Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 08.01.2025 року [PERSON] звернувся до Яворівського районного суду Львівської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] ем та [PERSON] , зареєстрований 25.11.2017 року Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №187. Від шлюбу є дитина: - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Шлюб фактично припинив існування із серпня 2024 року. Із того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09.01.2025 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2025 року прийнято та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні: - позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, судові витрати залишив за собою. - відповідач [PERSON] позов визнала, просила залишити їй шлюбне прізвище. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25.11.2017 року у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №187. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сім`ї стали протилежні погляди на життя. Відновлення стосунків суперечить їх інтересам. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. За час перебування у шлюбі сім`ї так і не утворилось, шлюб існує лише формально. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26.12.2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У судовому засіданні позивач [PERSON] вказав, що сплату судового збору залишає за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved