Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

В суд звернувся [PERSON] , до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Володимирецької селищної ради з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони уклали шлюб 28.05.2017 року який зареєстрований Воронківською сільською радою Вараського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 06. Шлюбне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, а тому сімейне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Спорів щодо спільно нажитого майна за час подружнього життя не мають. Також позивач зазначає, що малолітня дитина проживає разом з позивачем та спорів з цього приводу між сторонами немає. За наведених обставин просить шлюб розірвати, малолітню дитину залишити на проживання з батьком. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 26.07.2024 року. Ухвалою суду від 30.07.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило та процесуальних дій не вчинялось. Представник позивача адвокат Яременко В.В., в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі та задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] , будучи належно повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про перенесення часу судового засідання не клопотала, відзиву на позов або будь-яких заперечень проти позову, а також доказів на підтвердження таких заперечень не надала. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Володимирецької селищної ради не з`явився, однак попередньо надали до суду висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, та просили суд розгляд справи проводити за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.07.2023 року у справі №556/1226/23 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який укладений 28 травня 2017 року і зареєстрований Воронківською сільською радою Вараського району Рівненської області, актовий запис № 06. Вказане рішення суду набрало законної сили 22.08.2023 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Таким чином, зважаючи на те, що є рішення, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає, що провадження у справі в частині розірвання шлюбу слід закрити. Щодо вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ч.3, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Як вбачається з ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Отже, за даною нормою, батьки самостійно визначають місце проживання дитини і тільки за наявності спору - звертаються щодо захисту прав - до суду чи ООП. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В даному випадку судом встановлено, що відповідачка [PERSON] залишила зареєстроване місце проживання, у зв`язку з чим спільна дитина подружжя проживає разом з батьком. З огляду на викладене, а також те, що відповідачка фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків оскільки тривалий час перебуває відсутня за зареєстрованим місцем проживання, суд приходить до висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , з батьком [PERSON] . Наведений висновок суду грунтується також на висновку органу опіки та піклування Володимирецької селищної ради (лист №416 від 08.11.2024 року), яким підтверджено встановлені судом обставини, а також факт проживання дитини з батьком, перебування її на одноосібному утриманні [PERSON] та факт ухилення матері від виховання доньки. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить. На підставі наведеного,

Outcome: partial