Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Керівник Ковельської окружної прокуратури, при виконанні повноважень, визначених ст.131-1\~Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» через «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу. В обґрунтування заявлених вимог прокурор вказує, що постановою Державної екологічної інспекції у Волинській області від 16.02.2024, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн. Суть правопорушення полягає в тому, що 12.01.2024 о 14 год. 30 хв. [PERSON] здійснив незаконну порубку п`яти дерев породи «вільха». Постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 65 КУпАП відповідач отримав 16.02.2024 та добровільно сплатив штраф у сумі 510 грн. Державною екологічною інспекцією у Волинській області проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки 5-ти дерев породи «вільха» без ордера та лісорубного квитка на землях СЛАТ «ТУР» у кварталі 7 виділі [NUMBER] на території Ковельської міської ради Ковельського району Волинської області. Розмір заподіяної шкоди за порушення вимог природоохоронного законодавства становить 10942,82 грн., яка відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підлягає стягненню з відповідача на користь Ковельської міської ради. Ухвалою судді від 27.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні прокурор позов підтримала повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити. Представник Державної Екологічної інспекції у Волинській області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник Ковельської міської ради в судове засідання не заявився. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Постановою Державної екологічної інспекції у Волинській області № 000509 від 16.02.2024, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 65 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн. Суть правопорушення полягає в тому, що 12.01.2024 о 14 год. 30 хв. [PERSON] здійснив незаконну порубку дерев породи «вільха» в СЛАТ «Тур» у кварталі [NUMBER] виділі [NUMBER] без будь-яких дозвільних документів. Постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 65 КУпАП від 16.02.2024 [PERSON] отримав 16.02.2024 та добровільно сплатив штраф у сумі 510 грн. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Волинській області проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки 5-ти дерев породи «вільха» без будь-яких дозвільних документів, в кварталі 7 виділі [NUMBER] Зарічанського лісництва Ковельського СЛАТ «Тур» на території Ковельської міської ради громадянином [PERSON] . Розмір заподіяної шкоди за порушення вимог природоохоронного законодавства становить 10942,82 грн. Державна екологічна інспекція у Волинській області надіслала на адресу [PERSON] претензію на суму 10942,82 грн., проте він її не відшкодував, що й стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі\~в особі Ковельської міської ради, Державної екологічної інспекції у Волинській області до суду з даним позовом. Відповідно до ст.8 Закону України «Про рослинний світ» від 09.04.1999 з подальшими змінами і доповненнями (далі - Закон № 591-XIV) використання природних рослинних ресурсів здійснюється в порядку загального або спеціального використання. Згідно із ч.1 ст.9 Закону № 591-XIV у порядку загального використання природних рослинних ресурсів громадяни можуть збирати лікарську і технічну сировину, квіти, ягоди, плоди, гриби та інші харчові продукти для задоволення власних потреб, а також використовувати ці ресурси в рекреаційних, оздоровчих, культурно-освітніх та виховних цілях. Як передбачено ч.1 ст.10 Закону № 591-XIV спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. У частині 5 статті 10 Закону № 591-XIV визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів місцевого значення здійснюється за дозволом, що видається в порядку, який визначається Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Частина 1 ст. 69 КУпАП передбачає відповідальність за незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення Відповідно до преамбули Закону України № 1264-XII від 25.06.1996 «Про охорону навколишнього природного середовища» з подальшими змінами і доповненнями (далі - Закон № 1264-XII) охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів. Цей Закон визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь. Згідно із ст.4 Закону № 1264-XII від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів. Стаття 41 Закону № 1264-XII встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 68 Закону № 1264-XII, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно із ст. 69 Закону № 1264-XII шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, за змістом наведених законодавчих норм відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання. Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 65 КУпАП, набрала законної сили, тому на підставі ч.6 ст. 82 ЦПК України суд вважає, що наведені у цій постанові обставини та винуватість відповідача у незаконній рубці п`яти дерев породи «вільха» є доведеними і додатковому доказуванню не підлягають. Розмір заподіяної довкіллю навколишньому природному середовищу внаслідок такої незаконної порубки становить 10942,82 гривень, що доводиться приєднаним до позову відповідним розрахунком, складеним у відповідності із Таксою, встановленою додатком 1 постанови КМ України від 23.07.2008 року № 665. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надано розрахунок розміру шкоди. Будь-яких доказів, які б спростували проведений інспектором з охорони навколишнього природного середовища розрахунок відповідач суду не надав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно із ч.1 ст. 47 Закону № 1264-XII для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. За змістом п. б ч.2 та п. г ч.4 ст. 47 Закону № 1264-XII місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством; Державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Відповідно до п.7 ч.3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 691\~Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Згідно із п.4.1 глави ІV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого постановою Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43, платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами спеціального фонду державного бюджету, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 364/1080/16-ц. Оскільки відповідач здійснив незаконну порубку дерев на землях комунальної власності Ковельської міської ради Волинської області, тому встановлена у справі шкода підлягає відшкодуванню на казначейський рахунок цієї міської ради. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved