Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

23.01.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі) до Петриківської селищної ради, (далі - відповідач), яким просять суд: - визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] тітки, [PERSON] , на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 1223783800:02:002:1977, площею 0,0507 га., розташованої на території садівничого товариства «Ремонтник» Шульгівської сільської ради Дніпровського (колишнього Петриківського) району Дніпропетровської області, цільове призначення - для колективного садівництва, по 1/4 частці за кожною із спадкоємиць, що дасть підстави для реєстрації права власності в органах державної реєстрації. Свою вимоги мотивують тим, що за життя їх тітка склала заповіт на все своє майно на користь позивачок. Після її смерті відкрилася спадщина, та окрім них був спадкоємець першої черги за законом, який мав право на отримання обов`язкової частки у спадщині, оскільки на момент смерті спадкодавиці був непрацездатною особою. Однак останній своє право не оформив та помер і спадкоємці після його смерті відсутні. Позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку лише на1/2 частку, а у видачі свідоцтв на іншу частку земельної ділянки нотаріус їм відмовив, так як є спадкоємець першої черги, який прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори, але не оформивши своїх спадкових прав помер, у зв`язку з чим позивачі звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.02.2025. Також за цією ухвалою суду витребувано від нотаріуса спадкові справи заведені після смерті [INFO] [PERSON] , та після смерті [INFO] [PERSON] . 19.02.2025 надійшла заява від третьої особи про розгляд справи у їх відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог, також нею була надана випробовувана інформація. Правом на відзив відповідач не скористався. В підготовчому судовому засіданні позивачі підтримали позов. Представник відповідача надала заяву про визнання позову. Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За змістом ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла тітка заявниць [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 10.12.2008 видане Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом 2-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Огневою Н.О. та зареєстровано в реєстрі за №1-2632 від 14.11.1989, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла своїм племінницям (дочкам своїх рідних сестер [PERSON] мати [PERSON] та [PERSON] мати [PERSON] ) згідно якого на випадок смерті заповідала їм усе її майно де б воно не було та з чого б воно не складалось. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складалось із: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки, розташованої за адресою: кет «Ремонтник» Шульгівської сільської ради Петриківського (нині Дніпровського) району Дніпропетровської області. 13.05.2009 чоловік [PERSON] , [PERSON] звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини і за його заявою була заведена спадкова справа №544/08. Однак, завідуючий Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори тимчасово виконуючий обов`язки завідуючого Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, 09.09.2009 року була винесена постанова про відмову у здійсненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Також у даній постанові вказано, що згідно спадкового реєстру заповітів від імені [PERSON] посвідчено заповіт державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 14.11.1989 за реєстровим № 1-2632 на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заяви від 30.11.2011 [PERSON] , звернулись до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку нам, Постановою нотаріуса Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори № 4372/02-14 від 30.11.2011 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно до заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.05.2012 [PERSON] та [PERSON] , було визначено додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до заяв від 06.10.2012 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] , а саме на 1/2 (одну другу) частку спадкового майна на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 06.10.2012 Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частку спадкового майна на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] , [PERSON] , на ім`я [PERSON] . 06.10.2012 Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частку спадкового майна на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] , [PERSON] , на ім`я [PERSON] . Відповідно до заяви від 01.11.2024 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Другої дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] , а саме: земельну ділянку розташовану на території кст. «РЕМОНТНИК» Шульгівської сільської ради. Відповідно до постанови державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області нам від 01.11.2024 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в цілому, розташовану на території кет «Ремонтник» Шульгівської сільської ради Дніпровського (колишнього Петриківського) району Дніпропетровської області, належної померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця першої черги, а саме: чоловіка [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Даною постановою [PERSON] та [PERSON] було запропоновано отримати свідоцтво про спадщину за заповітом на частку земельної ділянки. Згідно заяв від 20.11.2024 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Другої дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] , а саме: земельну ділянку розташовану на території кст. «РЕМОНТНИК» Шульгівської сільської ради. 20.11.2024 Другою кам`янською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку спадкового майна на земельну ділянку, кадастровий номер 1223783800:02:002:1977, площею 0,0507 га., розташованої на території садівничого товариства «Ремонтник» Шульгівської сільської ради Дніпровського (колишнього Петриківського) району Дніпропетровської області, цільове призначення - для колективного садівництва, після померлої [INFO] , [PERSON] , на ім`я [PERSON] . 20.11.2024 року Другою кам`янською державною нотаріальною конторою, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку спадкового майна на земельну ділянку, кадастровий номер 1223783800:02:002:1977, площею 0,0507 га., розташовану на території садівничого товариства «Ремонтник» Шульгівської сільської ради Дніпровського (колишнього Петриківського) району Дніпропетровської області, цільове призначення - для колективного садівництва, після померлої [INFO] , [PERSON] , на ім`я [PERSON] . Як встановлено судом [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до відповіді наданої Другою кам`янською державної нотаріальної контори, після смерті [INFO] [PERSON] , спадкова справа не заводилася. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповіднодост.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.\~1241\~ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Стаття 1235. Право заповідача на призначення спадкоємців Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Згідно приписів ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки на позивачів було складено заповіт, [PERSON] помер, свої спадкові права на спірну земельну ділянку не оформив, після нього спадкова справа не заводилася, тобто останній не прийняв спадщину, тому суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для задоволення позову. Відповідач надав заяву про визнання позову, зазначивши, що з вимогами позивачів погоджується повністю і просить їх задовольнити. Фундаментальними засадами цивільного судочинства є, зокрема, принципи диспозитивності, змагальності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України). Загальними положеннями ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, у п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України зазначено про право відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Підстав для не прийняття визнання відповідачем позову не встановлено. Так само, судом не встановлено обставин, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачами доведено обставини викладені ними у позовній заяві, а отже вони як спадкоємці за заповітом мають право на майно померлої, яка склала на них заповіт, інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині згідно матеріалів справи немає, тому з метою забезпечення права на спадщину, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Однак, враховуючи вимоги стаття 142 ЦПК України, а саме: у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, тобто 605,60 грн. Інших витрат сторонами не заявлялися.

Outcome: approved