Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] 17.02.2022 року був укладений договір про надання банківських послуг б/н, за яким позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок до 200 000 грн строком на 12 місяців з пролонгацією та з умовою сплати процентів в розмірі 42% річних. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідачка істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, тому виникла заборгованість, яка станом на 28.10.2024 року становить 38 378,63 гривень, із яких: 30\~967,75 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7410,88 грн заборгованість за процентами. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідачка при розгляді справи в суді підтвердила викладені в позовній заяві факти та вказала, що у зв`язку зі складним матеріальним становищем вона не може виплатити заявлену суму і тому просила її розстрочити. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; виписку по рахунку; копію довідки про зміну умов кредитування від 30.10.2024 року; копію довідки про видані кредитні картки від 30.10.2024 року; копію заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 17.02.2022 року; копію паспорта споживчого кредиту від 17.02.2022 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг. На підставі вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 20\~000 грн, який в подальшому був збільшений до 75 000 грн, строком на 12 місяців з умовою сплати процентів в розмірі 42% річних. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом. Заборгованість відповідачки згідно з розрахунками позивача станом на 28.10.2024 року становить 38 378,63 гривень, із яких: 30\~967,75 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7410,88 грн заборгованість за процентами. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. \~ \~ \~ \~Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 28.10.2024 року становить 38 378,63 гривень, із яких: 30\~967,75 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7410,88 грн заборгованість за процентами. \~ \~ \~ \~Позиція відповідачки щодо можливості розстрочення сплати такої заборгованості на даному етапі не має правових підстав, оскільки таке розстрочення можливе в тому разі, якщо сторона доведе своє незадовільне майнове становище, оскільки саме ці підстави можуть бути такими, що істотно ускладнюють виконання рішення про стягнення заборгованості. Натомість відповідач, за умови надання відповідних доказів, не позбавлений можливості вирішити питання розстрочення виплати заборгованості на стадії виконання вказаного рішення відповідно до положень ст. 435 ЦПК України. Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобов`язання та позов підлягає задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та

Outcome: approved