Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

16 грудня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 30 червня 2012 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2022 року, сторони проживають окремо (за різними адресами), не мають спільного бюджету та не ведуть спільного сумісного господарства. Шлюб фактично припинив своє існування, носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам Позивача та інтересам дітей, а тому збереження сім`ї з відповідачем неможливе, з огляду на вищевикладене, остання вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року цивільну справу залишено без руху. 03 грудня 2024 року та 01 січня 2025 року від Позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду. Судом отримано відомості щодо місця реєстрації Відповідача по справі, у відповідності до яких [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07 січня 2025 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 07 березня 2025 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. 10 березня 2025 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судове засідання 17 березня 2025 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 30 червня 2012 року, про що свідчить актовий запис №851, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції. Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач не просила відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серії № [NUMBER] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2022 року, сторони проживають окремо (за різними адресами), не мають спільного бюджету та не ведуть спільного сумісного господарства. Шлюб фактично припинив своє існування, носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам Позивача та інтересам дітей, а тому збереження сім`ї з відповідачем неможливе. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved