Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання позивача. Син проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги пітримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу № 552/2923/24 \~від 29.05.2024\~року виданого\~Київським районним\~судом м.\~Полтави стягнуто\~з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.05.2024 року. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті\~84\~СК України\~дружина має\~право на\~утримання від\~чоловіка під\~час вагітності. Дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Якщо\~дитина має\~вади фізичного\~або психічного\~розвитку,\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~до досягнення\~дитиною шести\~років. \~Право на\~утримання вагітна\~дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Аліменти,\~присуджені дружині\~під час\~вагітності,\~сплачуються після\~народження дитини\~без додаткового\~рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що малолітній син сторін [PERSON] [INFO] , проживає із позивачем, тому відповідач має обов`язок не лише утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а й обов`язок щодо утримання матері дитини до досягнення останньою трьох років. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позовних вимог, визнання позову не суперечить закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 щомісячно. Згідно ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 09 січня 2025 року - дня звернення позивача до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved