Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Представник заявниці адвокат Захарчук К.О., яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із зазначеною заявою, вказуючи, що вона є матір`ю [PERSON] 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні було введено воєнний стан та оголошено мобілізацію. 10.10.2022 сина заявниці призвано по мобілізації [INFO] . Протягом 17.10.2022-16.12.2022 він пройшов базову військову підготовку на базі військової частини [NUMBER] . В подальшому був направлений для несення служби в ЗСУ до військової частини [NUMBER] . 06.04.2023 його дружина отримала сповіщення про те, що [PERSON] зник безвісти [INFO] поблизу населеного пункту Хромове Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання, при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії рф, виконуючи бойове завдання в складі ЗСУ. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2023 за № 12023041150000074 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КУпАП. 16.06.2023 [PERSON] набув статусу особи, зниклої безвісти. Відповідно до витягу з єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20231109-980 від 09.11.2023, відносно [PERSON] , проводиться розшук в рамках кримінальної справи № 12023041150000074 від 10.04.2023, зареєстрованої ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Так, [PERSON] зник на території бойових дій під час воєнних дій. Мати [PERSON] здала свої ДНК зразки для ідентифікації тіла сина, однак збігів не знайдено досі, їй пояснили, що значна частина тіл загиблих, внаслідок неможливості відібрати ДНК зразки, не ідентифікована. Лікарський документ, без результатів аналізу ДНК, не може бути наданий. Військова частина підтверджує, що [PERSON] загинув, проте документа про це надати не може. У зв`язку з відсутністю документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті, Вільногірський відділ ДРАЦС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомив заявницю про неможливість зареєструвати смерть її сина. На даний час заявниця не має об`єктивної можливості отримати відповідний лікарський документ про смерть її сина, оскільки на час розгляду справи, більше восьми місяців, його тіло не ідентифіковано. Заявниця має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проте для її оформлення їй необхідно надати свідоцтво про смерть сина. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявниці для державної реєстрації смерті сина, оскільки від цього залежить виникнення у неї особистих та майнових прав щодо отримання одноразової допомоги після його загибелі, оформлення допомоги по втраті годувальника тощо. Просить оголосити померлим [PERSON] , громадянина України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , уродженця м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Датою смерті [PERSON] , громадянина України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , вважати [INFO] . Місцем смерті вважати населений пункт Хромове, Бахмутського району, Донецької області. Вважати, що загибель [PERSON] настала під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини [NUMBER] у період з 18.11.2022 по [INFO]. 19.11.2024 заінтересована особа [PERSON] надала на адресу суду відзив на заяву, в якому просила відмовити в задоволенні заяви з тих підстав, що дійсно вона отримала сповіщення від [INFO] датоване 06.04.2023, про те що її чоловік [PERSON] зник безвісти [INFO], крім того вона отримала акт службового розслідування, яке було проведено військовою частиною [NUMBER] , де служив її чоловік, в якому було зазначено про те що її чоловік зник безвісти [INFO] за особливих обставин, під час виконання бойового завдання. 29.05.2023 вона направила звернення до Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, на яке отримала відповідь про те, що відомості про її чоловіка внесено до єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин та до Реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора. Отже, оскільки жодними наявними документами та відомостями не підтверджено смерть її чоловіка і є вірогідність того, що він перебуває у полоні держави-агресора, вона зверталась до численних установ та організацій для з`ясування його місця перебування. В той же час, вона розпочала його пошук на усіх доступних джерелах та платформах у мережі інтернет. В результаті, на каналах у месенджері «Телеграм», які мають назву @ [NUMBER] , 31.01.2024 було опубліковане фото полонених, що перебувають у Чистяківській ВК-7, що у Донецькій області і серед них вона впізнала свого чоловіка. Також з мережі «Тік-Ток» користувача [INFO] вона знайшла фото ув`язнених, які перебувають у зазначеній колонії, серед яких за особливими прикметами, а саме за шрамами на голові, вона впізнала свого чоловіка. Таким чином, наразі є велика ймовірність того, що чоловік живий і перебуває у полоні у держави-агресора. На підставі наведених обставин, координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими включив [PERSON] до списків на обмін військовополоненими з державою-агресором. У разі, якщо суд винесе рішення про його оголошення померлим, координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими буде вимушений виключити чоловіка зі списків на обмін і у [PERSON] не буде можливості бути звільненим з полону (а.с.105-108). 27.11.2024 через підсистему «Електронний суд» від заінтересованої особи - Міністерства оборони, надійшли письмові пояснення у справі, в яких просять відмовити в задоволенні заяви [PERSON] з тих підстав, що ч. 2 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. З тексту зазначеної норми вбачається, що передумовами для оголошення особи померлою зв`язку з воєнними діями є закінчення воєнних дій. Підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє по даний час, а відтак воєнні дії на території України тривають, що виключає можливість визнання особи померлою в порядку частини другої статті 46 ЦК України. Таким чином, виходячи зі змісту положень статті 46 ЦК України, ст.ст. 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку із воєнними діями, такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою виключно на підставі ч. 2 ст. 46 ЦК України. Міністерство оборони України вважає, що у ч. 2 ст. 46 ЦК України йдеться про можливість оголошення зниклої безвісти у зв`язку з воєнними діями особи померлою після спливу, щонайменше, 6-місячного строку з дня закінчення таких воєнних дій, а не з дати зникнення безвісти такої особи. Сплив строків, які є передумовою для можливості відкриття провадження у справі про оголошення особи померлою, які визначені у ч. 2 ст. 46 ЦК України, ще не почали спливати. Таким чином, оскільки станом на теперішній час день закінчення воєнних дій не настав, то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про оголошення особи померлим є передчасним. Просили розгляд справи провести без участі їх представника (а.с.168-170). В судовому засіданні заявниця заяву підтримала у повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини, просила її задовольнити, додатково зазначила, що після смерті рідної сестри, її син - [PERSON] , не встиг оформити спадщину. Після її звернення до нотаріуса, остання повідомила їй, що сина треба визнати померлим і тоді можливо буде оформити спадщину. [INFO] її син зник безвісти під час виконання бойового завдання, на початку квітня дзвонив командир та повідомив, що сина не знайшли, потім на початку 2024 року дзвонив слідчий та повідомив, що сина ще шукають. Заінтересована особа - [PERSON] , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви з підстав викладених в відзиві, вважає, що її чоловік живий та знаходиться в полоні. Представник заявниці, заінтересовані особи - [INFO] , Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, військова частина [NUMBER] в судове засідання не з`явилися належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи (а.с.226). Вислухавши заявницю, заінтересовану особу [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити по наступним підставам. Факт родинних відносин заявниці та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , де заявниця [PERSON] зазначена його матір`ю (а.с.11). Факт несення [PERSON] служби в ЗСУ у військовій частині [NUMBER] , підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] (а.с.18-24), витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] № 311 від 18.11.2022 (а.с.93). Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, [PERSON] , [INFO] , зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), проводиться розшук ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в рамках кримінального проводження № 12023041150000074 від 10.04.2023 (а.с.12-13). Відповідно до копії сповіщення № 153, [PERSON] зник безвісти [INFO] поблизу населеного пункту Хромове, Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання, при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії рф, виконуючи бойове завдання в складі ЗСУ (а.с.14), даний факт також підтверджується копією листа військової частини [NUMBER] від 04.10.2024 за №1314/2/56/71/1024 (а.с.77), листом [INFO] від 04.10.2024 за № 1/вх/4904 (а.с.78), копією повідомлення на зниклих безвістно військової частини [NUMBER] від 04.04.2023 за №0501/13/79 (а.с.79), витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] № 91 від 01.04.2023 (а.с.94), витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] № 149 від 27.05.2023 (а.с.95), доповіддю по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації військової частини [NUMBER] , ОТУ « [INFO] », [ADDRESS] (а.с.111), актом службового розслідування (а.с.113-116). За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2023 за № 12023041150000074 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.15). Відповідно до листа Вільногірського відділу ДРАЦС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 17.09.2024 № 512/31.5-31, актовий запис про смерть [PERSON] у їхньому відділі та в Державному Реєстрі актів цивільного стану - відсутній (а.с.54). Відповідно до листа виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 20.09.2024 № 02-11-3115/0/2-24, у період воєнного стану в Україні виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, не приймав рішень стосовно звернення до нотаріуса для встановлення опіки над майном [PERSON] (а.с.55). У відповідь на звернення [PERSON] , секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, своїм листом повідомив їй, що дані про зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] скеровано російській стороні для перевірки факту його перебування на території держави-агресора або тимчасово окупованих територіях (а.с.120, 121). У відповідь на звернення [PERSON] , уповноважений з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, своїм листом від 10.10.2024 за № 33780-2024, повідомив їй, що відомості стосовно [PERSON] внесено до реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора. Однак, факт перебування його у полоні не підтверджено ані з відкритих джерел, ані державою агресором, ані через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста (а.с.122-124). Відповідно до копії листа Департаменту військової контррозвідки (ДВКР ФСБ росії), відомостей про місце знаходження [PERSON] вони не мають (а.с.125). Крім того [PERSON] направлялись запити про розшук [PERSON] до установ та посадових осіб російської федерації: уповноваженого з прав людини рф; Уповноваженому з прав людини ДНР; Федеральній службі виконання покарань; Міністерству юстиції рф; Федеральній службі безпеки; Адміністрації Президента рф; Міністерству ДНР; Міністерству юстиції ЛНР; Міністерству державної безпеки ЛНР; Міністерству внутрішніх справ рф; Слідчому комітету рф; Головній військовій сатурі рф; Міністерству внутрішніх справ ДНР; Уповноваженому з прав ЛНР; Бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я ДНР та інших (а.с.127-136). Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п.3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру. Відповідно до ч. 1 ст.306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] з 18.11.2022 проходив службу у військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ). [INFO] - зник безвісти поблизу населеного пункту Хромове, Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання, при виконанні службових обов`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії рф, виконуючи бойове завдання в складі ЗСУ. Даний факт зафіксований в доповіді по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації військової частини [NUMBER] , ОТУ « [INFO] », [ADDRESS] в Акті службового розслідування проведеного військовою частиною [NUMBER] . Відомості про [PERSON] , занесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. В свою чергу, до матеріалів справи не долучено доказів, які б вказували на вірогідну смерть [PERSON] , а з наданих до заяви документів та зібраних судом по справі доказів, вбачається тільки те, що [PERSON] зник безвісти в районі проведення воєнних дій. Акт службового розслідування, затверджений т.в.о. командира військової частини [NUMBER] , не містить викладення жодних обставин, які б вказували на вірогідну смерть останнього 31 березня 2023 року, а містить лише висновок щодо необхідності вважати солдата [PERSON] зниклим безвісти під час виконання бойового завдання, враховуючи той факт, що місцезнаходження його не встановлено. З доповіді по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації військової частини [NUMBER] , ОТУ « [INFO] », [ADDRESS] , вбачається, що відомостей про загибель та травмування [PERSON] до військової частини не находило. Крім того, судом встановлено, що відомості стосовно [PERSON] внесено до реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора. При цьому суд приймає до уваги позицію заінтересованої особи у справі [PERSON] , яка категорично заперечує проти заявлених вимог та наголошує на тому, що нею здійснюються пошуки чоловіка серед тих, хто перебуває в полоні, а оголошення його померлим виключить можливість його обміну. З огляду на зазначене, суд вважає, що заявницею не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть [PERSON] , достовірних та беззаперечних доказів його загибелі також не надано, заінтересована особа - його дружина здійснює заходи щодо його розшуку, а тому суд вважає, що заява про оголошення [PERSON] померлим є передчасною, та у її задоволенні слід відмовити. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок заявниці. На підставі ст.ст. 46,47 ЦК України та

Outcome: dismissed