Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Представник ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 40703 від 28.07.2021 року у розмірі 11900,00 грн., з яких 2000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 9900,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами, а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.07.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір № 40703, який відтворений шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на її номер мобільного телефону. Підписуючи договір [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022 відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників від 17.02.2022 року, в тому числі право грошової вимоги до [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 40703 в розмірі 11900,00 грн.. 23.01.2025 року представник ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19.12.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Представник позивача повідомлявся про розгляд справи належним чином. До суду надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку із чим, суд відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 28.07.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 40703, який підписаний електронним підписом [PERSON] шляхом використання одноразового ідентифікатора AV6398. Відповідно до умов пункту 1 даного договору ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» надає [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн, строком на 30 днів, тобто до 26.08.2021 року. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. За користування кредитом сплачуються проценти в розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної [PERSON] .. За використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту [PERSON] зобов`язана сплатити ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Згідно пункту 7 договору рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 40703 від 28.07.2021 року станом на 26.08.2021 року загальна вартість кредиту 3800,00 грн., з яких 2000,00 грн. - сума кредиту за договором, 1500,00 грн. - проценти за користування кредитом, 300,00 грн. - комісія за надання кредиту. Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», 28.07.2021 року на номер мобільного телефону [NUMBER] направлено одноразовий ідентифікатор KL6398. Факт отримання коштів [PERSON] підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» за № 3961/05 від 21.05.2024 року, відповідно до якої 28.07.2021 року через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція № 32746-17218-89324 на номер платіжної картки [NUMBER] за договором № 40703 по переказу кредитних коштів в сумі 2000,00 грн.. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-17/02/2022 відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, які виникли у ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» внаслідок невиконання боржником умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] по договору про надання фінансового кредиту № 40703 в загальній сумі заборгованості 11900,00 грн., з яких 2000,00 грн. - сума виданого кредиту, 9900,00 грн. - залишок за відсотками. Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 40703 від 28.07.2021 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» станом на 25.06.2024 року складає 11900,00 грн., з яких 2000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 9900,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Так, за умовами зазначеного договору було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів. При цьому факт видачі [PERSON] кредитних коштів шляхом перерахування на банківську платіжну картку № [NUMBER] підтверджений належним доказом, а саме інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» за № 3961/05 від 21.05.2024 року. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачкою кредитних коштів, які в добровільному порядку не повернуті, а тому кошти у розмірі 2000,00 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», яке набуло права вимоги. При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення процентів за користування кредитними коштами суд виходить з наступного. Відповідно до умов п. 1.2 договору, строк кредиту становить 30 днів, тобто до 26.08.2021 року. Але в будь якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами. Відповідно до п. 1.3 договору процентна ставка за користування кредитними коштами становить 2.5 % на добу. У п. 2.3 договору сторони погодили, що у випадку прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються і на період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. За вказаних обставин нарахуванню підлягають проценти за період з 28.07.2021 року до 22.02.2022 року включно, тобто за 210 днів, що в сумі становить 10500,00 грн (сума кредиту х денна ставка % х дні користування, тобто: 2000,00 грн. х 2,5 % х 210 = 10500,00 грн). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що представником позивача надано належні та допустимі докази укладення між сторонами 28.07.2021 року договору про надання фінансового кредиту № 40703 та отриманням відповідачкою кредитних коштів в сумі 2000,00 грн., а також не виконання відповідачкою умов вказаного договору. При цьому, відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом на надання відзиву на позовну заяву та всупереч вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України жодних належних доказів на спростування позовних вимог суду не надала. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачкою належними доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог, шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 40703 від 28.07.2021 року у розмірі 11900,00 грн., з яких 2000,00 грн. - сума виданого кредиту, 9900,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.. Щодо вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представник позивача надав до суду договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, з якого вбачається, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» уклало з адвокатом Пархомчуком С.В. договір про надання правової допомоги. Крім того, надано акт про отримання правової допомоги від 21.01.2025 року, відповідно до якого адвокатом Пархомчуком С.В. надано правову допомогу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» наступного характеру: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору № 40703 від 28.07.2021 року (1 год.) - 2000,00 грн., складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики (2,5 год.) - 5000,00 грн., інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (1,5 год.) - 3000,00 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500,00 грн.. Загальна вартість за послуги з надання правової допомоги адвокатом Пархомчуком С.В. становить 10500,00 грн.. На підтвердження розміру понесених витрат на надання правової допомоги, також надано рахунок № 21.01.2025-3 від 21.01.2025 року, відповідно до якого сума у розмірі 10500,00 грн. повинна бути оплачена в строки визначені пунктом 3.4 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року на банківський рахунок адвоката Пархомчука С.В.. Також надано платіжну інструкцію № 34394 від 21.01.2025 року про оплату 10500,00 грн.. за правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року. Проаналізувавши виконаний опис робіт, суд вважає, що такі види правових послуг, як: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору № 40703 від 28.07.2021 року; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції, інші клопотання та моніторинг ЄДРСР що не передбачено вимогами закону, як передумова для звернення до суду - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача є 3500,00 грн.. Таким чином, заява представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.. У решті заяву представника позивача залишити без задоволення.

Outcome: approved