Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

15.11.2024 року позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення коштів. В своєму позові зазначає, що між ним\~та відповідачем\~було укладено\~усний договір\~підряду на\~виконання робіт\~з утеплення\~будинку.\~Оскільки між\~сторонами було\~досягнуто усіх\~істотних умов\~Договору та\~сторонами своїми\~діями підтверджено\~його укладення\~в спрощений\~спосіб,\~шляхом надання\~пропозиції Відповідачем,\~її прийняття\~Позивачем та\~безпосереднім отриманням\~відповідачем грошових\~коштів від\~Позивача по\~оплаті робіт\~з утеплення\~на загальну\~суму 150\~000,00\~грн.\~Факт отримання\~грошових коштів\~підтверджено розпискою\~відповідача.\~У зв`язку\~з невиконанням\~своїх обов`язків\~Відповідачем щодо\~повернення грошових\~коштів Позивач\~разом з\~дружиною звернулися\~до суду\~з позовом\~про стягнення\~з відповідача\~по 75\~тис.\~грн.\~боргу на\~його та\~на користь\~дружини.\~Рішенням Фастівського\~міськрайонного суду\~від 09.09.2024\~року позовні\~вимоги [PERSON] \~задоволено частково.\~Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~грошових коштів\~у сумі\~65000,00\~грн,інфляційні втрати за період з 16.11.2023 року по 26.02.2024 року у сумі 1\~054,58 грн та 3% річних за цей же період у сумі 633,97 грн, а всього - 66\~688,55 грн та судовий збір. Рішення набрало законної сили. У вказаному рішенні судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] аванс у сумі 150\~000,00 грн за утеплення будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зобов`язався повернути борг у сумі 150\~000,00 грн за невиконану ним роботу на утеплення будинку згідно домовленості. Термін повернення боргу 14-15 листопада 2023 року включно. Відповідачем було частково сплачено суму боргу, а саме 10\~000,00 грн. Разом з тим, у вказаному судовому рішенні зазначено, що договірні відносини у Відповідача виникли саме з позивачем, і останній не позбавлений можливості звернутися до суду з окремим позовом про стягнення іншої частини заборгованості. Просить стягнути з відповідача 95943,76 грн з яких: 75000,00 грн сума не повернутих грошових коштів; 15550,32 інфляційне збільшення; 5\~393,44 грн 3% річних. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В. від 11.12.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено\~її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове\~засідання. 12.12.2024 року через «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про проведення засідання в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 12.12.2024 року клопотання представника позивача задоволено та забезпечено представнику позивача брати участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних засобів зв`язку. У судовому засіданні\~позивач\~та його представник\~позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити. В подальшому надали заяву про слухання справи у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що згідно розписки від 22.10.2023 року вбачається, що між [PERSON] позивачем по справі та [PERSON] відповідачем по справі, фактично склалися правовідносини, які випливають з договору підряду у спрощений спосіб. Так, із тексту розписки [PERSON] від 22.10.2023 року, де останній підтвердив отримання від [PERSON] коштів в сумі - 150\~000,00 грн. у якості авансу на виконання ним робіт по утепленню будинку за адресою: [ADDRESS] , а тому суд дійшов висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору підряду та відповідно укладено договір підряду в спрощений спосіб\~між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2024 року у справі № 2/381/836/24 (381/1291/24) за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів було встановлено вказані факти та зазначено, що згідно квитанцій про перерахування [PERSON] на рахунок [PERSON] 13.10.2023 року 5\~000,00 грн, 09.10.2023 року 9\~000,00 грн, 20\~000,00 грн., 1\~000,00 грн, [PERSON] на рахунок [PERSON] 10.10.2023 року 10\~000,00 грн на 30\~000,00 грн, а саме на виконання умов договору. Як вказували позивачі, ними було перераховано та передано кошти на загальну суму 150\~000,00 грн [PERSON] за майбутнє виконання ним робіт по утепленню будинку. У відповідності до розписки від 22.10.2023 року, [PERSON] отримав від [PERSON] аванс у сумі 150\~000,00 грн за утеплення будинку за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із розписки [PERSON] від 13.11.2023 року, він зобов`язався повернути [PERSON] борг у сумі 150\~000,00 грн за невиконану ним роботу на утеплення будинку у м. Ржищів згідно домовленості. Термін повернення боргу 14-15 листопада 2023 року включно. Письмово із вимогою від 10.01.2024 року про повернення коштів [PERSON] та [PERSON] звернулись до [PERSON] , яку направлено 12.01.2024 року. Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За рішенням\~Фастівського міськрайонного\~суду Київської\~області від\~09\~вересня 2024\~року стягнуто\~з [PERSON] \~стягнуто на\~користь [PERSON] \~грошових коштів\~у сумі\~65000,00\~грн,інфляційні втрати за період з 16.11.2023 року по 26.02.2024 року у сумі 1\~054,58 грн та 3% річних за цей же період у сумі 633,97 грн, а всього - 66\~688,55 грн та судовий збір. Рішення набрало законної сили. Разом з тим, було відмовлено в задоволені позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти, при цьому судом було зазначено, що договірні відносини у відповідача виникли саме з позивачем [PERSON] і останній не позбавлений можливості звернутися до суду в окремому порядку про стягнення іншої частини заборгованості. Відповідно до \~ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Стаття\~\~846 Цивільного кодексу України\~визначає, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язaння або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки виконання зобов`язання, проведене належним чином, є однією із підстав його припинення (ст. 599 Цивільного кодексу України), то виконання боржником, у даному випадку відповідачем як підрядником за договором (зобов`язаною стороною за договором в частині виконання робіт), повинно бути підтверджено\~відповідачем\~належним чином. З урахуванням наведеного, тягар доведення належного виконання відповідачем свого обов`язку за договором, а так само обставин, які перешкоджали його виконанню несе відповідач як боржник у цьому зобов`язанні. Належних і допустимих доказів виконання підрядником (відповідачем) робіт за договором підряду укладеним у спрощений спосіб матеріали справи не містять, а часткове повернення відповідачем [PERSON] на користь [PERSON] згідно квитанції від 18.04.2024 року частини отриманих коштів у сумі 10\~000,00 грн. є підтвердженням невиконання умов договору відповідачем. При цьому, суд зазначає, що норми законодавства передбачають право замовника на відмову від договору підряду на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України у разі порушення умов договору підряду та не встановлюють обов`язку позивача вручати заяву про відмову від договору безпосередньо підряднику чи перевіряти факт такого отримання. Відповідно до ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності\~до ч. 3 ст.651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним або зміненим. Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків. Згідно із ч. 2 ст. 598 Цивільного кодексу України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 статті\~849 Цивільного кодексу України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Суд враховує правову позицію, викладену об`єднаною палатою Верховного Суду в постанові від 16.03.2020 у справі №910/2051/19, в якій зазначено, що статті 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4). Суд зазначає, що відмовитись від договору підряду і вимагати відшкодувати збитки відповідно до положень частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України є правом замовника в силу закону, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який відповідно до частини 2 статті 653 Цивільного кодексу України тягне припинення зобов`язань його сторін. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував роботи по утеплення будинку протягом тривалого часу, останній зобов`язався у строк до 14-15 листопада 2023 року повернути кошти, а також\~додатково письмову вимогу про повернення таких коштів було направлено 12.01.2024 року. Проте, у вказаному повідомленні не повідомлялось про розірвання договору. За рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] частину грошових коштів передбачених в розписці. Факт укладення договору та отримання відповідачем від позивача коштів у розмірі 150\~000,00 грн, встановлено в судовому рішенні. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у розмірі75\~000,00 грн не повернутих грошових коштів підлягає до задоволення. Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України та 3 % річних. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що: наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ч.37); стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тобто, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, на винну сторону нараховуються 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України (ч.41). Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 758/1303/15-ц (пункт 26)). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, суд касаційної інстанції застосував до спірних правовідносин положення статті 625 ЦК і навів правовий висновок про те, що у наведеній нормі визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Судом приймається розрахунок 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості наданий позивачем. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Небажання відповідачів надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved