Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 25 жовтня 1984 року народження, на ім`я (рос.) [PERSON] . В обґрунтування заяви заявник зазначив, що під час звернення до органів ПФУ для призначення пенсії було виявлено розбіжності у написанні по батькові російською мовою між паспортом громадянина України та трудовою книжкою, а саме: у паспорті заявниці на сторінці з даними українською мовою вказано по батькові « [PERSON] », тоді як на сторінці російською мовою - « [PERSON] ». Аналогічна ситуація з дипломом, де в україномовній версії зазначено « [PERSON] », а в російськомовній - « [PERSON] ». Проте, у трудовій книжці заявниці на першій сторінці російською мовою по батькові зазначено як « [PERSON] ». Дані розбіжності перешкоджають [PERSON] оформити право на пенсію. Заявник посилаючись на те, що причиною неправильного написання по батькові у одну літеру виникла у зв`язку із неправильним переведенням по батькові з російської на українську мову, просить заяву задовольнити. Ухвалою суду від 03.02.2025 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, представником заявниці подано заяву про розгляд справи без участі заявниці та її представника, заяву про встановлення факту належності документу підтримую. Представник зацікавленої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, подав заяву через систему „Електронний суд про розгляд справи за його відсутністю, вирішити справу на розсуд суду. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявниці [NUMBER] , остання народилася [INFO] , смт. Підволочиськ, Тернопільської області, її батьками [PERSON] та [PERSON] . 05.07.1984 року на ім`я [PERSON] , видано диплом [NUMBER] , де російською мовою прізвище ім`я та по батькові зазначено як „ [PERSON] мовою оригіналу. 25.10.1984 року видано трудову книжку [NUMBER] на ім`я російською мовою „ [PERSON] , [INFO] . 24.12.2011 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки смт. Підволочиськ, Тернопільської області, видано паспорт громадянина України [NUMBER] , де російською мовою прізвище ім`я та по батькові зазначено як „ [PERSON] мовою оригіналу. Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 14.01.2025 року №084050020623, [PERSON] відмовлено в призначені пенсії, з тих підстав, що в ході розгляду документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки (серії [NUMBER] від 25.10.1984), оскільки по батькові заявниці ( [PERSON] ) не відповідає паспортним даним ( [PERSON] ). Для зарахування періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки видані уповноваженим органом на підставі первинних документів (із зазначенням реорганізації, у разі необхідності. Нормами ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявниця [PERSON] не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує для заявника юридичні наслідки. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Аналіз особистих документів [PERSON] , свідчить про те, що по батькові заявниці в цих документах писалось по різному через різний переклад по батькові з російської на українську мову, всі інші особисті дані співпадають. Враховуючи наведене, а також те, що спору про право не встановлено, а сам юридичний факт доведений письмовими доказами, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved