Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника позивача [PERSON] звернулася до суду із позовом до Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, Чернівецької районної державної (військової) адміністрації Чернівецької області, треті особи без самостйних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, приватний нотаріус Чернівецького районного нотаріального округу Малітовська Тетяна Миколаївна про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить: встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що Сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧВ №013895, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №887 від 01.08.1996 року та виданий на ім`я [PERSON] , за життя належав померлій [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] ,\~\~ \~\~\~ \~ [INFO] ,\~право власності\~на ціле\~будинковолодіння [ADDRESS] , дійсною вартістю: 622034 грн. 39 коп., куди входить: Житловий будинок літери «А»; сарай літери «Б»; огорожа №1, яке належало померлій [INFO] [PERSON] ; \~ \~ \~ \~ визнати за [PERSON] , \~ \~ \~ \~ [INFO] , право на земельні ділянки, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №013895, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №887 від 01.08.1996 року на ім`я [PERSON] с. Чуньків, на підставі розпорядження Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області №248-р від 17.07.1996 року, по селянській спілці «Нива» на території с. Чуньків, загальний розмір земельних ділянок 1.7471 га. нормативно - грошовою оцінкою 61079 грн. 42 коп., після смерті померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезгадане нерухоме майно. За життя [PERSON] 23.01.2003 склала заповіт щодо належного їй майна на випадок своєї смерті на [PERSON] . З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Малітовської Т.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено через відсутність належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] . Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх спадкових прав. Представник позивача Данильчук Н.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представники відповідача Кадубовецької сільської\~ради Чернівецького\~району Чернівецької\~області та\~Чернівецької районної\~державної (військової)\~адміністрації Чернівецької\~областів судове засідання не з`явилися, у адресованій до суду заяві просили розгляд справи провести у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представники третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області та приватний нотаріус Чернівецького районного нотаріального округу Малітовська Тетяна Миколаївна в судове засідання не з`явилися, у адресованій до суду заяві просили розгляд справи провести у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Згідно ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст.\~549\~ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Судом встановлено, що [INFO] в с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.02.2003. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , яке належало їй, як члену та голові колгоспного двору та на земельні ділянки, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №013895. Відповідно до ст.\~524\~ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.\~525\~ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~526\~ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.\~527\~ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавиця [PERSON] 23.01.2003 склала заповіт на користь [PERSON] . Спадкоємиця [PERSON] в шестимісячний строк вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно доглядала за [PERSON] , після смерті спадкодавиці брала участь в організації поховання, розпоряджалася майном покійної, обробляла присадибну земельну ділянку, увесь час доглядала за будинком. Обставин, які б вказували, що [PERSON] за життя набула або володіла нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім [PERSON] , в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцем за заповітом, посвідченим 23.03.2003 секретарем виконавчого комітету Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Довгою Н.Д., після смерті [PERSON] є [PERSON] , позивач по справі. Після смерті спадкодавиці, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріусом було винесено постанову від 04.07.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на належне покійній майно. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~04.10.1991\~року №7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на житловий\~будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст.\~3\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав [PERSON] . Вказане підтверджується довідками № 152 від 04.07.2024, №06/392 від 09.05.2024 та №155 від 10.07.2024, а також випискою з по господарської книги № 2, з яких вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами належав [PERSON] . Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392\~ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно відомостей, які наведені у технічному паспорті, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , побудовані у 1991-1992 роки. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги в частині визнання права власності на будинковолодіння обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Відповідно до довідки Кадубовецької сільської ради №06/392 від 09.05.2024 виданої [PERSON] про те, що [PERSON] була власником земельних ділянок відповідно до сертифікату на земельну частку пай, які виділені в натурі (на місцевості), ділянки № [NUMBER] рілля площею 1,5989 га., сінокіс 0,1296 га., багаторічні насадження 0,0186 га., та визначено кадастрові номери 7321589200:01:002:0090, 7321589200:03:002:0401, 7321589200:02:004:0188, відповідно до Технічної документації по передачі земельних часток (паїв) і видачі Державних актів на право приватної власності на землю громадянам Чуньківської сільської ради власникам сертифікатів Заставнівського району Чернівецької області ( Проект розпаювання, Книга №2) Код документації 2003 МФ 25 ЧВЗС 000032 (а.с.16). Як вбачається з викопіювання земельної ділянки за кадастровим № 7321589200:01:002, за порядковим № 188 Код № 0090 належала [PERSON] площею 1,5989 (а.с.17). Згідно списків ССС «Нива» (а.с.18-19) померлій [PERSON] належало згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) три земельні ділянки із кадастровими номерами 7321589200:01:002:0090, 7321589200:03:002:0401 та 7321589200:02:004:0188, розміром 1,5989 га, 0,1296 га та 0,0186 га відповідно. Призначення вказаних земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Місцезнаходження останніх Чуньківська сільська рада Заставнівського району Чернівецької області. Відповідно до відповіді Чернівецької РВА Чернівецької області від 09.07.2024 № М-552/2.24 вбачається та обставина, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Заставнівськю районною державною адміністрацією Ради народних депутатів ССС «Нива» с. Чуньків, Заставнівського району, Чернівецької області є запис про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧВ № 013895 зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №887 від 01.08.1996 року на ім`я [PERSON] с. Чуньків. Підставою для реєстрації вищевказаного сертифікату на земельну частку (пай) було розпорядження Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області № 248-р від 17.07.1996. Чернівецькою районною державною адміністрацією (районною військовою адміністрацією) Чернівецької області дублікати сертифікатів на земельну частку (пай) на даний час не видаються, у зв`язку із відсутністю бланків (а.с.15). Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області від 19.08.2024 №29-24-0.32-2708/2-24 відповідно до списку громадян-членів селянської спілки «Нива» Заставнівського району Чернівецької області, який є додатком №1 до Державного акта на право колективної власності на землю серія ЧВ №000097 від 10.12.1995 і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №16, [PERSON] включена в список громадян під №483. Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за Актом приймання-передачі Книг реєстрації сертифікатів, передані відділом у Заставнівському районі ГУ 01.06.2021 ЧРДА, а тому надати інформацію не має можливості (а.с.14). Таким чином, судом встановлено, що покійна [PERSON] за життя набула право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак не встигла реалізувати своє право та не зареєструвала право власності на них в передбачений законом спосіб. Оскільки в спадкову масу входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини, то право на вищевказані земельні ділянки є складовою спадкової маси. Разом з тим, сертифікат про відповідне право спадкодавця втрачено, дублікат, який би засвідчив таке право, отримати не є можливим, оскільки така процедура чинним законодавством не регламентована. Саме тому, єдиним можливим способом захистити своє право у позивача є визнання права на такі земельні ділянки. На підставі викладеного, суд вважає, що таке право позивача підлягає захисту саме в такому порядку. У зв`язку з чим позовна вимога про визнання за [PERSON] права на земельні ділянки згідно Сертифіката на земельну частку (пай) підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved