Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування\~заявлених вимог\~посилається на\~те,\~що,\~згідно Договору\~купівлі-продажу\~від 08.04.1989\~р/н\~1-1702,\~їй належить\~на праві\~власності 35/72\~частин житлового\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~З метою\~внесення вказаних\~відомостей до\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень,\~вона звернулась\~з відповідною\~заявою та\~документами до\~державного реєстратора\~цього реєстру.\~10.12.2024\~ року\~за результатами\~розгляду вказаної\~заяви вона\~отримала відмову\~в проведенні\~реєстраційних дій,\~у зв`язку\~з розбіжністю\~її прізвища,\~а саме: в паспорті « [PERSON] », а\~в договорі\~купівлі-продажу - « [PERSON] », через це реєстратор не може внести інформацію щодо права власності на будинок в реєстр речового права. Тому, на підставі вищевказаних обставин, вона змушена звернутись до суду та просить встановити факт належності Договору купівлі-продажу від 08.04.1989 р/н 1-1702 їй - [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ). В судове засідання заявниця не прибула, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, вимоги підтримує та на задоволенні заяви наполягає. Заінтересована особа - Нікопольська міська рада, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У частині четвертій статті 10\~ЦПК України і статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першоюст.55\~Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У статті 129\~Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~ Судом встановлено, що заявниці. відповідно до договору купівлі-продажу від 08.04.1989 року, р/н 1-1702, належить на праві власності 35/72 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Проте, як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з даною заявою стали розбіжності в написанні її прізвища в правовстановлюючому документі, а саме: « [PERSON] », хоча, у відповідності до паспорту,\~її прізвище\~записано:\~ « [PERSON] ». Судом, при вивченні матеріалів справи, було виявлено той факт, що допущені в правовстановлюючому документі помилки в написанні прізвища заявниці мають суто орфографічний та технічний характер, які виникли в результаті невірного перекладу, які є суттєвими, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватись своїми майновими та немайновими правами, а тому не викликає сумніву той факт, що правовстановлюючий документ на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] ,\~в дійсності,\~належить [PERSON] , як одній і тій же особі. За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved