Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 102511530 від 10 серпня 2021 року у розмірі 62 169,00 грн., з яких 14 550 - сума заборгованості за тілом кредиту; 46 269,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, заборгованість за комісією становить 1520 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 10 серпня 2021 року між ТОВ\~"Мілоан"\~та [PERSON] було укладено кредитний договір №102511530, згідно якого Банк надає позичальнику кредит в загальній сумі 15 000 грн., строк повернення до 25 серпня 2021 року, зі сплатою відсотків та комісії за надання кредиту. 12 листопада 2021 року, згідно умов договору відступлення прав вимоги №13Т, ТОВ\~"Мілоан"\~відступило право вимоги за кредитним договором №102511530 від 12 листопада 2021 року на користь ТОВ\~Діджи Фінанс, а відповідно ТОВ\~Діджи Фінанс\~набуло право вимоги до відповідача. Відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, тому змушені звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву з проханням справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засіданні не з`явилися, згідно заяви представник позивача просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини не явки не повідомив, хоча вчасно та належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Судом на підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 серпня 2021 року між ТОВ\~"Мілоан"\~та [PERSON] було укладено кредитний договір №102511530, згідно якого банк надає позичальнику кредит в загальній сумі 15 000 грн., строк повернення до 25 серпня 2021 року, зі сплатою відсотків та комісії за надання кредиту (а.с.11-19). Між ТОВ\~"Мілоан"\~та [PERSON] погоджені всі умови кредитування, що підтверджується Анкетою заявою про надання кредиту №102511530(а.с.23-24), та паспортом споживчого кредиту (а.с.21-22). Банк виконав свої зобов`язання та перерахував кошти в сумі 15 000 грн., на рахунок [PERSON] , що підтверджується даними платіжного дорученням №30939344 від 10 серпня 2021 року(призначення платежу: кошти згідно договору№102511530)(а.с.29). 12 листопада 2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №13Т, ТОВ\~"Мілоан"\~відступило право вимоги за кредитним договором №102511530 від 12 листопада 2021 року на користь ТОВ\~Діджи Фінанс, а відповідно ТОВ\~Діджи Фінанс\~набуло право вимоги до відповідача (а.с.34-43). Відповідно до положень п.2.4.2. Договору про споживчий кредит №102511530 у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 , п.3.2.5 Договору. Згідно положень п.2.4.2 Договору про споживчий кредит №102511530 у разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, Позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), за наявності вимоги Кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань Позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником 6 за цим Договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом Відповідно до положень п.4.2. Договору про споживчий кредит №102511530 у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця Згідно положень п.7,1 Договору про споживчий кредит №102511530, договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті За положеннями ст.ст.\~626,628 Цивільного кодексу України договором\~є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч.1ст.638\~Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень ст.526\~Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор\~у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України). Згідно положень ч.1 ст.1054\~Цивільного кодексу України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048\~Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ч.2 ст.1054\~Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За положеннями ст.1056\~Цивільного кодексу України розмір\~процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно положень ст.1046,1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч.1 ст.1048 та ч.1\~ст.1049 Цивільного кодексу України позикодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, положення абз.2 ч.1 ст.1048\~Цивільного кодексу\~України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050\~Цивільного кодексу України право\~кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625\~Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, новий кредитор - позивач відповідно до ст.1048\~Цивільного кодексу України має\~право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Встановивши, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у сумі 14 550 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 46 269,00 грн. , суд зазначає наступне. Згідно з матеріалів справи, відсутній детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №102511530. В розрахунку заборгованості наданого позивачем (а.с.32) зазначена лише сума заборгованості по тілу кредиту, за відсотками, та комісія, порядок її нарахування не зазначений. Згідно договору строк кредиту: 15 днів з 10 серпня 2021 року по 25 серпня 2021 року . Загальна вартість кредиту становитиме 18750,00 грн., яка складається з: комісії за надання кредиту у розмірі 1500 грн. (одноразова), проценти за користування кредитом 2250,00 грн., та тіло кредиту у розмірі 15000 грн., що також підтверджується графіком платежів за договором про споживчий кредит№102511530 (а.с.11-20). За такого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в розмірі 18750,00 грн., з яких тіло кредиту у розмірі 15 000 грн., передбачена умовам кредитного договору сума відсотків 2 250,00 грн., та комісії за надання кредиту у розмірі 1520 грн.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Відповідно до положень ч.1 ст.141\~ЦПК України, судовий\~збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, тому на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" підлягає до стягнення з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 647,59 грн.. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до положень ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно положень ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані наступні документи: копія договір про надання правової допомоги №42649746 від 11 грудня 2023 року та додаткову угоду до нього, копію детального опису робіт, копію акту підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом виконання робіт, надання послуг, всього на загальну суму 6000 грн.. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, що є звичайним для даного виду правовідносин, обсяг доданих документів, що не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial