Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

14.11.2024 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача наявну заборгованість в розмірі 65849,90 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 2001568674501 від 05.03.2020 року на суму 30130 грн. та кредитний договір №1010061708 від 02.04.2021 року на суму 20000 грн. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, загальна сума заборгованості по вказаним кредитним договорам станом на 09.09.2024 року склала 65849,90 грн., а тому позивач змушений був звернутись до суду. Також просить стягнути на їхню користь з відповідача судові витрати. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, на сайті Кагарлицького районного суду Київської області було розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання, що відповідає вимогам ст. 128 ч.11 ЦПК України, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди представника позивачки, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2020 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001568674501, за яким відповідачка отримала кредит у сумі 30130 грн. та 02.04.2021 року уклала кредитний договір №1010061708, за яким отримала кредит у сумі 20000 грн. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та [PERSON] , зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001568674501 від 05.03.2020, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Згідно наданих суду виписок по вказаних кредитних договорах, [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання довготривалий строк, а тому, загальна сума заборгованості по вказаному кредитному договорі станом на 09.09.2024 року склала 65849,90 грн., з яких: 1) По кредитному договору від 05.03.2020 № 2001568674501 - 48804.79 (сорок вісім тисяч вісімсот чотири гривні 79 копійок) грн., з яких: 30129.5 грн. заборгованість за кредитом; 18675.29 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 02.04.2021 № 1010061708- 17045.11 (сімнадцять тисяч сорок п`ять гривень 11 копійок) грн., з яких: 8073.4 грн. заборгованість за кредитом; 1.71 грн. заборгованість процентами; 8970 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив вимогу [PERSON] за адресою місця проживання, яку вона зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Статтею ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно ст. 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за договором, про надання кредиту, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка у загальному розмірі становить 65849,90 грн. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні коштів, що стало наслідком звернення позивача, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а відповідачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 65849,90 грн. є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. ст. 256, 257 ЦК України). Статтею 264 того ж Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Оскільки кредитний договір від 05.03.2020 № 2001568674501 укладено між сторонами процесу 05.03.2020, а платежі Відповідач здійснював до 28.05.2022, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку, відповідно строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у справі у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved