Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді частки житлового будинку [ADDRESS] . Маючи намір реалізувати свої спадкові права позивач звернувся до приватного нотаріуса Філіпенко О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але отримав роз`яснення про неможливість вчинення нотаріальних дій, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також відсутності розміру часток співвласників такого майна. Тому, посилаючись на викладене позивач просив суд про визнання за ним права власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Справу просив слухати за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і \~матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 31.07.1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 67 від 31.07.1982 року). Позивачем до позову долучено копію експертного висновку від 30.09.2024 року № 056/1523-m, відповідно до якого ім`я по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] », в документах наданих [PERSON] для експертизи, є ідентичними. 03.10.1995 року [PERSON] і [PERSON] уклали із [PERSON] договір міни, який був посвідчений державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2149, за яким [PERSON] поміняла належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] на належну [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що також підтверджується відповідним реєстровим написом Вознесенського бюро технічної інвентаризації від 27.11.1995 року № 3964. [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 168 від 22.04.2024 року). Відповідно до роз`яснення, наданого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко О.М. на звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , повідомлено про неможливість вчинення нотаріальних дій, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також відсутності розміру часток співвласників такого майна. Відповідно до наданої на вимогу суду копії спадкової справи № 63/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину після її смерті прийняв її чоловік [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися. Заповітів [PERSON] не складалося. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , якій в свою чергу, за життя, належала частка спірного житлового будинку.

Outcome: approved