Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Заявник [PERSON] , заінтересована особа: Перша Білгород-Дністровська державна нотаріальна контора звернулася до суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме того, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №470507, виданий 25 травня 2001 року головою Адамівської сільської ради і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №115, виданий на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Заявник обґрунтовує свою заяву наступним, [PERSON] , [INFO] , є власником земельної ділянки площею 7,30 га, розташованої на території Адамівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії P1 № 470507, який видано 25 травня 2001 року головою Адамівської сільської ради і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №115. Факт належності заявниці вказаної земельної ділянки підтверджується також Рішенням Адамівської сільської ради №220 від 17.01.2001 року з додатком, листом Головного управління держгеокадастру в Одеській області №2869/340-24 від 23.09.2024 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У вересні 2024 року заявниця звернулась до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори з приводу розпорядження належною їй земельною ділянкою. При огляді нотаріусом документів встановлено, що у паспорті громадянина України ім`я заявниці вказане як [PERSON] , а у Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №470507, ім`я власниці вказано як [PERSON] . З огляду на наведені розбіжності, заявниця позбавлена права розпорядитися своєю земельною ділянкою та отримала рекомендацію від нотаріуса щодо вирішення цього питання в судовому порядку. Також необхідно зазначити, що згідно відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Адамівська сільська рада від 05.11.2021 року припинена, а територіальна громада Адамівської сільської ради приєднана до об`єднаної територіальної громади Шабівської сільської ради. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для розпорядження своїм майном. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Представник заявника [PERSON] адвокат Гербей А.А. у судове засідання не з`явився, подав до суду\~ заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи викладені у заяві підтримав. Представник заінтересованої особи, Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори не з`явився, однак подав до суду заяву, якою просив справу розглянути за їх відсутності. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. [PERSON] , [INFO] , є власником земельної ділянки площею 7,30 га, розташованої на території Адамівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії P1 № 470507, який видано 25 травня 2001 року головою Адамівської сільської ради і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №115./а.с.6/ Факт належності заявниці вказаної земельної ділянки підтверджується також Рішенням Адамівської сільської ради №220 від 17.01.2001 року з додатком, листом Головного управління держгеокадастру в Одеській області №2869/340-24 від 23.09.2024 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У вересні 2024 року заявниця звернулась до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори з приводу розпорядження належною їй земельною ділянкою. При огляді нотаріусом документів встановлено, що у паспорті громадянина України ім`я заявниці вказане як [PERSON] , а у Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №470507, ім`я власниці вказано як [PERSON] . З огляду на наведені розбіжності, заявниця позбавлена права розпорядитися своєю земельною ділянкою та отримала рекомендацію від нотаріуса щодо вирішення цього питання в судовому порядку./а.с.8/ Також необхідно зазначити, що згідно відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Адамівська сільська рада від 05.11.2021 року припинена, а територіальна громада Адамівської сільської ради приєднана до об`єднаної територіальної громади Шабівської сільської ради./а.с.-10/ Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №470507, виданий 25 травня 2001 року головою Адамівської сільської ради і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №115. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для розпорядження своїм майном. Тому, з метою уникнення порушення прав заявника, реалізація яких залежить від доведеності факту належності правовстановлюючого документу, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved