Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що від спільного подружнього життя з [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим 01.08.2019 року шлюб було розірвано. За словами позивача, після розірвання шлюбу відповідач усунувся від виконання батьківських обов`язків, ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться успіхами [PERSON] , станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя. Як слідує зі змісту позову, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. З огляду на викладене, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 23 серпня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Суду пояснила, що була «за» участь батька у вихованні дитини, ніяких перешкод відповідачу у цьому не чинила. Останній раз відповідач бачив дитину 1,5-2 роки тому. За словами позивача, жодної допомоги батько на утримання сина не надає, участі у житті дитини не приймає, син його не знає. Відповідач навіть не телефонує сину, не вітає з днем народження, подарунки не дарує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Представник третьої особи - Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради як Органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Додав, що виконком вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (донька сторін) надала пояснення про те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини не фінансово, не емоційно. Останній раз відповідач бачив сина, коли йому було близько 2,5 роки. Не телефонує, не цікавиться дитиною. Син не знає як виглядає батько. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідача з дитиною бачив дуже давно, близько 8-9 років тому. Особисто [PERSON] бачив у 2022 році, тоді за власною ініціативою свідок розповідав йому про сина. Відповідач не цікавиться дитиною. Не чув щоб і [PERSON] цікавився батьком. Не чув, щоб відповідач надавав якусь допомогу дитині, телефонував, а відповідач чинила йому перешкоди у вихованні сина. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Шлюб між сторонами розірвано, підтвердженням чого є копія свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 01.08.2019 року. Згідно довідки-розрахунку Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 01.12.2022 року №112263 заборгованість по виконавчому листу Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2019 року у справі №295/11041/19 щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, станом на 01.12.2022 року становить 94 000,56 грн. З довідки Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 01.12.2022 року №112273 слідує, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] у період з 24.07.2019 по 30.11.2022 згідно з виконавчим листом №295/11041/19, який видано Богунським районним судом м. Житомира 08.08.2019 року. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №202 від 19.02.2025 року. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на зміст позовної заяви та наявні у матеріалах справи докази, показання свідків, суд дійшов висновку про встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved