Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по послугам з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Позовні вимоги мотивовані тим, що свої обов`язки, визначені нормативно-правовими актами, позивач, як організація, яка надає послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, виконує належним чином, тобто своєчасно та якісно. Проте, відповідачі як споживачі послуг, всупереч чинному законодавству України протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх обов`язків зі сплати коштів за послугу, яку надає позивач, у зв`язку з чим станом на 01.07.2024 за особовим рахунком № [NUMBER] квартири [ADDRESS] перед виконавцем послуг - позивачем виникла заборгованість щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2022 по 01.07.2024 в розмірі 9470,74 грн. У зв`язку з простроченням оплати спожитих послуг відповідачі зобов`язані сплатити 3% річних в розмірі 387,98 грн. та інфляційні витрати в розмірі 1248,24 грн. У зв`язку вище викладеним позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суд міста Києва від 31.10.2024 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача КП «Керуюча компанія» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомили. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, згідно з рішенням Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» з метою надання у Деснянському районі м. Києва послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території. Відповідно до п. 2.1. Статуту підприємство створено з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій та об`єктів. На підставі розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 48 майно комунальної власності, що перебуває в управлінні Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, було передано в господарське відання КП «Керуюча компанія». КП «Керуюча компанія» розроблено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання. Вказаний договір було опубліковано в офіційному друкованому засобі масової інформації Київської міської ради газеті «Хрещатик» № 99 (4695) від 14.07.2015. Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору, опублікованого в газеті «Хрещатик», розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячно системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі. Тариф на послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій був затверджений розпорядженнями Київської міської державної адміністрації «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № 442 та № 668 (п. 402). З матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру №3361 на зайняття службового житлового приміщення від 26.10.1983 виданий [PERSON] , в квартиру за адресою: [ADDRESS] надано право на вселення [PERSON] , та [PERSON] , як членам сім`ї наймача (а.с.13). Відповідно до витягу реєстру територіальної громади м. Києва, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Отже, відповідачі є споживачами послуг за адресою: [ADDRESS] , які надає позивач. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09. 2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Статтею 66 ЖК України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 01.07.2024 за особовим рахунком № [NUMBER] квартири [ADDRESS] перед виконавцем послуг - позивачем, виникла заборгованість щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2022 по 01.07.2024 в розмірі 9470,74 грн. За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі тривалий час не виконували належним чином зобов`язання щодо оплати спожитих комунальних послуг, у зв`язку з чим у них утворилася заборгованість перед позивачем. Доказів того, що відповідачі зверталися до позивача з повідомленнями щодо того, що вони не користуються наданими позивачем послугами або щодо проведення звірки розрахунків матеріали справи не містять. Щодо вимог позивача про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, суд зауважує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення. Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. 29.12.2023 постановою Кабінету Міністрів України № 1405 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206, відповідно до яких установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.04.2015 № 285). Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 не встановлено ретроактивності закону, тобто зворотної дії в часі положень вказаної постанови. Відповідно до статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Отже, з 24.02.2022 по 28.12.2023 нарахування та стягнення судом інфляційних втрат, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням було заборонено на всій території України. Проте, позивачем надано розрахунок, відповідно до якого заявлено до стягнення з відповідачів за період з 01.08.2021 по 01.07.2024, інфляційні втрати в розмірі 1248,24 грн. та 3 % річних в розмірі 387,98 грн. Відтак, із спірного періоду слід виключити нарахування інфляційних втрат, трьох процентів річних за період 24.02.2022 по 28.12.2023, та здійснити нарахування інфляційних втрат за період прострочення з 01.08.2021 по 23.02.2022 та 29.12.2023 по 01.07.2024, що становить 1005,44 грн., а 3 % річних - 305,53 грн. Отже, позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» до [PERSON] , [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 9470,74 грн., інфляційні втрати в розмірі 1005,44 грн., 3 % річних в розмірі 305,53 грн., а всього 10781,71 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2939,33 грн. (10781,71 грн.*3028,00 грн. /11106,96 грн. = 2939,33 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial