Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

12.02.2024 позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, в якому просила стягнути з відповідача на користь неї та їх спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] моральне відшкодування у розмірі 200 000 грн. Провадження у цій справі відкрито ухвалою суду від 01.03.2024. Того ж дня, [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, в якому просила стягнути з відповідача на користь неї та їх спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] моральне відшкодування у розмірі 100 000 грн. Провадження у цій справі відкрито ухвалою суду від 04.03.2024. Ухвалою суду від 22.05.2024 зазначені справи об`єднані в одне провадження. 17.06.2024 позивачка подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на користь неї та їх спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] моральне відшкодування у розмірі 500 000 грн. У судовому засіданні позивачкою зазначено, що збільшуючи позовні вимоги, вона об`єднує і підстави позову, які зазначені були нею у двох первинно поданих позовних заявах і мотивує кінцево вимоги у справі наступним. 31.05.2021 Вишгородським районний судом Київської області у цивільній праві Документ сформований в системі «Електронний суд» 17.06.2024 5 № 756/3099/21 винесено рішення - про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] на строк шість місяців, визначено заходи з тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків. Крім того, [PERSON] наніс [PERSON] ряд тілесних ушкоджень у кількості 25 ударів у присутності малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме в області голови, тулуба тіла, рук та ніг, та здавлюючи шию, бажаючи спричинити смерть. Окрім, того відповідач [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насилля відносно позивачки та їх малолітніх дітей, завдавав тілесних ушкоджень, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, принижував їх, внаслідок чого позивачка вимушена була неодноразово викликати поліцію. Поліція фіксувала зазначені обставини. Постійні побиття з боку [PERSON] , а також зловживанням ним алкогольними напоями стали підставою для руйнування шлюбу та припинення сімейних відносин. Така поведінка [PERSON] відносно позивачки та дітей залишалась протягом багатьох років незмінною, та загрожувала їх життю. Діти весь час безпосередньо бачили та були присутні при спричинення позивачці тілесних ушкоджень, нанесення ударів, агресивної поведінки психологічного, фізичного насильства, приниження, знущання, булінгу, вчинених зі сторони [PERSON] . Внаслідок протиправних дій та знущання [PERSON] та спричинення позивачці тілесних ушкодження вона зазнала надзвичайно сильного фізичного болю, що потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я, понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації звичок і бажань, було порушено нормальний спосіб життя. Діти, які були свідками всіх систематичних подій, сварок, образ, агресивної поведінки, спричинення позивачці - їх матері тілесних ушкоджень, внаслідок таких негативних явищ відчували постійно страхи, переживання, хвилювання, стрес, відсутність сну, перебували у пригніченому стані, що також вплинуло на їх навчальний процес, а це є перешкодою до доступу до освітнього процесу та вчинення булінгу зі сторони [PERSON] . Також протиправною поведінкою відповідача позивачці спричинено моральну шкоду, яка полягає у нервових розладах та душевних стражданнях. Такими негативними явищами позивачка зазнала душевних страждань, та моральна шкода для неї полягає у психологічних переживаннях, внаслідок порушення звичного стану життя у зв`язку із діями колишнього чоловіка [PERSON] , спричинення їй тілесних ушкоджень, висловлювання на її адресу нецензурною лайкою, принижування, агресії, знущання, внаслідок чого вона вимушена була неодноразово викликати поліцію, постійні побиття з боку [PERSON] , а також зловживанням ним алкогольними напоями стали підставою для руйнування шлюбу та припинення сімейних відносин. Позивачка не могла вести повноцінне життя, займалась тим, щоб знайти інші шляхи, щоб його не бачити та уникати його, пересуватись іншими шляхами, перебувала у пригніченому стані, знижувало життєвий тонус i погіршило загальне самопочуття. Враховуючи зазначене, просила стягнути у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти у розмірі 500 000 грн. Відзив на позов до суду не надходив. У судовому засіданні позивачка і її представник заявлені вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач і його представник просили у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх недоведеність. Представники третіх осіб до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності цих учасників справи. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши зібрані у справі письмові докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2009 року. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 01.02.2023 шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] син - [PERSON] . Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю на території Республіки Польща. Куди виїхали після 24.02.2022. 18.02.2019 о 23:30 позивачка [PERSON] лікарями швидкої медичної допомоги Центра екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, за супровідним листком № 348564 доставлена до відділення № 10 нейрохірургії КНП «Київська Міська Клінічна Лікарня Швидкої Медичної Допомоги» - (адреса м. Київ, вул. Братиславська, 3. Попередній діагноз бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги Центра екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва: «ЗЧМТ». Черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забої, садна м`яких тканин голови та обличчя». В цей час Оболонським управлінням поліції ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12019100050001279 від 19.02.2019 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень передбачених Кримінального кодексу України - спричинення відносно позивачки побоїв, тілесних ушкоджень та насильницьких дій, в тому числі сімейного насилля, за ознаками ст. 125 ч.1 КК України. У межах цього кримінального провадження, на підставі постанови дізнавача ВД Оболонського УП ГУ НП у м. Києві Палій К.П. від 14.11.2023, про призначення судово-медичної експертизи, проведено судово-медичну експертизу. Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 042-1959-2023 (початок 16.11.2023 р. та закінчена 21.12.2023 р.), вивчивши і проаналізувавши дані медичної документації на ім`я [PERSON] , враховуючи дані судово-медичного обстеження встановлено наступні тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: синці - в лобній ділянці по центру, навколо лівого ока з переходом в підочну ділянку, в надбрівній ділянці зліва, на спинці та скатах носа, в проекції кута нижньої щелепи справа з переходом в підщелепну ділянку; садна - по нижньому краю лівої брови, в надбрівній ділянці справа, на червоній каймі нижньої губи зліва; струс головного мозку; б) синці - в підщелепній ділянці зліва з переходом у верхню третину шиї, B проекції лівої ключиці з переходом в підключичну ділянку, на задній поверхні лівого плеча у середній третині, на заднє-внутрішній поверхні лівого передпліччя у середній - нижній третинах, на передній поверхні грудної клітки зліва - в проекції 9-го - 10-го ребер по переднє-пахвовій лінії, , на боковій поверхні грудної клітки справа в проекції 7-го - 9-го ребер по середнє-пахвовій лінії, в проекції нижнє грудного відділу хребта, на заднє-внутрішній поверхні правого стегна у середній третин, на зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, в проекцій лівої підколінної ямки, на внутрішній поверхні правої гомілки у середній третині, на зовнішній поверхні лівої гомілки у середній та нижній третинах; садна - по верхньому краю лівої лопатки, на задній поверхні лівого плечового суглобу, на передній поверхні шиї у нижній третині зліва, на передній поверхні шиї по центру у середній третині, по нижньому краю правої лопатки, в проекції середньої - нижньої третин груднини, на тильній поверхні лівої кисті в проекції проксимальної третини 2-ї п`ясної кістки, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині. Характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від не менш 25 дій (синці - за рахунок ударів під кутами, наближеними до прямих; садна - за рахунок ковзання, тертя або удару під кутом) тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Морфологія виявлених тілесних ушкоджень, а також часові дані, наведені в медичній документації, дозволяють вважати спроможними термін їх утворення у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 18.02.2019 до 22:41 години. Струс головного мозку - це найбільш легка форма черепно-мозкової травми, з регресом симптоматики до 3-х тижнів, тобто, власно цей строк відображає тривалість розладу здоров?я, як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості і який з терміном перебування на лікуванні (стаціонарному чи амбулаторному) не знаходиться ні в якому кореляційному зв?язку. Вивчена медична документації свідчить про відсутність явиш, небездечних для життя. За таких обставин, є підстави стверджувати, що тілесне ушкодження, вказане в п. а) даних Підсумків відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров?я), відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил». Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців, саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки відображають тривалість розладу здоров?я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Саме тому, кожне з тілесних ушкоджень, вказаних в п. б) даних Підсумків відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров?я), відповідно п.п. 1.5.2, 2.3.5. та 4.6. «Правил». З?ясування обставин при яких могли утворитися тілесні ушкодження, виходить за межі компетенції судово-медичного експерта і є виключно компетенцією слідчих органів. Морфологія та локалізація виявлених тілесних ушкоджень дозволяє спростовувати можливість їх утворення внаслідок однократного падіння з вертикального положення (або близького до нього). На момент вирішення позову [PERSON] кримінальне провадження № 12019100050001279 не завершено, повідомлення про підозру [PERSON] не вручено, обставини виникнення зазначених тілесних ушкоджень не встановлені ні органом досудового розслідування, ні судом. Свідки [PERSON] і [PERSON] , допитані в суді з приводу цих обставин, безпосередніми свідками подій не були, про причини виникнення тілесних ушкоджень обізнані виключно зі слів доньки - позивачки у справі. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22.03.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постановою суду встановлено, що 21 березня 2021 року близько 17 години 00 хвилин за адресою [ADDRESS] , [PERSON] вчинив насильство в сім?ї відносно своєї дружини [PERSON] , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, та погрозою фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров?ю [PERSON] . Крім того, 22 березня 2021 року близько 01 години 40 хвилин за адресою [ADDRESS] , [PERSON] вчинив насильство в сім?ї відносно своєї дружини [PERSON] , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, та погрозою фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров?ю [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31.05.2021 за заявою [PERSON] видано обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав і покладено обов`язки: - заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань до 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі змісту цього судового рішення вбачається і судом встановлено те, що заявник неодноразово зверталася до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області із заявами про домашнє насильство, за результатами розгляду яких відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22.03.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останнім неодноразово було вчинено домашнє насилля відносно [PERSON] . Крім того, відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.02.2019 року, [PERSON] зверталась до поліції з заявою про нанесення їй тілесних ушкоджень [PERSON] , внаслідок чого її було направлено на судово-медичне дослідження та відповідно довідки міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Київ [PERSON] поставлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, які її завдала за наявності її вини. У постанові від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Також у цій постанові ОП КЦС зазначила, що відбувається такий розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Відповідно до ст.30 Закону України «Про запобіганню і протидію домашньому насильству», Особі, яка має право на відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, завданих внаслідок домашнього насильства, моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальних збитків, які підлягають відшкодуванню, та не пов`язана з їх розміром. Порядок відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, завданих унаслідок домашнього насильства, визначається Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами. Оцінюючи доводи сторін, обставини справи та сукупність доказів, представлених сторонами на обґрунтування своїх доводів, суд вважає, що доведеною перед судом є вина [PERSON] у вчиненні домашнього насильства, що встановлено постановами суду у справі про адміністративні правопорушення. Саме вчинення цих правопорушень слугує підставою для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці. Доказів, які б спростовували висновки суду про вину [PERSON] у вчиненні домашнього насильства суду не надано. Суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди внаслідок завдання тілесних ушкоджень 19.02.2021 та у зв`язку з видачою обмежувального припису, оскільки вина [PERSON] у завданні тілесних ушкоджень не встановлена і підлягаю доведенню в межах кримінального провадження №12019100050001279. Обмежувальний припис виданий судом у зв`язку з притягненням [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, встановленого постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22.03.2021 та зверненням [PERSON] до органів внутрішніх справ 19.02.2021. При цьому, відшкодування шкоди по епізодам домашнього насильства вдруге буде подвійним притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що не допускається згідно вимог ст. 61 Конституції України. Крім того, суд не вбачає підстав для відшкодування шкоди на користь дітей сторін, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б вказували на завдання їм шкоди і про те, що така шкода виникла внаслідок неправомірних дій відповідача щодо їх матері - позивача у справі. Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20, провадження № 61-1132св22). Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19, провадження № 14-24цс21). Вирішуючи питання про відшкодування завданої моральної шкоди, враховуючи вимоги ст.1167 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача завдану їй моральну шкоду сумі 20 000 грн., вважає, що розмір моральної шкоди позивачем був завищений, визначена судом сума повністю відповідає характеру та обсягу моральних страждань позивача, тривалості вимушених змін у її житті. При цьому, суд враховує також те, що після винесення постанови суду від 22.03.2021, [PERSON] інших протиправних дій відносно дружини не вчиняв, доказів зворотного суду не надано. Обмежувальний припис видано рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31.03.2021, а сама заява про його видачу подана заяницею 26.02.2021, про що свідчить ухвала Оболонського районного суду м.Києва від 01.03.2021 про передачу цієї заяви на розгляд Вишгородського районного суду Київської області за підсудністю (справа №756/3099/21). Після видачі обмежувального припису, за свідченнями обох сторін, [PERSON] періодично проживав спільно з родиною. Позивачка до правоохоронних органів з заявами про порушення чоловіком застосованих обмежень не зверталась. Такі обставини, на думку суду, свідчать про те, що вимушені зміни у житті позивачки не носили тривалого характеру, обсяг страждань, зазначений у позові є перебільшеним і жодним доказом не підтверджений. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у обсязі та за підстав, що зазначені вище. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених та відхилених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача має бути стягнуто у рахунок його відшкодування 260 гривень.

Outcome: partial