Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позиції позивача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 31.07.2024 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 65 818,92 грн за кредитним договором №2001086794801 від 26.07.2018. Свій позов АТ "ПУМБ" обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору №2001086794801, укладеного між банком та [PERSON] , перший надав останньому кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня ухвалення рішення банком, в сумі 30 000 гривень, на строк 12 місяців. Однак відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, і станом на 04.06.2024 має заборгованість перед позивачем у розмірі 65 818,92 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає. Це спонукало АТ "Перший Український Міжнародний Банк" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача та сама відповідачка надали до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким 26 липня 2018 року між АТ "ПУМБ" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001086794801. На підставі цього договору була видана кредитна картка терміном дії до лютого 2021 року з кредитним лімітом у сумі 30 000 гривень, який пізніше було збільшено до 39 359,87 гривень. Кредитний договір був укладений шляхом підписання заяви про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за якою АТ "ПУМБ" встановив кредитний ліміт у розмірі 30 000 гривень, що згодом був збільшений до 39 359,87 гривень. Процентна ставка складала 49% річних за строкову заборгованість і 58% річних у випадку виникнення простроченої заборгованості, а термін кредитування становив 12 місяців. Позивач як доказ наявності заборгованості відповідача долучає розрахунок суми простроченої заборгованості за відсотками за кредитним договором №2001086794801, укладеним 26.07.2018, станом на 04.06.2024, а також розрахунок суми заборгованості для погашення суми кредиту. Долучені до матеріалів справи розрахунки охоплюють період з 30.07.2018 по 30.05.2023, хоча в позовній заяві зазначено, що заборгованість відповідача перед позивачем є станом на 04.06.2024, причому розрахунок заборгованості також складений на цю дату. При цьому позивач не уточнив, за якою процентною ставкою нараховуються відсотки за кожен місяць, оскільки підрахунок заборгованості по відсотках не збігається з даними, наведеними позивачем у розрахунку. На думку відповідача, розрахунок заборгованості по відсотках, що долучений як доказ до матеріалів справи, не є належним та допустимим, оскільки підготовлений позивачем некоректно, і при перевірці суми результати не сходяться зі значеннями, наведеними в цьому розрахунку. Щодо розрахунку заборгованості по погашенню суми кредиту, відповідачу був відкритий картковий рахунок та видана кредитна картка. За період з 31.08.2018 по 28.02.2022 відповідач сплатив 37 304,13 грн. Оскільки кредитний ліміт було встановлено в розмірі 30 000 гривень, згодом збільшено до 39 359,87 грн, виникає питання, звідки взялася заборгованість за тілом кредиту. Позивач у своїй заяві стверджує, що відповідач користувався кредитною карткою та здійснював платежі до 01.02.2022. Це твердження є помилковим, оскільки термін дії картки закінчився у лютому 2021 року, після чого відповідачка не зверталася за отриманням нової картки. Погашення кредиту здійснювалося без наявності картки на розрахунковий рахунок, наданий банком. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також заявку на отримання процесуальних документів в електронній формі. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.10.2024 витребувано докази по справ. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до заяви №2001086794801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного 26.07.2018 між АТ "ПУМБ" та [PERSON] , а також відповідно до підписаного відповідачкою паспорта споживчого кредиту, банк надає позичальнику суму кредиту у розмірі 30 000,00 грн на загальні споживчі цілі. Строк кредитування становить 12 місяців, а процентна ставка складає 47,88% (а.с.6-7). Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №2001086794801 від 26.07.2018, встановлено, що [PERSON] 23.04.2019 було збільшено кредитний ліміт (а.с.26). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2001086794801 станом на 04.06.2024 складає 65 818,92 грн та включає: заборгованість за сумою кредиту 39 359,87 грн; заборгованість по відсотках 26 459,05 грн; заборгованість по комісії 0 грн (а.с.27-28). 05.06.2024 позивач направив відповідачці письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитами, однак ця вимога залишилася без задоволення (а.с.23). Факт користування кредитними коштами підтверджується даними виписки по особовому рахунку за період з 26.07.2018 по 04.06.2024, виданої на [PERSON] (а.с.29-39). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За обставинами цієї справи [PERSON] 26 липня 2018 року підписала заяву №2001086794801 на приєднання до ДКБО, чим беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb/ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. Так, відповідачці на її прохання було встановлено кредитний ліміт у сумі 30 000,00 грн, який пізніше було збільшено до 39359 гривень 87 копійок. Розрахунковий день 30 число місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців. Зі спливом вказаного строку, дія Кредитного ліміту продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Річна процентна ставка за договором складає 57,60%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 37479,31 гривень. Розрахунок здійснено за умови виникнення заборгованості та наступним її погашенням зі строком 12 місяців рівними платежами. Отже, підписуючи заяву №2001086794801 на приєднання до ДКБО [PERSON] була обізнана про розмір та порядок нарахування відсотків у разі використання встановленого по картці кредитного ліміту. Крім того, пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Відповідно до пункту 4.1.5 частини 4 «Умови надання кредитного ліміту у формі Овердрафту та Кредитної картки з відновлювальною кредитною лінією» Розділу II «Послуги банку», при визначенні розміру Кредитного ліміту згідно «Умов надання та обслуговування «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» та «Автоматичного овердрафту» (Додаток 2 до цього Договору), Банк керується внутрішніми нормативними документами Банку та законодавством України. Клієнту може бути встановлено лише один ліміт Овердрафту на умовах надання «Автоматичного овердрафту» або «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» на розсуд Банку. Розмір Кредитного ліміту, встановлений Банком, повідомляється Клієнту шляхом надсилання йому SMS - повідомлення на Номер мобільного телефону Клієнта. У разі незгоди Клієнта із встановленим Банком розміром Кредитного ліміту, Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися у відділення Банку, в якому була оформлена Заява на приєднання до Договору та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду з розміром встановленого Банком Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію та скористався Кредитним лімітом після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку, згода Клієнта з умовами надання Овердрафту вважається підтвердженою. Аналогічні положення щодо права банку змінити розмір кредитного ліміту містить підпункт 4.3.6.4 частини 4 розділу ІІ, а саме: банк має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.18. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після зміни розміру Кредитного ліміту або закриття Кредитного ліміту, згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, АТ «ПУМБ» неодноразово збільшувало первісно встановлений [PERSON] кредитний ліміт, однак остання не надала доказів на підтвердження того, що висловлювала свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту. Навпаки, досліджена судом виписка по особовому рахунку з 26 липня 2018 року по 04 червня 2024 року підтверджує факт здійснення платіжних операцій по картці (у розумінні ДКБО - внесення або зняття готівки, здійснення розрахунків у безготівковій формі та ін.) після зміни розміру Кредитного ліміту, на карту зараховувалися грошові перекази. Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Враховуючи, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості, який узгоджується з випискою по особовому рахунку відповідачки, яка відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є належним доказом наявності та розміру заборгованості. Зважаючи на викладені вище обставини справи та норми закону, колегія суддів вважає, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та в сукупності з іншими доказами свідчить про отримання та користування відповідачкою кредитними коштами, а факт погашення нею заборгованості за відсотками за користування кредитом свідчить про фактичне визнання нею як кредитних правовідносин між сторонами так і виниклої заборгованості. При цьому, наявність у відповідачки на утриманні доньки, відсутність відомостей про заборгованість перед банком у застосунку, або на сайті Українського Бюро Кредитних Історій, не спростовує наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості. Також, згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зауважила, що немає підстав вважати умову конкретного кредитного договору про встановлення плати за управління кредитом нікчемною ані з огляду на приписи статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ані з огляду на приписи статті 228 ЦК України. Ця умова є недійсною як оспорювана. Представник відповідача вказує невідповідності наявного в матеріалах справи розрахунку з 30.07.2018 по 30.05.2023, так як позовні вимоги щодо стягнення заборгованості заявлені станом на 04.06.2024, однак відповідний розрахунок в матеріалах справи відсутній. Суд зазначає, що в матеріалах справи наявний розрахунок станом на 04.06.2024, водночас 26.07.2018 відповідачем укладено кредитний договір на умовах овердрафту та заборгованість позивачем нараховувалася з 30.07.2018 по 30.05.2023 та заборгованість станом на 04.06.2024 склала - 65818 гривень 92 копійки. Інші доводи сторони позивача не дають правових підстав суду для відмови в задоволенні позовних вимог. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд доходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитним договорам, оскільки [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання згідно з умовами договорів щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та комісії за користування кредитами. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено судовий збір покладається на відповідача. Отже з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2422 гривні 40 копійок . На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~11,\~207,\~526,\~629,\~634,\~638,\~1048,\~1050,\~1054,\~ЦК України,\~

Outcome: approved