2024 на суму 22472,16 грн. підтверджено сплату АТ «МОТОР СІЧ» по виконавчому провадженню №\~73841242 від 16.01.2024 на рахунок Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.\~224 т. 1). Постановою від 17.04.2024 у виконавчому провадженні №\~73841242 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №\~336/633/23, виданого 18.12.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ПАТ «МОТОР СІЧ» на користь [PERSON] судових витрат на надання професійної правничої допомоги в сумі 20000,00 грн. у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа (а.с. 231 т. 1). Постановою від 16.01.2024 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. відкрито виконавче провадження №\~73841345 на підставі виконавчого листа № 336/633/23, виданого 18.12.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ПАТ «МОТОР СІЧ» з [PERSON] судового збору в сумі 3220,80 грн. (а.с. 232 т. 1). Постановою від 16.01.2024 у виконавчому провадженні №\~73841345 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. визначено для боржника ПАТ «МОТОР СІЧ» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 472,16\~грн. (а.с. 233 т. 1). Постановою від 16.01.2024 у виконавчому провадженні №\~73841345 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. стягнуто з боржника ПАТ «МОТОР СІЧ» виконавчий збір у розмірі 322,08\~грн. (а.с. 234 т. 1). Платіжною інструкцією № 740468 від 16.04.2024 на суму 4015,04 грн. підтверджено сплату АТ «МОТОР СІЧ» по виконавчому провадженню №\~73841345 від 16.01.2024 на рахунок Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.\~223 т. 1). Постановою від 17.04.2024 у виконавчому провадженні №\~73841345 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевою Т.М. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №\~336/633/23, виданого 18.12.2023 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ПАТ «МОТОР СІЧ» на користь [PERSON] судового збору в сумі 3220,80 грн., у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого документа (а.с. 235 т. 1). Таким чином, ПАТ «МОТОР СІЧ» повністю здійснило виплати в рамках примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 у справі № 336/633/23 та додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2023 у справі № 336/633/23. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, проаналізувавши наведені приписи законодавства, суд доходить висновку, що здійснивши виплату коштів на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 по справі №\~336/633/23, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому з [PERSON] підлягає стягненню виплачена за судовим рішенням сума. Також позивачем було добровільно сплачено [PERSON] компенсацію за щорічну основну відпустку за час вимушеного прогулу в сумі 134922,20 грн., тож ці витрати також підлягають стягненню з відповідача, оскільки вони пов`язані із незаконним звільненням [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). За змістом ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши зібрані та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «МОТОР СІЧ» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу є достатніми, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, що регулюють питання матеріальної відповідальності керівника (заступника) підприємства, установи, організації за шкоду, заподіяну з їх вини підприємству, установі, організації. Суд доходить висновку, що здійснивши виплату коштів на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2023 по справі №\~336/633/23 та додаткового рішення Шевченківського районного суду м.\~Запоріжжя від 06.07.2023 по справі №\~336/633/23, позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як особи, винної в незаконному звільненні [PERSON] , а тому з [PERSON] підлягає стягненню сума, виплачена за судовими рішеннями, а також витрати, понесені на сплату [PERSON] компенсації за щорічну основну відпуску за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Як видно з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 34342,14 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~713215 від 03.10.2023, а мав сплатити 24400,99 грн. (а.с. 9 т. 1). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 24400,99 грн. Надміру сплачений позивачем судовий збір у розмірі 9941,15 грн. підлягає поверненню позивачу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved