Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

23 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс (далі - позивач) в системі «Електронний суд» сформувало до Доманівського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 500 грн 00 коп., з яких: 4 900 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 19 600 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс посилалося на те, що 28 травня 2023 року між Товариство з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс і [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1213-1523. Позивач зазначає,\~що разом\~із Правилами\~відкриття кредитної\~лінії (надання\~споживчих кредитів),\~Паспортом споживчого\~Кредиту,\~Таблицею обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальної річної\~процентної ставки\~за Договором\~(Графік\~платежів за\~Договором)\~відповідно до\~Методики Національного\~банку України\~складають єдиний\~договір,\~в якому\~визначаються всі\~його істотні\~умови та\~з яким\~Позичальник був\~попередньо ознайомлений,\~також у\~відповідності до\~норм ч.\~1\~ст.\~13\~ЗУ «Про\~споживче кредитування»\~був укладений\~в письмовій\~формі у\~вигляді електронного\~документа,\~створеного згідно\~з вимогами,\~визначеними ЗУ\~"Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг",\~а також\~з урахуванням\~особливостей,\~передбачених ЗУ\~"Про\~електронну комерцію".Електронні правочини\~оформлюються шляхом\~фіксації волі\~сторін та\~його змісту.Така фіксація\~здійснюється за\~допомогою складання\~документу,\~який відтворює\~волю сторін.\~На відміну\~від традиційної\~письмової форми\~правочину воля\~сторін електронного\~правочину втілюється\~в електронному\~документі.\~ТомуПозичальнику було\~надано наступний\~одноразовий ідентифікатор\~А0023,\~для підписання\~Кредитного договору\~1213-1523\~від 28.05.2023\~року,\~підтвердження ознайомлення\~з Правилами\~та інших\~супутніх документів.Відповідно до\~умов Кредитного\~договору Кредитодавець\~взяв на\~себе зобов`язання\~надати Відповідачу\~кредит для\~задоволення особистих\~потреб,\~на наступних\~умовах:сума кредиту\~-\~4\~900,00\~грн.;строк кредитування\~-\~300\~днів;базовий період*\~-\~14\~днів;знижена %\~ставка -\~2,50\~%\~в день;стандартна % ставка - 3,00 % в день; Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqРау від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqРау на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами Кредитного договору. Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 24 157,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 24 500,00 гривень. Враховуючи вищезазначене,\~Кредитодавець просить\~суд стягнути\~з Позичальника\~не повну\~суму заборгованості\~за Кредитним\~договором,\~а лише\~її частину,\~а саме:прострочену заборгованість\~за кредитом\~-\~4\~900,00\~гривень;прострочену заборгованість за нарахованими процентами -19 600,00 гривень. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2024 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області. 03 січня 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 січня 2025 року, розподілена головуючому судді Лопіній О.О. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 січня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 19 лютого 2025 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] в системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву. Представник відповідача\~посилається на\~те,\~що між\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~та [PERSON] \~був укладено\~договір про\~відкриття кредитної\~лінії №\~1213-1523,\~яким фактично\~визначено три\~строки,\~в межах\~який здійснюється\~повернення отриманихпозичальником грошових коштів. Тому при вирішенні спірних правовідносин, за необхідне вважають застосувати положення соntra ргоfrenten, при якому стягнення позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 6615,00 гривень та в 14 день відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації. Також сума\~заборгованості не\~є співмірною\~сумі кредиту,\~суперечить принципам\~розумності та\~добросовісності,\~є наслідком\~дисбалансу договірних\~прав та\~обов`язків\~на шкоду\~позичальника як\~споживача послуг\~кредитної установи,\~оскільки встановлює\~вимогу щодо\~сплати непропорційно\~великої суми\~компенсації (понад\~п`ятдесят\~відсотків вартості)\~у разі\~невиконання ним\~зобов`язань\~за кредитним\~договором,\~в зв`язку\~з чим,\~прийшов до\~висновку про\~наявність підстав\~для зменшення\~розміру відсотків\~до розміру\~заборгованості за\~кредитом.Умови укладеного договору в частині річної процентної ставка - 1139965 %, які є не співрозмірними сумі отриманого кредиту у розмірі 4 900 грн, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи. Тому в задоволені позовних вимог слід відмовити. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс не з`явився, при цьому разом з позовною заявою надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, з якого вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явились, представник відповідача направив заяву 06.03.2025, відповідно до якої просить суд відмовити у задоволені позовних вимог, розгляд справи проводити без їх з відповідачем участі. У зв`язку з тим, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 28 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс і [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1213-1523 (далі - Кредитний договір). Так, за умовами договору пункту 2.1 Кредитодавець відкриває для Позичальника невідновлювану кредитну лінію (далі - Кредитна лінія) на умовах, визначених цим Договором. Відповідно, до пункту 3.1 Цей Договір укладається Сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 4.1 Договору встановлено, що розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір Кредиту: 4900.00 (чотири тисячі дев`ятсот цілих, нуль сотих ) гривень. Дата надання/видачі Кредиту: 28.05.2023 Згідно з п. 4.3 Договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Однак позичальнику на умовах, вказаних у договорі (програма лояльності), може бути надана можливість скористатися пільговою та/або зниженою процентною ставкою. Базовий період складає 14 календарних днів (п.4.4. договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Нарахування відсотків здійснюється за стандартною процентною ставкою у розмірі 3% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою (п.4.6 Договору). Пунктом 4.8 Договору встановлено, що строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 22.03.2024 року. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника. Відповідно до ч. 1\~ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно поданого відзиву на позовну заяву, Відповідач не заперечує укладання кредитного договору з позивачем та отримання передбачених Договором грошових коштів, а отже позичальник, підписавши договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилась з його істотними умовами та набула статусу позичальника у кредитних правовідносинах з ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Товариство з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс взяті на себе зобов`язання за вказаним Кредитним договором № 1213-1523 від 28 травня 2023 року виконало у повному обсязі та надало [PERSON] кредит, що підтверджується, доданою позивачем до позовної заяви копіями Довідки про\~перерахування суми\~кредиту та\~Довідки про\~перерахування коштів\~від фінансово-розрахункової\~установи станом на 15.07.2024 (а. с. 63). Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Приписами статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України Згідно з копією розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1213-1523 від 28 травня 2023 року, доданої позивачем до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 15 липня 2024 року складає 43 757 грн 00 коп. (а. с. 64-69). Щодо стягнення з відповідачки нарахованих позивачем процентів за користування кредитними коштами, суд виходить з наступних міркувань. З приводу порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами Велика Палата Верховного Суду у пунктах 75-119, 122, 123 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), на яку зокрема представник відповідача і посилається, дійшла наступних висновків. «Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої\~статті 1054 ЦК України\~та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої\~статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Щодо нарахування процентів на підставі\~статті 1048 ЦК України\~Велика Палата Верховного Суду наголосила, що проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга\~статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 . Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає. Тобто, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у розмірі, встановленому законом або договором.» Заперечуючи проти стягнення процентів за користування кредитними коштами, Представник відповідача посилалася на те, що позивач мав підстави нарахувати проценти лише у базовий період, а тому заборгованість перед кредитором становить 6\~615 грн, з яких 4\~900 гривен сума кредиту та 1\~715 гривен процентів за користування коштами. У\~статті 627 ЦК України\~зазначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог\~ЦК України\~та інших актів цивільного законодавства. Як встановлено судом, сторони Договору визначили, що кредит надається на 300 днів, дата повернення кредиту\~22.03.2024 (п. 4.8 Договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Нарахування відсотків здійснюється за стандартною процентною ставкою у розмірі 3% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою (п.4.6 Договору), яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Тобто сторони Договору передбачили сплату процентів за користування кредитними коштами за весь строк кредитування, який дорівнює 300 днів, а тому посилання представника відповідача про обмеження нарахування процентів 14 днями не приймається судом до уваги, так як вказане суперечить умовам укладеного сторонами Договору та положенням\~статті 1048 ЦК України. З цих же підстав, суд не приймає до уваги і посилання відповідача щодо необхідності застосування принципу contra proferentem. Так, у п. 122 постанови Великої Палати ВС від 05.04.2023 (справа № 910/4518/16), зазначено, що для вирішення спорів про нарахування процентів за користування кредитом важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). З аналізу договору про відкриття кредитної лінії № 1213-1523 встановлено, що сторони чітко та недвозначно визначили строк кредитування та процентні ставки як стандартну, так і пільгову, а тому підстав для застосування принципу contra proferentem не встановлено. Суд не приймає до уваги і посилання представника відповідача щодо неспівмірно великим розміром нарахованих процентів порівняно з розміром заборгованості, що є порушенням Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до пункту 5 частини 3\~статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (далі Закон)\~несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Згідно висновків Верховного Суду (постанова від 09 вересня 2020 року по справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року по справі 524/5556/19), положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону застосовуються при нарахуванні боржникові у зобов`язанні непропорційно великих сум як відповідальність за невиконання зобов`язання (штрафу та пені), а не до процентів за користування кредитними коштами, які за своєю правовою природою не відносяться до компенсації у разі невиконання боржником зобов`язань, Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом в строк договору, що погоджений між сторонами, інші нарахування (штрафу, пені) не здійснювалося. Разом з\~тим суд\~звертає увагу,\~що Кредитодавцем\~було прийнято\~рішення про\~можливість застосування\~до Позичальника\~Програми лояльності\~для споживачів\~фінансових послуг\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»,\~а саме\~часткового списання\~заборгованості Позичальнику\~за нарахованими\~процентами у\~сумі 24\~157,00\~гривень за\~умови погашення\~Позичальником решти\~заборгованості за\~Кредитним договором\~в розмірі\~24\~500,00\~гривень.Відповідно до вище зазначеного заборгованість складає, 24\~500 грн 00 коп. з яких: 4 900 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом; 19 600 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками. Тому наведені заперечення представника відповідача судом до уваги не приймаються. Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ Укр Кредит Фінанс підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція № 40226 від 16 вересня 2024 року, відповідно до якого, 16 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Укр Кредит Фінанс сплатило судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. Отже, згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп., сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Outcome: approved