Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Комунальне підприємство «Міськтепловоденергія» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 25 530,84 грн., у тому числі: за послугу з постачання теплової енергії - 25 433,54 грн., за абонентське обслуговування для послуги з теплової енергії - 76,30 грн., внески за заміну вузла обліку теплової енергії - 21,00 грн., а також судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.11.2023 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача КП «Міськтепловоденергія» Руда В.О. в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що підприємство надає послуги з постачання теплової енергії, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до квартири [ADDRESS] . Відповідачка користувалася послугами, що надає КП «Міськтепловоденергія», і не відмовлялась від них, однак не проводила їх оплату відповідно до визначених тарифів, тому за період з 01.10.2020 року по 30.04.2023 року у неї утворилась заборгованість перед КП «Міськтепловоденергія» у сумі 25 530,84 грн., з яких: за послугу з постачання теплової енергії - 25 433,54 грн., за абонентське обслуговування для послуги з теплової енергії - 76,30 грн., внески за заміну вузла обліку теплової енергії - 21,00 грн. Під час розгляду справи в суді відповідачкою було сплачено 76,30 грн. - за абонентське обслуговування для послуги з теплової енергії, 21,00 грн. - внески за заміну вузла обліку теплової енергії, тому залишок заборгованості, що підлягає стягненню складає 25 433,54 грн. - за послугу з постачання теплової енергії. Так, за послугу з постачання теплової енергії на опалення квартири [PERSON] [ADDRESS] нараховано за жовтень 2020 року - 308,30 грн., за листопад 2020 року - 1 848,54 грн., за грудень 2020 року - 2 000,46 грн., за січень 2021 року - 2 469,59 грн., за лютий 2021 року - 2 167,64 грн., за березень 2021 року - 1 591,72 грн., за квітень 2021 року - 599,44 грн., за жовтень 2021 року - 800,95 грн., за листопад 2021 року - 1 413,10 грн., за грудень 2021 року - 2 224,22 грн., за січень 2022 року - 2 036,70 грн., за лютий 2022 року - 2 088,82 грн., за березень 2022 року - 1 877,14 грн., за квітень 2022 року - 572,11 грн., за листопад 2022 року - 1 204,60 грн., за грудень 2022 року - 2 041,15 грн., за січень 2023 року - 2 189,26 грн., усього на суму 27 433,74 грн. за період з жовтня 2020 року по січень 2023 року. Однак, в березні 2022 року відповідачкою сплачено 0,12 грн., в лютому 2023 року 2 000,00 грн., тому заборгованість за послугу з постачання теплової енергії на опалення квартири станом на 01.02.2023 року складає 25 433,62 грн., яку остання згідно вх. листа № 01-11/118 від 09.02.2023 року, зобов`язувалась сплатити. 16.02.2023 року згідно Заяви [PERSON] було укладено Договір № 808 про реструктуризацію вказаної суми заборгованості, за яким заборгованість відповідачки станом на 01.02.2023 року в сумі 27 740,51 грн., з яких: 25 433,61 грн. - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії на опалення квартири; 21,00 грн. - внески за зміну вузла комерційного обліку теплової енергії; 285,90 грн. - за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії реструктуризовано на шість місяців із зобов`язанням щомісячно здійснювати оплату включно до 30.08.2023 року, натомість умови Договору останньою не виконані. В лютому 2023 року, виконуючи рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2022 року, позивачем складено Акт обстеження системи теплопостачання в квартирі [PERSON] від 08.02.2023 року та встановлено, що радіатори (батареї) в її квартирі демонтовані, стояки централізованого опалення не ізольовані, тобто відповідачка від`єднала свою квартиру без дотримання встановленого Мінрегіоном Порядку, що свідчить про те, що остання фактично самовільно від`єднала свою квартиру від системи ЦО в жовтні 2020 року, що не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Зважаючи на зазначене, позивач з лютого 2023 року проводив нарахування за послугу з постачання теплової енергії тільки на опалення місць загального користування багатоквартирного будинку. Так, за лютий 2023 року нараховано до оплати 84,91 грн., за березень 2023 року - 68,92 грн., за квітень 2023 року - 34,10 грн. Відповідачкою в квітні 2023 року було проведено оплату за послугу з постачання теплової енергії в сумі 85,00 грн., в травні 2023 року в сумі 69,00 грн. та 34,00 грн. Отже, заборгованість відповідачки за оплату з постачання теплової енергії за період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року після проведення оплат складає 25 433,54 грн. З огляду на викладене, представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь КП «Міськтепловоденергія» заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року в розмірі 25 433,54 грн., а також судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Відповідачка [PERSON] направила до суду Відзив на позов, в якому зазначає, що позивачем на підтвердження обґрунтування позову, всупереч вимогам ст.ст.4,21 Закону України «Про захист прав споживачів, ст.ст.7,8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п.34 Правил надання послуг з постачання теплової енергії не надано копій рахунків, помісячних розрахунків, в т.ч. документів, які підтверджують виконання Договору між нею та позивачем, внаслідок чого позбавив її можливості захищати свої права, як споживача шляхом їх оскарження в судовому порядку. Вважає, що згідно відомостей позивача про споживання теплової енергії, спожиту згідно показів теплолічильника, теплову енергію в будинку по [ADDRESS] , загальна площа якого - 906,74 м2, з якої 502,7 м2 - житлова, позивач ділить на 387,53 м2, не між усіма квартирами в будинку, тобто на площу вдвічі більшу, аніж реально опалюється, тому сума заборгованості в розмірі 25 433,54 грн. є позивачем надуманою. У вказаному будинку наявний лише один комерційний вузол обліку теплової енергії, саме тому позивач не додав до позову Розрахунок спожитої енергії. Оскільки у її квартирі, з вини позивача, відсутнє опалення, вважає, що позивач має відшкодувати їй кошти за недоотримані послуги, а Виписка позивача із особового рахунку за період з жовтня 2020 року по вересень 2023 року за надані послуги теплопостачання лише з 01.11.2021 року є неправомірною, оскільки нарахована із розрахунку споживання у гігакалоріях, до цього часу нарахування здійснювалось виключно в м2 по тарифу, затвердженому органом влади. Водночас, позивачем не доведено свого права здійснювати господарську діяльність з надання послуг, а Договори, на які він посилається в позовній заяві є не чинними. З огляду на викладене відповідачка просить суд відмовити КП «Міськтепловоденергія» в задоволенні позову в повному об`ємі. Представник КП «Міськтепловоденергія» Руда В.О. направила до суду Відповідь на відзив, в якій вважає, що не заслуговують уваги твердження відповідачки [PERSON] про неправомірність нарахування внесків за зміну та обслуговування вузла комерційного обліку теплової енергії та за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії, її твердження про необґрунтованість та недоведеність сум не відповідає дійсності, адже обставини, викладені у відзиві є надуманими, не підтверджені належними доказами, а отже такими, що не відповідають дійсності. Відповідачка [PERSON] направила до суду Заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що у Відповіді на відзив представник позивача не спростував те, що не надавши їй копії рахунків, помісячних розрахунків, в т.ч. документів, які підтверджують виконання Договору між позивачем та нею, які за вимогами ст.ст.4,21 Закону України «Про захист прав споживачів, ст.ст.7,8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п.34 Правил надання послуг з постачання теплової енергії їй, їй повинні надаватись щомісячно, позбавив її можливості захищати свої права, як споживача шляхом їх оскарження в судовому порядку. Вважає, що позивач фактично визнав, що його позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2020 року по 30.04.2023 року в розмірі 25 433,54 грн. є надуманими, тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову. 05.06.2024 року відповідачка подала до суду письмову заяву про застосування строку позовної давності, в якій вважає, що позивач вийшов за межі її строку. Представник позивача КП «Міськтепловоденергія» Руда В.О. в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Щодо заяви відповідачки [PERSON] про застосування судом строку позовної давності заперечує, оскільки звернення до суду, з урахуванням виникнення у відповідачки боргу в жовтні 2020 року припадає на 31.10.2023 року, тобто в час, коли в Україні вже було введено воєнний стан, тому строк позовної давності продовжений на строк дії воєнного стану. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, однак документальних доказів на підтвердження поважності причини своєї неявки суду не надала, що не є перешкодою для розгляду справи у її відсутності. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне. КП «Міськтепловоденергія» відповідно до Рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 1 від 27.10.2011 року є виконавцем комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області. [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , згідно Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення від 01.02.2010 року, типового індивідуального договору про надання послуги з теплової енергії, типового індивідуального договору про надання послуг з постачання гарячої води, типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Фактом приєднання відповідачки [PERSON] до умов типових договорів є відкриття особового рахунку та фактичне отримання відповідачкою комунальних послуг, періодична оплата нею зазначених комунальних послуг. Позивачем відповідачці нараховується щомісячна плата за спожиті комунальні послуги, обсяг яких визначений за допомогою комерційного вузла обліку теплової енергії (будинковий лічильник) з послуги постачання теплової енергії та відповідно до показів вузла розподільного обліку води з послуги постачання гарячої води, послуги централізованого водопостачання та водовідведення, згідно встановлених тарифів, а також щомісячно нараховується плата за абонентське обслуговування для відповідної комунальної плати. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено Наказом КП «Міськтепловоденергія» № 01-18/22ОД від 25.10.2021 року для комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води з 01.11.2021 року у наступних розмірах: плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з постачання теплової енергії у разі наявності у будівлі споживача вузла комерційного обліку теплової енергії: 15,88 грн. без ПДВ; 19,06 грн. з ПДВ; плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з постачання теплової енергії у разі наявності у будівлі споживача вузла комерційного обліку теплової енергії: 10,07 грн. без ПДВ; 12,08 грн. з ПДВ; плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з постачання гарячої води у разі відсутності у будівлі споживача вузла комерційного обліку гарячої води: 2,03 грн. без ПДВ; 2,44 грн. з ПДВ та Наказом № 01-12/ОД від 28.01.2022 року для комунальних послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення з 01.03.2022 року у наступних розмірах: плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з централізованого водовідведення 6,01 грн. без ПДВ; 7,21 грн. з ПДВ; плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з централізованого водовідведення: 10,33 грн. без ПДВ; 12,40 грн. з ПДВ. Згідно Акту обстеження системи водопостачання, водовідведення та теплопостачання КП «Міськтепловоденергія» від 08.02.2023 року, позивачем в квартирі відповідачки [PERSON] по [ADDRESS] зафіксовано демонтаж чотирьох опалювальних радіаторів (батарей), що свідчить про від`єднання від мережі централізованого опалення, однак не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192 цс-15. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1101 від 17.10.2019 року «Про встановлення розмірів внесків за заміну та обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії споживачам КП «Міськтепловоденергія», позивач, відповідно до особового рахунку № [NUMBER] нарахував відповідачці з жовтня 2020 року по квітень 2023 року заборгованість в сумі 25 433,54 грн. за послугу з постачання теплової енергії. Позивач належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання з постачання комунальних послуг відповідно до умов типового договору, а відповідачка порушила умови договору, проводить оплату за отримані комунальні послуги не в повному обсязі. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово -комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладається обов`язок інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла чи фактичну кількість осіб, що постійно проживають у житлі споживача. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Витрати, пов`язані з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води та теплової енергії, відшкодовуються: шляхом сплати споживачами комунальних послуг виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, - у разі укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; Обсяг наданих споживачу послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води, крім випадків, встановлених законодавством. Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у ст.162 Житлового кодексу Української РСР. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч.1 ст.525 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачкою [PERSON] до матеріалів справи суду додано Акт-претензію від 01.04.2023 року про відсутність опалення в її квартирі по [ADDRESS] , яка згідно Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в жовтні 2020 року самовільно від`єдналась від мережі централізованого опалення,тому вказаний Акт-претензія не може бути доказом неналежного надання КП «Міськтепловоденергія» комунальних послуг або доказом відмови від надання позивачем послуг. Крім того, заява відповідачки [PERSON] про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки за вимогами ст.257 ЦПК України, останній день строку позовної давності звернення до суду з урахуванням виникнення боргу в жовтні 2020 року, у позивача припадає на 31.10.2023 року, тобто в час, коли в Україні вже було введено воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, і згідно п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення ЦК України», строки визначені ст.ст.257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 були продовжені на строк дії воєнного стану. Аналогічний висновок викладений в Постанові Хмельницького апеляційного суду від 10.05.2023 року у справі № 677/331/23. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із вимогами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що КП «Міськтепловоденергія» з жовтня 2020 року по квітень 2023 року надавало відповідачці [PERSON] , як споживачу, послуги з постачання теплової енергії за адресою: в [ADDRESS] , а відповідачка такі послуги приймала, від їх отримання не відмовлялася, повинна нести обов`язок із сплати за комунальні послуги в розмірі25 433,54 грн., тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved