Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Володимирської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме на квартиру номер [ADDRESS] , 1/2 частки якої належала їй особисто та 1/2 частки вона успадкувала за законом після смерті свого чоловіка. За житття [PERSON] склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, за реєстровим номером №2-2296, і на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: що все її майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося та взагалі все те, на що вона матиме право за законом чи за заповітом, заповідає йому [PERSON] . Вказує, що окрім нього інших спадкоємців немає. Зазначає, що після усного звернення до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] йому було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на: квартиру номер [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 05.02.2025 ухвалою Володимир-Волинського міського суду відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 19.02.2025. В підготовче судове засідання позивач на розгляд справи не з`явився, надав до суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 5), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 02.08.2000, квартира номер [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1885124 від 03.11.2003 [PERSON] успадкувала за законом після смерті чоловіка [PERSON] 1/2 частки квартири номер [ADDRESS] . Пережилого подружжя немає. Заповіт від імені покійної посвідчувався державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, за реєстровим номером №2-2296, заборони чи арешту на майно не накладено. На день смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована за вище вказаною адресою. Згідно заповіту [PERSON] зробила таке заповітне розпорядження, що все її майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося та взагалі все те, на що вона матиме право за законом чи за заповітом , заповідає йому [PERSON] . Судом встановлено, що крім позивача по справі інших спадкоємців немає. Відповідно до відповіді державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 1345/01-16 від 27.11.2024 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст.1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Врахочуючи викладене, надавши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем у позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, дійшов висновку, що позивач має право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємець за заповітом, оскільки він прийняла спадщину після смерті [PERSON] .

Outcome: approved