Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

30.05.2024 позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] з 04.09.1982 року по день її смерті - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини після її смерті; визнати за ним право власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним право власності на частину гаража № [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Лоцманському» по провул. Садовий, 3 в м.Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивач у позові посилається на те, що він уклав шлюб з [PERSON] [INFO] . Від їх шлюбу народились двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В 2012 році вони з дружиною купили гараж № [NUMBER] , розташований в гаражному кооперативі «Лоцманський» по провул. Садовий, 3 в м.Дніпро , який був оформлений на дружину, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.05.2012; 21 лютого 2015 року вони з дружиною також купили квартиру [ADDRESS] , яка також була оформлена на дружину, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.02.2015. Після придбання квартири в березні 2015 року вони з дружиною поселились у вищевказаній квартирі, адже сини вже на той момент були дорослими і мешкали окремо. На початку березня 2022 року вони з дружиною приїхали в м.Кривий Ріг провідати родичів у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну. Там [INFO] його дружина [PERSON] раптово померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини вказаного гаражу та частини вищезазначеної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті дружини залишилися він та їх син [PERSON] , який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначає у позові, що він фактично мешкав разом з дружиною з 1982 року по день її смерті з 2015 року по 2022 року за адресою [ADDRESS] , де і мешкає і зараз. Він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, йому було видано свідоцтво про частку у майні подружжя, а в іншій частині йому було відмовлено у видачі свідоцтва, про що видано відповідну постанову. В зв`язку з тим, що він фактично мешкав разом з дружиною на день її смерті за вказаною адресою, він, як спадкоємець першої черги прийняв після неї фактично спадщину, а тому частину вищевказаного нерухомого майна (квартири та гаражу) він спадкує в порядку ст. 1261 ЦК України. Відповідач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини і не мешкав з ними на день смерті своєї матері, а тому він не має права на спадщину, а йому - позивачу повинна належати вказаних гаражу та квартири, які залишились після смерті його дружини; тому він змушений звернутися до суду із даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою суду від 05.06.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та визначено про проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Римської (Черевко) А.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року залучено приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Черевко А.В. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 02.09.2024 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив справу за позовом його батька [PERSON] розглядати без його участі, вказав, що з позовом згоден і не заперечує проти його задоволення. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Черевко А.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 16.01.2025 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, просила позовні вимоги розглянути згідно вимог чинного законодавства. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 04 вересня 1982 року уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано в Палаці щастя м.Ворошиловграду, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] . Від їх шлюбу народились двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу, а саме 25.05.2012 купили гараж № [NUMBER] , розташований в автогаражному кооперативі «Лоцманський» по провулок Садовий, 3 в м.Дніпропетровську (наразі м.Дніпро), з підвалом: 1,2 - підвал (площею 18,8 кв.м.), 3 - гараж (площею 21,1 кв.м.), загальною площею 39,9 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу від 25.05.2012, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим 25.05. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М.; та витягом про державну реєстрацію прав № 34690359, відповідно до яких власником гаражу є [PERSON] . 21 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] також купили квартиру [ADDRESS] , яка складається з: 1-коридор, 2-санвузол, 3-кухня, 4-житлова, І-лоджія, ІІ-балкон, жилою площею 19,3 кв.м., загальною площею 39,5 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 21.02.2015, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , посвідченим цього ж дня приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А., та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33965224, відповідно до яких власником вказаної квартири зазначена [PERSON] . Після придбання квартири в березні 2015 року [PERSON] та [PERSON] поселились у вищевказаній квартирі, оскільки їх сини вже на той момент були дорослими і мешкали окремо. На початку березня 2022 року позивач з дружиною приїхали в м.Кривий Ріг провідати родичів у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну, де [INFO] [PERSON] померла. Вказане підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.03.2022 Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 736, відповідно до якого датою смерті [PERSON] зазначено [INFO] , місцем смерті - м. Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частини вказаного гаражу № [NUMBER] , розташованого в гаражному кооперативі «Лоцманський» по провул. Садовий, 3 в м.Дніпро, та частини квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач та їх син [PERSON] , який звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. З листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 22.04.2024 № 14/5-4952 вбачається, що відповідно до наявних даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 02.06.2015, інші зареєстровані особи за вказаною адресою на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) відсутні. У відповідності до Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/000863397 від 21.01.2025, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи №29/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої на ухвалу суду приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Черевко (до цього прізвище Римська) А.В. , [PERSON] звернувся 09.04.2024 до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] . Також, матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] від 09.04.2024, з якою він звернувся до вказаного приватного нотаріуса, про видачу Свідоцтва про права власності на частку у праві спільної власності на вищезазначене нерухоме майно - гараж та квартиру, придбані у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Крім того, в спадковій справі наявна заява сина позивача - [PERSON] , [INFO] , який 22.04.2024 звернувся до приватного нотаріуса Римської А.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . 09 квітня 2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською (Черевко) А.В. було видано Свідоцтво про право власності, яке зареєстровано в реєстрі за № 482, яким посвідчено, що [PERSON] є тим з подружжя, який пережив дружину [PERSON] , яка померла [INFO] , належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке у вказаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 39,5 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м.; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 580191812101. 09 квітня 2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською (Черевко) А.В. було видано Свідоцтво про право власності, яке зареєстровано в реєстрі за № 483, яким посвідчено, що [PERSON] є тим з подружжя, який пережив дружину [PERSON] , яка померла [INFO] , належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке у вказаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з гаражу № [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Лоцманський» за адресу м. Дніпро, провулок Садовий, 3 , що має наступний опис: 1,2 - підвал (площею 18,8 кв.м.), - гараж (площею 21,1 кв.м.), загальною площею 39,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36369721. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Римської (Черевко) А.В. від 29.04.2024 відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON] , оскільки відсутні докази прийняття спадщини у встановлений законом строк. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Римської (Черевко) А.В. від 03.05.2024 відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті його дружини [PERSON] , оскільки відсутні докази прийняття спадщини у встановлений законом строк. З посиланням на зазначені обставини позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини після її смерті, на про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] мешкав разом з дружиною [PERSON] по день її смерті, яка сталася [INFO] за адресою [ADDRESS] , де мешкає і зараз. Вказане підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою [ADDRESS] . В 2015-2016 роках вона познайомилась зі своїми сусідами [PERSON] та [PERSON] , які жили за адресою [ADDRESS] ; вони жили сім`єю поверхом вище неї, протягом всього часу вона разом з ними зустрічалась в ліфті, у під`їзді їх будинку, до них приїздили їх сини. Коли вона приходила до них збирати кошти на встановлення лічильника, двері відкривала [PERSON] і казала, що цими питаннями буде займатися її чоловік [PERSON] , з яким вона проживає разом; згодом від їх сина вона дізналась, що [PERSON] померла в березні 2022 року, наразі у вказаній квартирі проживає [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її сім`я дружила з синами [PERSON] та [PERSON] . З подружжям [PERSON] та [PERSON] її познайомив їх син в 2016 році на дні народження їх онуки за адресою [ADDRESS] , де вони проживали, їх сини жили окремо. Вона бувала у них в гостях за вказаною адресою десь тричі на рік - на свята, на новий рік. В квартирі за вказаною адресою подружжя [PERSON] мешкали до смерті [PERSON] , наразі у тій квартирі живе [PERSON] з сином. Факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті - [INFO] , тобто на час відкриття спадщини після її смерті, також підтверджується Актом від 04.05.2024, складеним та підписаним сусідами подружжя - [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначено, що в квартирі 29 з березня 2015 року проживала [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] ; з березня 2022 року [PERSON] в квартирі мешкає один. У відповідності до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту його постійного проживання з [PERSON] по день її смерті - [INFO] підлягають задоволенню. У позові позивач також просить визнати за ним право власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним право власності на частину гаража № [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Лоцманському» по провул. Садовий, 3 в м.Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини згідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.2 цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. У відповідності до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вбачається, що спадковим майном після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є частина квартири [ADDRESS] та частина гаража № [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Лоцманському» по провул. Садовий, 3 в м.Дніпро , і її спадкоємцем є чоловік - [PERSON] ; відповідач [PERSON] у поданій суду заяві не заперечував проти задоволення позову; відповідно до спадкової справи будь-які інші особи у передбачені законом строки та в порядку до нотаріуса з заявами про отримання спадщини після смерті [PERSON] не звертались. З огляду на встановлені судом обставини та вимоги зазначеного законодавства, визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; та визнання за ним права власності на частину гаража № [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Лоцманському» по провул. Садовий, 3 в м.Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3424 грн. 56 коп. На підставі викладеного

Outcome: approved