Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику №3787150424 від 23.04.2024 на загальну суму 31 725 грн. 50 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що 23.04.2024\~між позивачем\~та відповідачем\~було укладено\~договір про\~надання грошових\~коштів у\~позику №3787150424,\~який разом\~із Правилами\~надання споживчих\~кредитів,\~складають єдиний\~договір,\~в якому\~визначаються всі\~його істотні\~умови та\~з якими\~позичальник був\~попередньо ознайомлений.\~Договір був\~укладений в\~письмовій формі\~у вигляді\~електронного документа,\~створеного та\~підписаного згідно\~з вимогами,\~визначеними Законом\~України «Про\~електронні документи\~та електронний\~документообіг» та\~«Про електронну\~комерцію». ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» виконало свої зобов`язання у повному обсязі та надало відповідачці кредитні кошти. Однак, відповідачка порушила умови договору про надання кредитних коштів у позику №3787150424 від 23.04.2024 щодо своєчасного повернення суми кредиту та відсотків, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за вказаним правочином, загальний розмір якої становить 31 752,50 грн., з яких: 6 500,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25 252,50 грн. заборгованість за процентами (нараховані по 07.01.2025 включно). Також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. 10.02.2025 за підсудністю, визначеною ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.01.2025, до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана справа. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.02.2025\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її до\~судового розгляду\~на 12.03.2025\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.03.2025 позивач через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про долучення доказів, а саме: довідку про успішність здійснення перерахування коштів як операції з використанням платіжного сервісу «EasyPay» із зазначенням найменування отримувача кредитних коштів за Договором №3787150424 від 23.04.2024 (вх. №4171 від 04.03.2025). Відповідач направила суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечує, посилаючись на їх неправомірність. При цьому зазначає, що позивач, вимагаючи дострокового повернення кредиту та відсотків, нарахованих по 07.01.2025, порушив обов`язків досудовий порядок врегулювання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Також відповідач заперечує проти розміру нарахованих їй відсотків за користування кредитними коштами, посилаючись на норми Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, відповідач вказує про відсутність первинних документів, які б підтверджували надання позивачем кредитних коштів (вх. №4435 від 10.03.2025). 12.03.2025 позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про зменшення позовних вимог до суми 27\~267,50 грн., тобто з урахуванням суми основного боргу та процентів, нарахованих з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023 (і яким було доповнено прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», зокрема п.17), вх. №4553. Сторони у судове засідання не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до відомостей, що викладені в Анкеті клієнта (витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://finsfera.ua//), відповідач [PERSON] звернулась до позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» із заявкою про отримання грошових коштів в сумі 6\~500,00 грн., дата отримання кредиту: 23.04.2024, зазначено номер карти [NUMBER] (а.с.7-7 зворот). 23.04.2024 між позивачем ТОВ «ІННОВА\~ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №3787150424 (а.с.8-18). Відповідно до положень розділу 2 вказаного Договору за цим договором позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 6 500 гривень, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка\~1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Договір позики підписано відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 8bsnr946d. Також, під час укладення вказаного договору позики, відповідачкою 23.04.2024 підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту (Графік платежів), що є Таблицею обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики, а також паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем кредитних коштів відповідачу (а.с.18 зворот-19, зворот; а.с.21-23, зворот). Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №19836-1354-103284210 від 23.04.2024 ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» через ТОВ ФК «Контрактовий дім» перерахувало грошові кошти в сумі 6 500,00 грн., призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» Поповнення картки Visa/MasterCard/ НПС Простір [NUMBER] , номер ІД операції: [NUMBER] (а.с.34). 16.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів №160523/1, відповідно до якого клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send (а.с.29-32). Проте відповідачка не виконала своїх зобов`язань, викладених у Договорі позики, своєчасно відсотки за користування кредитними коштами не сплачувала, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач повністю виконав свої зобов`язання перед відповідачкою, перерахувавши на картковий рахунок останньої кошти в сумі 6\~500,00 грн., про що свідчить довідка вих. №7/7703 від 20.02.2025, видана ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про успішність операції, де зазначено номер транзакції, сума кредиту, номер картки та ПІБ відповідача, що співпадає з даними, зазначеними у квитанції до платіжної інструкції (а.с.65). Факт підписання сторонами договору надання грошових коштів у позику №3787150424 від 23.04.2024 та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами. Відповідно до пункту 5.1.13. договору про надання грошових коштів у позику товариство має право вимагати від позивальника дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадку передбаченому п. 6.4. договору. Тобто сторони врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту зміну строку виконання основного зобов`язання. Згідно зі ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідачка кредитні кошти отримала, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, доказів на спростування отримання кредиту в сумі 6\~500,00 грн. не подала. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 6\~500,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами суд зазначає наступне. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14.09.2016 у справі № 6-223цс16). Суд звертає увагу, що в договорі про надання грошових коштів у позику №3787150424від 23.04.2024 зазначено, що цей кредит є споживчим. Таким чином, судом установлено, що кредитні правовідносини, які виникли між сторонами мають споживчий характер, а тому на них поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Як убачається з розрахунку заборгованості наведеного по тексту позовної заяви за договором надання грошових коштів у позику №3787150424від 23.04.2024, розрахунок проведений з 23.04.2024 до 07.01.2025 та заборгованість за нарахованими відсотками за вказаний період становить 25\~252,50 грн.. При цьому, відповідно до даного розрахунку розмір відсоткової ставки у день визначений у розмірі 1,5%, відповідно до умов договору про надання грошових коштів у позику №3787150424від 23.04.2024. Позивачем у заяві про зменшення позовних вимог конкретизовано розмір позовних вимог до суми 27\~267,50 грн., з урахуванням суми основного боргу та процентів, нарахованих з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023 (і яким було доповнено прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», зокрема п.17). Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX внесені зміни, зокрема, до Закону України «Про споживче кредитування». Так, пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що денна процентна ставка це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%. При цьому, відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Договір про надання грошових коштів у позику №3787150424 укладений між сторонами у справі 23.04.2024, тобто після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а відтак положення Закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку, передбаченому ч. 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі не більшому, ніж 1%. Суд не погоджується із розрахунком, наданим позивачем у відповіді на відзив, та наводить свій розрахунок з урахуванням обмеження максимального розміру денної процентної ставки до 1%. Таким чином, заборгованість відповідача за нарахованими відсотками за період із 23.04.2024 до 07.01.2025 (період зазначений позивачем) становить 16\~900,00 грн., що розраховується наступним чином (6 500 х 1/100) х 260 (кількість днів прострочення за період зазначений позивачем). Отже, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають задоволенню у розмірі 16\~900,00 грн. Зважаючи на\~вищевикладене,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги є\~обґрунтованими та\~підлягають задоволенню\~частково на\~суму 23\~400,00\~грн.,\~з яких:\~6\~500,00\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом\~та 16\~900,00\~грн.\~ заборгованість\~за процентами,\~оскількив повному обсязі не доведені належними доказами. Відповідачем не спростовано як наявність заборгованості перед позивачем, так і не доведено належне виконання нею зобов`язання щодо погашення заборгованості у визначені строки за договором надання грошових коштів у позику №3787150424 від 23.04.2024. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, де судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1785,19 грн.. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial