Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

13 листопада 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 18.03.1995 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району, за актовим записом № 06. В обґрунтування позову вказує, що 18.03.1995 року у Грузевицькій сільській раді Хмельницького району зареєструвала з відповідачем [PERSON] шлюб за актовим записом № 06. Від шлюбу спільні діти повнолітні. Спільне життя із відповідачем не склалося, через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства. Відповідач не надає згоди на розірвання шлюбу. Збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача, просить строки на примирення не надавати. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.12.2024 року, в порядку п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.1995 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району, за актовим записом № 06, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.03.1995 року. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільні діти повнолітні. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Оскільки, за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 1 211 грн 20 коп. судового збору й позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved