Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У листопаді 2024 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, у якій позивач просить суд: змінити спосіб стягнення аліментів що стягується з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на підставі судового наказу Малиновського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2024 року по справі №521/16 940/24, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 18.10.2024 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] з 1/4 частини заробітку доходу платника аліментів на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили та досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Зокрема обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав що 30 серпня 2008 року Київським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від вказаного шлюбу у сторін є дочка [PERSON] [INFO] . Водночас, як зазначено позивачем, рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 20 січня 2020 року по справі №521/245/19 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] задоволено, шлюб укладений між позивачем та відповідачем, розірвано. В подальшому, як зазначив позивач, 21.10.2024 року Малиновським районним судом міста Одеси було винесено судовий наказ по справі №521/16940/24 яким вирішено стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку доходу платника аліментів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 18.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . За доводами позивача, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України, зміна розміру аліментів може мати між собою і зміну способу їх присудження. Зміна розміру аліментів стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку доходу матері батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки. Позивач вказав, що на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів відповідач [PERSON] була обізнана про той факт що [PERSON] перебуває за межами України, відтак не зможе надати будь-яких заперечень та буде не обізнаний з підстав звернення до суду. Також, як вказав позивач, 21.11.2024 року представник боржника адвокат Стороженко О.П. ознайомилась з матеріалами справи №521/16940/24 в рамках якої розглянуто заяву [PERSON] та видано судовий наказ про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на отримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку платника аліментів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 18.10.24 року і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] . За твердженнями позивача, він просить змінити спосіб стягнення аліментів з однієї четвертої частки всіх видів заробітку платника аліментів щомісячно але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. що є більшим ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також зазначає що вже надає таку допомогу на таке утримання дитини в розмірі 4000 грн. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 12.12.2024 року у справі № 521/19191/24 було відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання, викликано сторони. 06.01.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Малиновського районного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , понесені витрати на правову допомогу в сумі 20000 грн. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відзиву на позовну заяву, відповідач наголосила, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно наведених положень закону саме одержувач аліментів має право вибору способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі). Також, як наголошено відповідачем, абз 2 ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України чітко визначає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Водночас, за доводами відповідача, у даному випадку з позовом про зміну способу стягнення аліментів (з частки заробітку на тверду грошову суму) звернувся платник аліментів (позивач), що суперечить вимогам ч.3 ст.181 СК України, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 08.01.2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№1057), за вимогами якого позивач просив суд, посилаючись на вимоги ст. 76, 77, 80, 83 ЦПК України, долучити до матеріалів справи №521/19191/24 квитанції до платіжних інструкцій на переказ готівки, як докази сплати [PERSON] аліментів у добровільному порядку. До вказаного вище клопотання представником позивача було додано копії квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки від 27.11.24 року на суму 4000 грн., від 27.12.2024 року на суму 4000 грн. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 03.02.2025 року у справі № 521/19191/24 підготовче провадження закрите, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, 04.03.2025 року представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи без її участі. Також за доводами заяви представник позивача підтримала доводи та вимоги позову, з мотивів, викладених письмово у позовній заяві, просила суд задовольнити її у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 30.01.2025 року надала суду заяву, у якій просила суд розглядати справу без її участі, що розглянуто судом та задоволено. Розглянувши заявлене клопотання представника позивача про долучення до матеріалів цивільної справи додаткових письмових доказів у справі, суд вирішив таке клопотання задовольнити та долучити до матеріалів цивільної справи надані стороною позивача докази. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини не потребують задоволення, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, судом встановлено, що 21.10.2024 року суддею Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., за наслідками розгляду матеріалів цивільної справи наказного провадження за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини було видано судовий наказ, яким вирішено стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку доходу платника аліментів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 18.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Позивач у даній справі, звертаючись до суду з позовом просить змінити спосіб стягнення з нього на утримання дитини аліментів, оскільки вважає, що не знав про наявність наказного провадження відносно нього та зазначає, що така зміна способу стягнення аліментів не суперечить вимогам чинного законодавства. Також у матеріалах справи наявні копії квитанцій про перерахування аліментів позивачем на користь відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у кожна на суму 4000 грн. від 28.10.2024 року, від 27.11.2024 року, від 27.12.2024 року. Інших належних письмових доказів стосовно наявних між сторонами спірних правовідносин матеріали цивільної справи не містять. Предметом спору у даному разі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для зміни способу стягнення аліментів на утримання доньки позивача [PERSON] , [INFO] , встановленого судовим наказом Малиновського районного суду міста Одеси від 21.10.2024 року у справі №521/16940/24. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789Х11 (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів. Судом у даній справі встановлено, що 21.10.2024 року суддею Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., за наслідками розгляду матеріалів цивільної справи наказного провадження за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини було видано судовий наказ, яким вирішено стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку доходу платника аліментів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 18.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Тобто, платником аліментів є позивач у даній справі, а отримувачем аліментів відповідач, в розрізі вимог ч.3 ст.181 СК України, а тому, лише за вимогою отримувача аліментів судом може розглядатися питання про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Іншого чинним законодавством не передбачено. Водночас, зважаючи на суттєве заперечення відповідачки щодо такої зміни, суд убачає відсутність волевиявлення останньої на таку зміну. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що законодавцем не передбачено зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини за вимогою платника аліментів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задоволення не потребують. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, на позивача, у зв`язку із відмовою йому у позові покладаються судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи у вигляді сплаченого ним судового збору.

Outcome: dismissed