Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника позивачаадвоката Дворницького В.В. звернулась до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору П`ята Харківська міська нотаріальна контора, в якій просить визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , терміном на три місяці. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] в м. Харкові помер батько позивачки - [PERSON] , [INFO] , після якого відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та легкового автомобіля «ВАЗ 2110», сірого кольору, державний номер [NUMBER] , 2013 року випуску. Позивачка у зв`язку з військовою агресією росії проти України в 2022 році виїхала з місця свого постійного проживання, тривалий час знаходилась в бомбосховищі в [ADDRESS] та з 19.09.2022 проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З батьком та його родиною не спілкувалась та не знала про смерть батька до 08.09.2023. Спадкоємцями першої черги після спадкодавця є позивачка та його третя дружина [PERSON] . [PERSON] 01.02.2023 повідомила про смерть свого чоловіка [PERSON] його рідну сестру [PERSON] , яка на той час знаходилась у своїх батьків в м. Зміїв Харківської області, про те остання не мала контактних номерів телефона позивачки, внаслідок чого не мала можливості особисто повідомити її про смерть батька. Єдиною особою, хто до військової агресії росії проти України мав телефон позивачки є дочка [PERSON] [PERSON] , яка з 2022 року тривалий час проживала в смт. Циркуни Харківської області, але під час окупації та обстрілів вона загубила свій мобільний телефон, де були збережені всі контактні телефони та внаслідок цього не мала можливості спілкуватись з родиною та друзями. Лише 08.09.2023 [PERSON] знайшла можливість поїхати в [ADDRESS] , знайшла бабусю позивачки - [PERSON] та повідомила їй про смерть її колишнього зятя - [PERSON] , після чого бабуся по телефону повідомила про смерть [PERSON] свою дочку - [PERSON] матір позивачки, яка була першою дружиною померлого, а остання того ж дня по телефону повідомила свою дочку про смерть її батька. Звернувшись 12.09.2023 до державного нотаріуса П`ятої Харківської міської нотаріальної контори Зімніцької В.П. із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Підставами для винесення даної постанови стало те, що на час відкриття спадщини позивачка не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за одною адресою та не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Ухвалою суду від 06.12.2023 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.02.2024 залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] та витребувано у П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (адреса: 61146, м. Харків, вул. Валентинівська, № 27-Г) належним чином завірену копію спадкової справи № 265/2023 заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Харкові. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2024 задоволено клопотання представника позивача адвоката Маслової О.Г. про заміну неналежного відповідача, замінено у справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , П`ята Харківська міська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, неналежного відповідача Харківську міську раду на належного відповідача - [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , задоволено клопотання про виклик та допит свідків [PERSON] , [PERSON] 13.05.2024 підготовче провадження у справі закрито, та справу призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник адвокат Маслова О.Г. позовні вимоги підтримали повністю, прохали позов задовольнити. Позивачка в суді зазначила, що її батьки розлучились коли вона була ще маленькою. З батьком вона не спілкувалася, оскільки він ініціативу у спілкуванні на себе не брав. Друга дружина батька прикладала зусиль для того, щоб вони спілкувались, після чого вони все ж почали спілкуватись. В подальшому зі слів своїх двоюрідних сестер дізналася що батько одружився втретє. На початку війни в неї вкрали телефон, новий телефон купила влітку 2023 року та відновила номер. Номер телефону батька вона не пам`ятала. Проживала у м. Харкові. З тіткою почали спілкуватися нещодавно, а до цього спілкувалася з її донькою. Про смерть батька їй повідомила мати [INFO] , яку повідомила бабуся, а бабусю тітка, через 8 місяців після його смерті. Коли дізналася, що батько помер, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено з причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що з померлим чоловіком перебувала у відносинах з 2021 року. Коли саме уклали шлюб не пам`ятає. Проживали разом у його квартирі за адресою: [ADDRESS] . Зі слів чоловіка знала, що в нього була донька від першого шлюбу, яку вона не бачила. Знає, що до війни чоловік спілкувався з донькою, зустрічався з нею, після він телефонував їй, але вона не брала слухавку. Ініціативу у спілкуванні брав чоловік. Після його смерті вона повідомила його сестру, яка сказала, що повідомить доньку померлого про його смерть. Сама позивачці вона не телефонувала. На похоронах були родичі померлого, але доньки не було. Чи давала позивачка кошти на похорони їй не відомо. Поховання оплатила сестра померлого, вона ж витратила на похорони біля 5000 грн. та за власні кошти поставила померлому пам`ятник. Представник відповідачки адвокат Бойко Р.М. прохав відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях відповідача, вказавши на те, що причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки для прийняття спадщини не було. Завідувач П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімницька В. прохала розглянути справу у відсутність представника нотаріальної контори, про що подала відповідну заяву. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що померлий [PERSON] її рідний брат, з яким у неї були дуже довірливі стосунки, він нічого від неї не приховував. 01.02.2023 їй зателефонувала його третя дружина відповідачка по справі та повідомила про його смерть. Вона повністю оплатила поховання, відповідачка заплатила лише за послуги священика. Смерть брата була несподіваною. За життя він розповідав їй, що свою дружину не бажає зареєструвати у квартирі, а квартиру має намір залишити доньці. Брат хотів розлучитись із відповідачкою. На похованні брата його дружина сказала, що квартира їй не потрібна, квартира буде доньці. З донькою брат останнім часом спілкувався рідко. Після його смерті вона намагалась знайти його доньку позивачку, однак їй тривалий час це не вдавалось. Знайшла її через бабусю. Вважає, що причини пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки брат помер у час війни та доньку тривалий час не могли повідомити про смерть батька. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона колишня дружина померлого [PERSON] . У шлюбі в них народилась донька позивачка по справі. Після розірвання шлюбу померлий одружився на іншій жінці на ім`я [PERSON] , з якою її донька спілкувалась, деякий час проживала у них вдома та вони разом їздили на море. Позивачка є єдиною донькою спадкодавця. Потім від рідної сестри [PERSON] [PERSON] дізналась, що померлий одружився втретє. 09.09.2023 від своєї матері вона дізналась про його раптову смерть, після чого зателефонувала доньці та повідомила про його смерть. Через декілька днів донька подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Сестра сплатила його поховання. Коли почались обстріли м. Харкова донька деякий час жила у бомбосховищі та втратила телефон, в подальшому свій старий номер вона відновила. Суд, заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 15). 16.05.2019 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.05.2019 (т. 1 а.с. 67). [INFO] батько позивачки [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2023 (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та легкового автомобіля «ВАЗ 2110», сірого кольору, державний номер [NUMBER] , 2013 року випуску (т. 1 а.с.134, 138). Відповідно до копії спадкової справи № 265/2023, заведеної 22.03.2023, із заявою про прийняття спадщини на майно після смерті [PERSON] звернулись дружина [PERSON] та донька [PERSON] (т. 1 а.с.122, 142). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2023 державним нотаріусом П`ятої Харківської міської нотаріальної контори Зімніцькою В.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її батька, [PERSON] , оскільки пропущений строк для прийняття спадщини (т. 1 а.с.146). Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.\~1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право». Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Положеннями ст.\~1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах\~уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). Оцінка причин пропуску строку на предмет поважності лежить в площині дискреційних повноважень суду, оскільки базується безпосередньо на наданих сторонами та наявних в матеріалах справи доказах та встановлених в ході судового розгляду обставинах. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п.24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі Ейрі»; п.32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п.32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»). Як роз`яснено у п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу. Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. На переконання суду, введення на території України воєнного стану, об`єктивних причин проживанням позивачки не за місцем реєстрації, втрата зв`язку із членами сім`ї та близькими особами, викликані введенням воєнного стану, є обставинами, які перешкодили позивачці своєчасно реалізувати право на прийняття спадщини та визнає їх поважними. Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до трьох місяців. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved