Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ІННОВА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 квітня 2024 року № 3748410424 в розмірі 52 689 грн 18 коп., судових витрат 2 422 грн 40 коп., мотивуючи вимоги наступним. 20 квітня 2024 року між сторонами у вигляді електронного документа було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3748410424, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 12 000 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов такого договору виникла заборгованість у розмірі 52 689,18 грн, яка складається з: 7 180 грн - заборгованість за тілом кредиту; 43 087,18 грн - заборгованість за процентами. 14 лютого 2025 року відповідач надала відзив, в якому позовні вимоги визнала в частині повернення кредиту в сумі 10 777 грн 18 коп., з яких: тіло кредиту - 7 180 грн; 3 123,30 грн - проценти за процентною ставкою 1,5% нараховані протягом 29 днів, тобто до 20 травня 2024 року, 473,88 грн - за процентною ставкою 2,2% до 23 травня 2024 року (дня пред`явлення до неї вимоги про повернення кредиту згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, яка була пред`явлена засобами зв`язку, визначеними у п. 6.4. договору № 3748410424 від 20 квітня 2024 року) (а.с. 61-70). 24 лютого 2025 року позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач була ознайомлена з усіма умовами договору, паспорту споживчого кредиту та виявила бажання отримувати послуги на вказаних умовах, тому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 71-73). Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.5). Відповідач в судове засідання не з`явилася, її нявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник відповідача підтримала позицію відповідача, викладену у відзиві, просила задовольнити позовні вимоги на загальну суму 10 777,18 грн. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610,\~611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 20 квітня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАС» та [PERSON] укладено електронний договір надання грошових коштів у позику № 3748410424, який підписаний одноразовим ідентифікатором 8pry643j5 (а.с. 14-24, 41). Відповідно до п. 2.2., п. 3.1 договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 12 000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. 2.6.1., п. 2.6.2., 2.6.3. цього договору, його додатків. Відповідно до п. 2.7. договору метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби; за п. 2.5. строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; за п. 2.6.1. стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору, згідно з п. 2.6.2. знижена процентна ставка 1,5% в день. Положеннями п. 7.4. договору передбачено, що за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Даний пункт не застосовується у період дії введеного карантину на території України. Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 3748410424 від 20 квітня 2024 року, є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, який підписано одноразовим ідентифікатором, відповідача - 8pry643j5 (а.с. 25-26, 41). В паспорті споживчого кредиту, підписаному електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача (giq74q 2w6), також зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с. 29-32, 42). За приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, а також іншими актами законодавства. Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 12 000 грн на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , підтверджено квитанцією до платіжної інструкції № 19833-1354-102634810 від 20 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а.с. 9-13, 27). Відповідачем не оспорювалось отримання грошових коштів у зазначеному розмірі. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 28 січня 2025 року заборгованість становить: за тілом кредиту - 7 180 грн, за процентами - 43 087,18 грн (а.с. 44-45). Щодо тверджень відповідача про припинення права нарахування процентів позивачем з 23 травня 2024 року - моменту пред`явлення до відвідача вимоги про повернення кредиту на підставі п. 6.4 договору, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 6.4. договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договорі (або окремо надану позичальником товариству) та/або шляхом направлення повідомлення на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому договорі (або окремо повідомлені Позичальником), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. В даному випадку позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня отримання від товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, така вимога товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що позичальник усунув порушення умов договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від товариства вищезазначеної вимоги, у позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення позичальнику вимоги та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги. В іншому разі, вимога залишається дійсною, а позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги, повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором. У відповідності з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, матеріали справи не містять доказів направлення позивачем повідомлення відповідачу про повернення боргу за кредитом у зв`язку з порушенням умов договору. Направлені смс-повідомлення не містять самої вимоги, а лише роз`яснення наслідків, передбачених договором, з посиланням на положення статей Цивільного кодексу України (а.с. 68-70). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» виконало свої обов`язки за договором надання грошових коштів у позику від 20 квітня 2024 року, в той час як відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 180 грн, за процентами в розмірі 43 087,18 грн. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором в розмірі 50 267,18 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп., тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі.

Outcome: approved