Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19120,80 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.02.2022 ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та відповідач уклали кредитний договір № 555167315806. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти. Строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 19120,80 грн, з яких 8800,00 грн - заборгованість за кредитом; 10320,80 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу. Повідомлення учасників про розгляд справи Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання ухвали до електронного кабінету, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 11.02.2022 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 555167315806. Вказаний договір підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі із застосуванням верифікації та наданням його персональних даних та шляхом введення одноразового ідентифікатора 1173. За умовами договору: сума кредиту 8800,00 грн; дата повернення кредиту - 11.04.2022; строк кредитування складає 60 календарних днів з моменту перерахування кредиту; річна процентна ставка складає: - за користування кредитом протягом заявленого строку 30 календарних днів користування кредитом з 11.02.2022 по 12.03.2022 за зниженою процентною ставкою 297.00% річних (0.81% в день) з наступного дня після закінчення періоду нарахування пільгової процентної ставки та до 12.03.2022 останнього дня заявленого строку користування Кредитом; - за користування кредитом понад заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів користування кредитом з 13.03.2022 і до 11.04.2022 останнього дня строку кредитування - за стандартною процентною ставкою 990.00% річних (2.71% в день). 11.02.2022 ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» перерахувало грошові кошти в сумі 8800,00 грн на банківську картку № [NUMBER] , яка визначена в договорі, що підтверджується квитанцією від 11.02.2022. 18.12.2023 ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (Клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Фактор) уклали Договір факторингу № 18/12-2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 19120,80 грн, з яких 8800,00 грн - заборгованість за кредитом; 10320,80 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Норми права та мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91). Як зазначалося вище, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 19120,80 грн, з яких: 8800,00 грн - заборгованість за кредитом; 10320,80 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. У цій справі судом встановлено, що позивач надав докази перерахування первісним кредитором коштів відповідачу, а також докази переходу права вимоги до відповідача. Оскільки доказів погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту у сумі 8800,00 грн матеріали справи не містять, тому суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 8800,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Водночас, щодо вимоги стягнення процентів у сумі 10320,80 грн, то слід зауважити таке. Відповідно до умов кредитного договору строк кредитування становить 60 днів з 11.02.2022 до 11.04.2022, тому суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитними коштами підлягають стягненню за період вказаного строку кредитування згідно з таким розрахунком: 8800,00*0,81/100*30 = 2 138,40 грн (з 11.02.2022 по 12.03.2022 ); 8800,00*2,71/100*30 = 7 154,40 грн (13.03.2022 по 11.04.2022), що разом становить 9292,80 грн. Щодо решти позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом з 12.04.2022, то вони не можуть бути стягнуті, адже їх нарахування здійснено поза межами строку кредитування і позивач у позовній заяві не заявляв вимогу про стягнення відсотків як міри відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 555167315806 від 11.02.2022 у загальному розмірі 18092,80 грн, з яких: 8800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9292,80 грн - заборгованість за відсотками. Щодо судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 2292,16 грн (18092,80грн*2422,40/19120,80 = 2292,16). На підставі викладеного,

Outcome: partial