Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

В червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства. В обґрунтування позову вказує, що в 2013 року він познайомився та зустрічався, з 2018 року проживав без реєстрації шлюбу, а 22.06.2022 р. уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 772. Від подружніх стосунків з [PERSON] у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім цього, у [PERSON] було двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком цих дітей у актових записах про їх народження зазначений [PERSON] , громадянин України, який є колишнім чоловіком [PERSON] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.03.2018 р. по справі № 367/8923/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Коли у [PERSON] народився син [PERSON] , позивач та [PERSON] вважали, що батьком дитини є [PERSON] . Однак коли син став старшим, позивач звернув увагу, що він схожий на його батька, відтак він обговорив це питання із [PERSON] , і після цього вони вирішили зробити тест ДНК на встановлення батьківства. Висновком спеціаліста № 7/2024-мг від 24.05.2024 р., який надано судово-медичним експертом [PERSON] , судовим експертом- імунологом КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність батьківства складає 99.9996%. Оскільки виявилося, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , зважаючи також на те, що син [PERSON] тривалий час проживає разом з позивачем та своєю матір`ю, у них добрі стосунки, [PERSON] називає позивача батьком, позивач матеріально забезпечує дитину усім необхідним, - позивач [PERSON] вирішив оформити відповідні документи. Водночас у органах ДРАЦС йому було повідомлено, що оскільки [PERSON] на час народження дитини перебувала у шлюбі з іншою особою, вирішити це питання можливо лише шляхом звернення до суду із позовом про визнання батьківства. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, матеріали справи містять його заяву, в якій він заперечує проти задоволення позовних вимог необгрунтовуючи свої заперечення ( а.с.98). Третя особа, [PERSON] , в судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій пояснила, що обставини зазначені у позовній заяві відповідають дійсності. Вона, як мати [PERSON] , [INFO] не заперечує щодо задоволення позовних вимог та вважає, що задоволення позовних вимог відповідає інтересам дитини, враховуючи те, що [PERSON] тривалий час проживає разом з позивачем, у них добрі стосунки, [PERSON] називає позивача батьком, позивач матеріально забезпечує дитину усім необхідним. Просила розглядати справу без її участі (а.с.65). Представник третьої особи, Бучанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не прибув, через систему «Електронний суд» надав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі (а.с.48). Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 ЦПК України, відповідно до яких неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку про наступне. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 березня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.9). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.10,11). 22 червня 2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб ( а.с.8). [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Позивач у позовній заяві він познайомився з [PERSON] в 2013 році, а з 2018 року проживав з останньою без реєстрації шлюбу. Оскільки позивачка з 07 червня 2008 року по 01 березня 2018 року перебула у шлюбі з [PERSON] , то останній і був записаний батьком у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] . Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з ст. 125 Сімейного кодексу України вбачається, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Європейським судом з прав людини констатовано, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства (KALACHEVA v/ RUSSIA, No3451/05, ЄСПЛ від 07.05.2009 року). У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-4 (провадження № 61-14438св18) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо. За результатами дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства, висновок спеціаліста № 7/2024-мг від 24.05.2024 проведеного Комунальним закладом Львівської обласної ради Львівське бюро судово - медичної експертизи встановлено, що [PERSON] , [INFO] (позивач) може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , ймовірність батьківства складає 99,9996 % ( а.с.16-18). Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин, які доведені належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивачем правильно обраний спосіб захисту свого права, дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно перевірені судом, тому позов [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. За правилами ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до абз.8 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема, є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.4 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи встановлені судом обставини та на підставі досліджених доказів, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актового запису № 60 про народження дитини, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області, зазначивши батьком дитини позивача, та виключивши з актового запису відомості про [PERSON] , як батька дитини. Позивач просив суд судові витрати зі сплати судового збору залишити за ним, отже суд не стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved