Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника: адвоката Кравченко О.О., через систему «Електронний суд», 07.12.2024 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з зареєстрованою в канцелярії 10.12.2024, позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11 жовтня 2011 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 484. В обґрунтування вимог позову зазначено, що 11 жовтня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 484 та видано свідоцтво про шлюб Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Позивач та відповідач мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . У сторін подружнє життя не склалося та з липня 2024 року шлюбні відносини припинилися. За усною домовленістю між сторонами дитина проживає з позивачем, спору щодо спільного майна подружжя немає, позовні вимоги щодо місця проживання дитини разом з позовом не заявлялися. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача: адвокат Кравченко О.О. не з`явились, через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, зареєстрована в канцелярії 13.01.2025, в якій просить розгляд справи провести без участі позивача та представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 30-31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Зареєстрованою адресою місця проживання відповідача [PERSON] , відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру є Донецька область місто Маріуполь Приморський район, яка є територією України тимчасово окупованою РФ. У відповідності до 12-1\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Судом здійснено виклики, повідомлення відповідача шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, а отже відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. На офіційну електрону скриньку суду: inbox@ln.dp.court.gov.ua від імені відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання вимог позову про розірвання шлюбу та розгляд у відсутності відповідача, датована 16.12.2024 та зареєстрована в канцелярії 23.12.2024. Разом з тим, суд не вбачає законних підстав для врахування цієї заяви як поданої безпосередньо самим відповідачем [PERSON] , виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 1, 5, 6 Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг», автор електронного документа це фізична або юридична особа, яка створила електронний документ (ст. 1). Електронний документ, це документ інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ст. 5). Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (ст. 6). Згідно положень ч. 1 ст. 14, п. 1, 15 ч. 1 ст. 1 Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронна ідентифікація здійснюється з використанням засобів електронної ідентифікації та процедури автентифікації відповідно до схем електронної ідентифікації. Автентифікація - електронний процес, що дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію, у тому числі, фізичної особи. Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Згідно положень ст. 6 Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Згідно ч. 6 ст. 18 Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Проте, зазначений вище електронний документ: заява від імені відповідача, не містить накладання на неї електронного підпису, а отже відсутня ідентифікація автора даного електронного документу, таким чином вона не може вважатися такою, що подана безпосередньо самим відповідачем, а ні буд-якою іншою особою. Матеріали справи не містять інших заяв від відповідача, належно посвідчених на відповідність особи і в порядку визначеного іншими законодавчими актами України, як-то Законом України «Про нотаріат», «Консульського Статуту України» затвердженого Указом Президента України № 127/9 від 02.04.1994, «Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 27.12.2004 № 142/5/310, тощо. Враховуючи зазначене вище, слід вважати що відповідачем не подано до суду будь-яких належних та допустимих заяв або клопотань, у тому числі, щодо його позиції з приводу позовної заяви. Відзову на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з зазначеним, наявністю згоди сторони позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі сторін та або їх представників на підставі наявних у справі доказів ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що між [PERSON] (позивачем) та [PERSON] (відповідачем) 11 жовтня 2011 року був зареєстрований шлюб Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 484 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 9). Під час реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем, позивачка прізвище не змінювали. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 13.10.2012, позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Зазначаючи на те, що подружнє життя у сторін не склалося, з липня 2024 року шлюбні відносини припинилися. Вважаючи подальше спільне життя і збереження шлюбу таким, що суперечить інтересам позивача, просить шлюб розвівати. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1\~ст. 110, ч. 2\~ст. 104, ч. 3\~ст. 105 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що встановленими у справі обставинами підтверджується не можливість збереження шлюбу між позивачем та відповідачем, на розірвання якого наполягає сторона позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved