Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок, що розташований у селі Бобли Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області. [PERSON] за життя склала заповіт, що посвідчений Селецькою сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області 03 жовтня 2006 року, відповідно до якого належний їй житловий будинок заповіла позивачу [PERSON] . Вказуючи, що він не є родичем спадкодавця та не знав про наявність заповіту на його ім`я, тому встановлений законом шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Суддя своєю ухвалою від 30 січня 2025 року відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, однак подав адресовану суду письмову заяву від 07 лютого 2025 року про те, що він повністю підтримує позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача - Турійської селищної ради Волинської області у підготовче засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, однак селищний голова Турійської селищної ради Волинської області Безсмертний О.М. подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу розглядати за відсутності представника Турійської селищної ради Волинської області. Враховуючи, що у підготовче засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~не здійснювалося. Згідно із частинами першою та четвертою\~статті 206 ЦПК України\~ відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини четвертої\~статті 200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті\~1223, частина перша статті\~1220, частина перша статті\~1270 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Як установив суд, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 7). Згідно з довідкою Турійської селищної ради Волинської області від 21 січня 2025 року №68 [PERSON] була зареєстрована та до дня своєї смерті проживала одна в селі Бобли Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області (а. с. 9). Витягом з погосподарської книги №3 за 2006-2010 роки підтверджується належність [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Відповідно до заповіту, що посвідчений Селецькою сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області 03 жовтня 2006 року, [PERSON] належний їй житловий будинок заповіла позивачу [PERSON] (а. с. 8). Інформаційними довідками зі спадкового реєстру підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а .с. 19, 20-21). На час смерті [PERSON] позивач з нею постійно не проживав, а тому для прийняття спадщини після її смерті, відповідно до вимог статей\~1269,\~1270 ЦК України,\~останній у шестимісячний строк зобов`язаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є його необізнаність про наявність заповіту на його ім`я, в зв`язку з чим з об`єктивних причин він не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 ЦК України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - три\~місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої\~статті 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605.60 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, - 605.60 гривень. На підставі викладеного, статей\~1220,\~1223,\~1268,\~1269,\~1270,\~1272 ЦК України\~та

Outcome: approved