Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

27.12.2024 року до суду надійшла заява [PERSON] про усиновлення дитини, у якій заявник просить про усиновлення ним неповнолітньої дитини його дружини - [PERSON] , [INFO] , а також просить внести зміни до актового запису про народження дівчинки записавши його батьком дитини та відповідно змінити дитині прізвище й по батькові. Вимоги заяви мотивовано тим, що заявник з 31.08.2024 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини. Заявник, [PERSON] та дочка дружини заявника проживають однією сім`єю, заявник займається вихованням дитини і вважає її своєю донькою. В актовому записі про народження дитини, запис про батька дівчинки вчинений на підставі положень ст. 135 СК України. Заявник вказує, що він має задовільний стан здоров`я, судимостей не має, результати обстеження умов проживання задовільні. Мати дитини надала свою нотаріальну згоду на усиновлення дівчинки її чоловіком, а відповідно до висновку органу опіки та піклування, останній вважає доцільним усиновлення заявником дитини його дружини. Сама дитина, з огляду на свій вік, не може висловити власну думку щодо її усиновлення. Заявник бажає усиновити дитину, забезпечити їй стабільні та гармонійні умови життя. Заявник веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення не має, є працездатною особою і його намір усиновити дитину відповідає законодавству і моральним засадам суспільства. Заявник має стійке бажання виховувати і утримувати дівчинку і її усиновлення проводиться в найкращих інтересах дитини, для забезпечення стабільних і гармонійних умов життя. Ухвалою суду від 07.01.2025 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами окремого провадження в складі одного судді та двох присяжних до підготовчого засідання, а також залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Протокольною ухвалою суду від 14.03.2025 року суд закрив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги своєї заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що має щире бажання усиновити дитину, щоб дитина носила його прізвище та по батькові. Заявник одружений з матір`ю дитини, проживають разом і вже до кінця березня 2025 року в них має з`явитись спільна дитина. Заявник проходить службу в територіальній обороні, раніше одружений не був. Інших дітей не має. Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що заявник та матір дитини одружені, проживають разом, заявник має бажання усиновити дівчинку, при цьому згідно з висновком органу опіки та піклування таке усиновлення є доцільним і відповідає інтересам дитини. У даному випадку вирішується доля дитини і треба щоб з нею був порядний батько, який захищає Батьківщину. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заяви про усиновлення дитини, просить заяву задовольнити і додатково пояснила суду, що дівчина вже вміє розмовляти і називає заявника своїм татом, між ними гарні та теплі відносини, а скоро народиться спільна дитина заявника і заінтересованої особи. Інші учасники справи до суду не з`явилися, в матеріалах справи наявні клопотання заінтересованих осіб Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розгляд справи без участі представників. У своєму клопотанні представник Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації також зазначив, що Служба підтримує заяву [PERSON] і висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник є громадянином України та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7, 28-29). 31.08.2024 року заявник зареєстрував шлюб з [PERSON] , у зв`язку із чим прізвище дружини змінене на « [PERSON] » (а.с. 8). Заявник має задовільний стан здоров`я та може бути опікуном (а.с. 9). Заявник незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 10). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] народилась [INFO] і її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Разом з цим, за змістом Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, дані про батька [PERSON] внесені на підставі положень ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 12). Матір дитини надала нотаріально посвідчену згоду на всиновлення її доньки [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] та прийняття дитиною прізвища і по батькові усиновлювача (а.с. 13). За змістом акту про надання згоди на усиновлення від 12.12.2024 року: відповідно віку дитина не може висловити свою думку. Мати надала згоду (а.с. 17). Згідно акту обстеження умов проживання від 12.12.2024 року, умови проживання родини хороші, відповідають санітарно-гігієнічним нормам (а.с. 16). Згідно висновку про доцільність усиновлення від 16.12.2024 року, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (19-21). Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. За змістом ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Статтями 310, 311 ЦПК України передбачено, що заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом. Згідно ст.ст. 313, 314 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. За результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу) (ст.ст. 207, 208 СК України). Статтею 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується (ст. 211 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення (ст.ст. 217, 218, СК України). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст.ст. 223, 224, 225 СК України). Частинами 2, 4 ст. 231 СК України визначено, що якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. За змістом ч. 1 ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Згідно ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Аналізуючи наявні у справі докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви щодо усиновлення дитини, оскільки в матеріалах справи наявні необхідні документи, що дозволяють заявнику усиновити дитину, встановлено в судовому засіданні, що заявник, бажає цього усиновлення і заявник за своїм станом здоров`я може і бажає виховувати дитину, піклуватися про неї, здатний забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дитини. У судовому засіданні не встановлено будь-яких підстав, передбачених чинним законодавством України, відповідно до яких усиновлення не може бути проведене. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що усиновлення здійснюється виключно в інтересах заявника та неповнолітньої дитини і вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки усиновлення, що проводиться в інтересах дитини спрямоване на забезпечення стабільних і гармонійних умов життя малолітньої та здійснюється у якнайкращих інтересах дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved