Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2015 року №3018 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На вказаний житловий будинок накладено заборону (реєстраційний номер обтяження №3481962 від 19.07.2006), зареєстровану Коростенською міською державною нотаріальною конторою Житомирської області на підставі повідомлення №16 від 21.08.1964 року Коростенського автопідприємства №05013, на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , житомирської області. Зазначена заборона наявна в Єдиному реєстрі заборон, що перешкоджає вчиняти будь-які дії з належним їй майном, а також реєструвати право власності на реконструйовану площу будинку. З метою скасування вказаного обтяження було направлено звернення до Першої Коростенської державної нотаріальної контори, якою надано відповідь від 11.12.2024 року №647/01-16 про те, що державна реєстрація припинення обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов`язаний надати самостійно, або на вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних написів. Нотаріальною контрою роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Просить скасувати обтяження у вигляді заборони, реєстраційний номер обтяження №3481962 від 19.07.2006 року, зареєстрованого Коростенською міською державною нотаріальною конторою Житомирської області, підстава обтяження : повідомлення №16 від 21.08.1964, Коростенського автопідприємства №05013, об`єкт обтяження: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.01.2025 року у справі було відкрито позовне провадження, з викликом сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову та третій особі строку на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи, ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками неодноразово направлялись відповідачу рекомендованими листами за місцем знаходження юридичної особи. Згідно з повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідач отримував копію позовної заяви, з додатками та відповідну ухвалу суду. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи до суду не надійшли. Згідно зі ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи. В судове засідання жодних заяв, клопотань, щодо свої відсутності і позиції щодо позову не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 04.12.2015 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Левківською Г.С., зареєстрованого в реєстрі за №3018 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна слідує про наявність запису про обтяження за №3481962, внесеного 19.07.2006 року Коростенською міською державною нотаріальною конторою Житомирської області. Підставою виникнення обтяження стало повідомлення №16 від 21.08.1964 року Коростенського автопідприємства №05013, об`єкт обтяження житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Докази про наявність підстав для продовження обтяження на зазначене в позові майно у справі відсутні. Обтяження-заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Згідно ст.321, 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. У даній справі в матеріалах відсутні докази про Коростенське автопідприємства №05013 як власника або як колишнього власника житлового будинку за адресою: буд. [ADDRESS] , а також правові підстави для накладення заборони відчуження об`єкта нерухомості чи продовження їх існування на даний час. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом слідує, що вказаний будинок був успадкований позивачем після смерті чоловіка [PERSON] та належав останньому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 19 жовтня 1978 року Коростенською деравною конторою Житомирської області, зареєстровано в реєстрі за №7040 та зареєстрованого в ДКП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» 02.09.1988 року, номер запису:5573 в книзі: 42. Таким чином з аналізу доказів доданих до позову вбачається, що повідомлення №16 від 21.08.1964 року Коростенського автопідприємства №05013обтяження, що стало підставою накладення обтяження Коростенською міською державною нотаріальною конторою Житомирської області, з`явилось до до будівництва цього будинку, тобто самого об`єкта обтяження ще не існувало. Матеріали справи не містять відомостей щодо правомірності обтяження на майно спадкодавця позивача, за таких обставин втручання у право особи на мирне володіння майном не відповідає вимозі "законності". Наявність заборони перешкоджає позивачу реалізувати своє право власника, яке полягає у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що є порушенням діючого законодавства, в тому числі і Конституції України. Враховуючи викладене, порушене право позивача необхідно поновити та зняти заборону на належний їй об`єкт нерухомого майна, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved