Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, з огляду на наступне. 24.11.2007 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, цінності та обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дітей. У 20222 у сторін значно погіршились стосунки, виникали суперечки та непорозуміння, що позбавило сторін можливості зберегти сімейні відносини. Позивач та відповідач почали окреме проживання з березня 2022 року. З цього часту вони не мають спільного бюджету. Не ведуть спільного побуту і не виконують сімейні обов`язки по відношенню один до одного. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинились. Рішення позивача про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та остаточне. [PERSON] не має наміру продовжувати сімейні відносини, які носять формальний характер, оскільки вони істотно суперечать інтересам позивача. За таких обставин представник позивача просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Провадження у справі відкрито 01.03.2024, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. [PERSON] подано відзив на позов, де зазначено наступне. Позивач вже тривалий час перебуває за кордоном. Пані адвокат, яка є ініціатором позову, має усвідомлювати, що [PERSON] , зважаючи на спільне рішення подружжя після початку повномасштабного вторгнення РФ та Україну разом з дітьми покинула територію держави. Докази на підтвердження висновків представника позивача щодо формальності шлюбу, з використанням шаблонних причин для його розірвання, не надано В той час як відповідач постійно намагається допомагати дружині і дітям у питаннях їх матеріального забезпечення. Саме наявність війни та неможливість виїхати до дружини і дітей за кордон стали головними причинами подання позову про розірвання шлюбу. Відповідач намагався та намагається зробити все, щоб об`єднатися з родиною, бажає примиритися з дружиною та вирішити всі проблеми, які виникли. Також [PERSON] подано клопотання про примирення сторін. 24.07.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про розгляд справи за участі її представника, у зв`язку із неможливістю присутності в судовому засіданні самої [PERSON] . Позивачем також зазначено, що вимоги викладені її представником підтримує в повному обсязі, її бажання розлучитися є остаточним і таким, що відповідає її волевиявленню. Просить не призначати строк для примирення. В судовому засіданні 03.09.2024 частково задоволено клопотання відповідача та сторонам надано строк для примирення один місяць. Провадження у справі зупинено. 31.10.2024 постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва залишено без змін. 18.02.2025 провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу поновлено, справу призначено до розгляду. Представник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу за її відсутніст і та відсутності позивача та задовольнити заявлені вимоги. Нпголошує, що що рішення позивача є незмінним, усвідомленим, виваженим та остаточним. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яке просив розглянути за його відсутністю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2025 в задоволенні клопотання [PERSON] відмовлено. З урахуванням положень ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, та надавши належну оцінку наявним доказам, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, і не заперечується учасниками процесу, що 24.11.2007 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 4333. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка - " [PERSON] ". Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтва про народження наявні в матеріалах справи). Як вбачається з позовної заяви сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство з березня 2022 року. Відзив відповідача не містить посилання на обставини, які б спростовували обставини, викладені представником [PERSON] . Так, представник позивача вказує, що [PERSON] не має наміру продовжувати сімейні стосунки, які мають формальний характер і буде суперечити її інтересам. В свою чергу у відзиві [PERSON] наголошує на бажанні зберегти сімейні стосунки з позивачем. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, наданий сторонам строк для примирення у зв`язку із відповідним клопотанням сторони відповідача, не змінив рішення [PERSON] розірвати шлюб з [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на викладене, з урахуванням позиції сторони позивача, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу не буде відповідати інтересам [PERSON] . Беручи до уваги вищенаведене позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дане питання не вирішувалось під час розгляду справи, зважаючи на відсутність позивача в судовому засіданні. Розподіляючи судові витрати, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved