Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Представник позивача - адвокат Блінов В.В., в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за законом. Позивач приходиться спадкодавцю сином, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «Україна» с. Бараші, Звягельського (колишнього Ємільчинського) району Житомирської області, що належало [PERSON] , померлій [INFO] . 19 листопада 2024 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). Просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.01.2025 витребувано у державного нотаріуса Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області Ружицького О.Д. копії матеріалів спадкової справи № 197/2006, заведеної відносно майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 24.02.2025 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, починаючи з 22.02.2025, оголошена перерва до 13.03.2025. Позивач та представник позивача в підготовче засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Згідно поданої заяви позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку підготовчого засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.12.2005 виконкомом Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.5). Родинні відносини між позивачем [PERSON] та покійною [PERSON] , зокрема, покійна була його матір`ю, підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданого 01.05.1976 Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області де матір`ю зазначена [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] . (а.с.9). Згідно інформації Відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 07.08.2024 за №29-6-0.1044-2835/35-24 слідує, що в у відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ПКСП «Україна» Барашівської сільської ради Ємільчинського району зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0128286 за № 198 від 06.05.1997 на ім`я [PERSON] . Станом на 01.01.2013 державний акт на право власності на земельну ділянку, взамін вищевказаного сертифікату, не реєструвався та не видавася. (а.с.8). З копії довідки сільського голови Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області С. Варварчука від 17.02.2020 за № 137 вбачається, що [PERSON] дійсно була включена в список на розпаювання земель ПКСП «Україна» с. Бараші, Ємільчинського району Житомирської області та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0128286 (а.с.4). Позивачем було розміщено оголошення у газеті «Народна трибуна» від 06.12.2024 про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0128286, виданий на ім`я [PERSON] , втрачено та вважати недійсним (а.с.13). З постанови державного нотаріуса Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області від 19.11.2024 за № 1940/02-31 слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності ПКСП «Україна» с. Бараші Звягельського (колишнього Ємільчинського) району Житомирської області у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) (а.с.3) Відповідно до копії спадкової справи №197 [PERSON] є спадкоєцем за законом після смерті матері [PERSON] , спадщину прийняв, інформація щодо інших спадкоємців померлої відсутня. Указом Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Право на спадкування мають особи, визначені у законі (ст. 1223 ч. 1 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України). За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності на право на земельну частку (пай) слід задовольнити, визнавши за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «Україна» с. Бараші, Звягельського (колишнього Ємільчинського) району Житомирської області. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позов підлягає до задоволення частково, зокрема саме позовні вимоги щодо права на земельну частку (пай). Питання про стягнення судового збору з відповідача позивачем не ставиться.

Outcome: approved