Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

08.04.2024 позивачка [PERSON] звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом про скасування арешту. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого 15.07.1993, позивачці та членам її сім`ї належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 29998682, виданого 25.11.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, у приватній власності позивачки перебуває земельна ділянка площею 2,0000 га, кадастровий номер 2321581000:02:002:0045 для ведення селянського господарства. 01.04.2024 їй стало відомо, що на усе її майно ще у 2012 році на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.06.2012 у справі № 0805/2993/2012 за заявою стягувача [PERSON] державним виконавцем ДВС Вільнянського РУЮ Мороз Яною Яківною постановою від 20.07.2012 накладено арешт, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Відомості про арешт нерухомого майна були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На її усну заяву про зняття арешту Вільнянським відділом державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлено, що зняття арешту державним виконавцем як і надання боржнику постанови неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження в архіві не збереглися. На підставі викладеного, позивачка вимушена звернутися до суду і просить скасувати (вилучити) з Державного реєстру прав відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12780161, тип обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстровано: 25.07.2012 за № 12780161 реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33492948 від 20.07.2012, державний виконавець Миколаєнко Яна Яківна, 41849, виконавче провадження № 1000/4 з примусового виконання ухвали № 0805/2993/2012 від 12.06.2012, виданої Вільнянським районним судом Запорізької області про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON] . 08.04.2024, відповідно до ст. 14 ЦПК України, справа передана судді Кононенку І.О. Ухвалою суду від 09.04.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] про скасування арешту. Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.06.2024 ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.04.2024 про відмову у відкритті провадження у цій справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 10.07.2024, відповідно до ст. 14 ЦПК України, справа передана судді Кононенку І.О. Ухвалою суду від 16.07.2024 задоволено заяву про самовідвід судді Кононенка І.О., останнього відведено від розгляду цивільної справи № 314/1580/24 за позовом [PERSON] до Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] про скасування арешту, цивільну справу передано на повторний розподіл для визначення іншого складу суду в порядку ст. 14 ЦПК України. 17.07.2024, відповідно до ст. 14 ЦПК України, справа передана судді Свідунович Н.М. 19.07.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.01.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилась, її представник адвокат Жманков В.Є. звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі Представник Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки представника не повідомлено, будь-яких заяв, відзив на позов не надходив. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій останній проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 1, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що позивачці [PERSON] та членам її сім`ї по 1/4 частці кожному на праві власності належить житловий будинок загальною площею 76,4 кв м, розташований по [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 28.07.1993, також технічний паспорт, який є складовою частиною цього свідоцтва. Крім того, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29998682 від 25.11.2014 вбачається, що громадянка [PERSON] є власницею 1/1 частки земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2321581000:02:002:0045. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 372190682 від 01.04.2024 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12780161; зареєстровано: 25.07.2012 за № 12780161 реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, (061)213-08-94, 224-02-67; підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 33492948, 20.07.2012, Державний виконавець ВДВС Вільнянського РУЮ Миколаєнко Яна Яківна, 41849, Виконавче провадження № 1000/4 з примусового виконання Ухвали №0805/2993/2012 від 12.06.2012 року виданої Вільнянським р/с про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності [PERSON] , заборонив відчужувати його; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: [PERSON] , Код: [NUMBER] , [ADDRESS] ; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції, Код: 35045946, 70000, Запорізька обл., Вільнянський р., м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4, тел. (06143) 4-10-60, 4-16-95, 4-16-68 (ф); заявник: Відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції, Код: 35045946, 70000, Запорізька обл., Вільнянський р., м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4. Із ВП-спецрозділ завершеного виконавчого провадження № 33492948 вбачається, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження з виконання ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.06.2012 у справі № 0805/2993/2012, боржник [PERSON] , стягувач: [PERSON] , в рамках якого постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження на майно позивачки накладено арешт. Виконавче провадження закінчено, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», за постановою від 20.07.2012. За строками зберігання три роки, матеріали виконавчого провадження знищені. Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Як вже зазначалося вище, виконавче провадження № 33492948 закінчено 20.07.2012 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення). Таким чином, після закінчення виконавчого провадження особа-боржник втрачає статус боржника, що унеможливлює її звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, відповідно до розділу VII ЦПК України. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна\~фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (п. 37). Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження нерухомого майна позивачки, перешкоджає останній, як власниці, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження власністю. Таким чином, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 12.10.2022 № 203/3435/21. Вищевказане порушує права позивачки, як власника, отже, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved