Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач, Банк, АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 50839,93 грн заборгованості за кредитним договором від 30 травня 2023 року, а також 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 30 травня 2023 року [PERSON] ознайомилась з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту, Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписала у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР-пароля, використання якого в якості простого електронного підпису погоджено з відповідачем у Анкеті-заяві від 02 жовтня 2020 року, яка підписана відповідачем власноруч на планшеті. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредитну картку №\~ [NUMBER] тип «Універсальна» з кредитним лімітом, яким користувалася та вчиняла операції відповідно до виписки по рахунку. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16 жовтня 2024 року має заборгованість у сумі 50839,93 грн, яка складається з: 40867,68 грн за тілом кредиту та 9972,25 грн за простроченими відсотками. Ухвалою від 12 листопада 2024 року суд відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився; про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать два зворотні повідомлення АТ «Укрпошта» із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №\~675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Суд установив, що 02 жовтня 2020 року [PERSON] власноруч підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій, зокрема, зазначено її анкетні та особисті дані (а.с. 20-22). Відповідачу видано кредитну картку №\~ [NUMBER] тип «Універсальна» (а.с. 47). 30 травня 2023 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Паспорт кредиту, у якому встановлено, зокрема такі умови: тип кредиту відновлювана кредитна лінія; ліміт кредиту для карти «Універсальна» до 200000,00 грн; строк договору 12 місяців з пролонгацією; мета отримання споживчі потреби; спосіб надання безготівковим шляхом (на картковий рахунок); процентна ставка в межах пільгового періоду 0,0001%; за межами пільгового періоду 42%; загальні витрати за кредитом 44194,00 грн (а.с. 15-19, 23-46). На підтвердження наявної у відповідача перед позивачем заборгованості останній надав виписку за період із 30 травня 2023 року по 18 жовтня 2024 року та розрахунок заборгованості за договором б/н від 30 травня 2023 року, укладеним з [PERSON] , станом на 16 жовтня 2024 року, відповідно до яких заборгованість за кредитом становить 50839,93 грн, з яких: 40867,68 грн заборгованість за тілом кредита та 9972,25 грн за простроченими відсотками (а.с. 48-53, 54-56). Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Банку виникло зобов`язання надати кредитний ліміт на відкритий поточний рахунок відповідачу, а у останнього виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають у результаті використання цього кредитного ліміту, та повернути кредит. Згідно з частиною першою статті 525, частиною першою статті 526 та статтею 629 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами. [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 16 жовтня 2024 року утворилась заборгованість на загальну суму 50839,93 грн, що підтверджується наданими позивачем доказами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову. Окрім того, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved