Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) 18 листопада 2024 року через представника, адвоката Шилова В. Ю., звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування позову вказує, що наказом командира військової частини [NUMBER] № 68 від 24 березня 2022 року позивача призначено на посаду в цій частині. 16 серпня 2022 року позивачем отримано поранення, пов`язане із захистом Батьківщини поблизу м. Бахмут Донецької області. За фактом отриманого поранення відповідач надав направлення позивачеві 01 вересня 2022 року № 852 для проходження стаціонарного лікування, яке він проходив в: КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР в період з 01 вересня 2022 року по 07 жовтня 2022 року; КП «Дніпропетровський-обласний госпіталь ветеранів війни» ДОР в період з 07 жовтня 2022 року по 21 жовтня 2022 року; КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР в період з 23 жовтня 2022 року по 21 листопада 2022 року. 22 листопада 2022 \~ \~ \~ \~ року позивач повернувся з лікування та дізнався, що відносно нього проведено службове розслідування за фактом дезертирства та його військову службу призупинено у зв`язку із реєстрацією відносно нього 03 листопада 2022 року кримінального провадження за ч. 4 ст. 408 КК України (Дезертирство). При цьому позивача не було ознайомлено з наказами відповідача, не було запропоновано надати пояснення або докази, відповідач ігнорував звернення позивача. У зв`язку з такою бездіяльністю відповідача, позивач навіть судився з відповідачем у рамках судової справи № 160/3773/23. За результатами розгляду вказаної справи Дніпропетровський окружний адміністративний суд 27 квітня 2023 року проголосив рішення, яким вирішив: визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо несвоєчасного надання відповіді на заяву [PERSON] про надання письмової відповіді щодо розгляду раніше надісланого рапорту (від 07 листопада 2022 року) щодо законності зарахування у списки військовослужбовців, які самовільно покинули військову частину, від 30 січня 2023 року. Поза тим, під час досудового розслідування позивачем доведено перед слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську свою невинуватість. У зв`язку з цим слідчий 22 квітня 2023 року закрив кримінальне провадження № 62022050010001021 відносно позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. 22 квітня 2023 року позивач повернувся до військової частини [NUMBER] , був поновлений на посаді та продовжив службу. Сторона позивача вказує, що вказані події викликали велику кількість негативних емоцій у позивача, він був обурений та пригнічений тим, що він, як військовослужбовець, який після поранення проходив лікування, незаконно був визнаний через рішення відповідача дезертиром. Таке рішення було ганьбою для позивача, приниженням честі та гідності. Позивач повинен був впродовж майже 6 місяців постійно думати про те, чи притягнуть його до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 408 КК України чи ні. Позивач докладав додаткових зусиль для доказування своєї невинуватості. Такі події позбавили його нормального сну, порушило його нормальні життєві зв`язки, адже він більше не міг спілкуватися із своїми побратимами та приймати з ними участь в бойових діях. Позивач постійно думав про можливі негативні наслідки для нього і про те, як захистити себе. Зазначає, що після поновлення на посаді та продовження військової служби, у зв`язку з закриттям кримінального провадження, відповідач зобов`язаний був поновити речове, грошове, продовольче та інші види забезпечення позивача, адже для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення. В той же час відповідач не виконав приписи закону та, зокрема, не виплатив недоотримане грошове забезпечення. Також відповідач не виплатив позивачу додаткову винагороду до 100 000 гривень розраховану пропорційно стаціонарному лікуванню поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня 2022 року по 21 жовтня 2022 року, з 23 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 21 листопада 2022 року. Позивач звертався до відповідача з відповідними рапортами, але він їх проігнорував. За позовною заявою позивача 26 лютого 2024 року відкрито провадження у справі № 160/2767/24. За результатами розгляду позову Дніпропетровський окружний адміністративний суд 09 травня 2024 року ухвалив рішення у справі № 160/2767/24, яким вирішив: визнати протиправним та скасувати підпункт 2.17 пункту 2 наказу командира військової частини [NUMBER] від 23 серпня 2022 року № 222, яким молодшого сержанта за призовом [PERSON] визнано таким, що самовільно залишив розташування підрозділу; визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення [PERSON] у зв`язку з необґрунтованим призупинення служби у період з 03 листопада 2022 року по 05 травня 2023 року. Зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати і виплатити [PERSON] грошове забезпечення за період необґрунтованого призупинення служби з 03 листопада 2022 року по 05 травня 2023 року; визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо ненарахування та невиплати [PERSON] додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, за період з 01 серпня 2022 року по 21 серпня 2022 року. Зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати і виплатити [PERSON] додаткову винагороду збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, за період з 01 серпня 2022 року по 21 серпня 2022 року; визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо ненарахування та невиплати [PERSON] додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за періоди з 22 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року, 22 жовтня 2022 року, з 22 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року; зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати і виплатити [PERSON] додаткову винагороду в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, за періоди з 22 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року, 22 жовтня 2022 року, з 22 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року; визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо ненарахування та невиплати [PERSON] додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим 16 серпня 2022 року, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня 2022 року по 21 жовтня 2022 року, з 23 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 21 листопада 2022 року; зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати і виплатити [PERSON] додаткову винагороду збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим 16 серпня 2022 року, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня 2022 року по 21 жовтня 2022 року, з 23 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 21 листопада 2022 року. Рішення не було оскаржене, набрало законної сили, але відповідач не виконав самостійно рішення суду. Позивач отримав в суді виконавчі листи для примусового виконання рішення суду. Виконавчі листи були направлені до Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області, де відкрито виконавчі провадження № 75631182, № 75629545, № 75630583, № 75630276. В кожній постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зобов`язав відповідача виконати рішення суду впродовж 10 робочих днів. Відповідач не виконав вимоги виконавця та рішення суду. 19 серпня 2024 року представник позивача звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Ухвалою від 07 жовтня 2024 року було встановлено судовий контроль за виконанням відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у справі № 160/2767/24 та зобов`язано відповідача подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 09 травня 2024 року у справі № 160/2767/24, а також докази на підтвердження його виконання, відповідно до ст. 382 КАС України, протягом тридцяти днів з дня отримання даної ухвали. Відповідач не виконав ухвалу суду та не виконує рішення суду майже рік і не намагається виконати його. Позивач застосував всі можливі заходи для примушення відповідача виконати рішення суду, але це не дало жодного результату. Представник позивача наголошує, що даний позов ґрунтується на тому, що відповідачем було прийнято протиправне рішення, яким оголошено позивача дезертиром і на підставі якого проводилось досудове розслідування, допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати додаткової винагороди і на тому що відповідач не виконує рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року. Вказане завдало значної моральної шкоди інтересам позивача. У зв`язку із цим він вирішив звернутись до суду з цим позовом та стягнути компенсацію за завдану моральну шкоду. Моральна шкода виразилась в тому, що позивач після поранення та лікування виявив, що його оголосили дезертиром він відчував себе знеціненим, пригнічений, покинутим сам на сам із проблемами, які виникли виключно через рішення відповідача, а також без грошового забезпечення, адже відповідач припинив їх виплату. У зв`язку із цим позивач був вимушений шукати адвоката та позиватися до суду і приймати участь в судовій справі № 160/3773/23, а потім в № 160/2767/24. При цьому відповідач навіть на стадії судового розгляду справи № 160/2767/24 не вжив заходів для самостійного виправлення допущеного порушення. Коли судом було проголошено рішення і воно набрало законної сили, то відповідач все одно не вжив жодних заходів для його виконання. Будь-які заходи правового примусу не дали результату. Відповідач просто ігнорує рішення суду. Звертає увагу, що бездіяльності відповідача триває 19 місяців, починаючи з 22 квітня 2023 року, тобто з моменту закриття кримінального провадження. Вказаний строк є суттєвим. Весь цей період часу позивач відчуває хвилювання, він вимушений постійно думати та контролювати процес виконання рішення суду, залучати адвоката, нести витрати. Судовий процес по справі № 160/2767/24 забрав багато сил у позивача. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для виконання рішення суду. Цей позов є додатковим доказом того, що позивач продовжує вживати заходи для захисту свої прав та інтересів. В цілому вказані події створили душевні страждання для позивача, адже достатньо одного протиправного рішення і він матиме проблеми, які вже розтягнулись в часі на 2 роки. Він зобов`язаний жертвувати своїм життям та здоров`ям захищаючи Україну, а відповідач може і не виконувати приписів законодавства та рішення суду. Такий стан справ є несправедливим, а тому принижує честь та гідність позивача. Позивач відчуває себе використаним та покинутим матеріалом, а не захисником якого потребує держава в умовах воєнного стану. Поведінка відповідача підриває повагу до Збройних Сил України та престижність військової служби, а тому це змушує задуматись позивача, чи правильний він зробив вибір коли вступав на військову службу до військової частини [NUMBER] . Виходячи з описаних обставин,

Outcome: partial