Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 травня 1991 року Відділом запису актів громадського стану Львівської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 910. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 травня 1991 року уклав з відповідачем шлюб, який зареєстрований Відділом запису актів громадського стану Львівської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 910. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на момент подання позовної заяви до суду є повнолітніми. Протягом останніх років сімейні відносини між сторонами почали поступово погіршуватися, що у фактичному результаті і призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Причиною цього стало те, що у сторін діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Тривалий час сторони проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім`я фактично припинила своє існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем позивач вважає неможливим, а тому, враховуючи вищенаведене просить шлюб розірвати. Позовна заява поступила до суду 28.01.2025 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 29.01.2025 року, позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині ухвали суду. 13 лютого 2025 року позивач [PERSON] подав заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 29.01.2025 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14.02.2025 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, 10.03.2025 року скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить суд такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. При цьому, 10.03.2025 року скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи вищенаведене та відповідно до вимог ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності сторін, зважаючи на подані останніми письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 12.03.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 04.05.1991 року, сторони уклали шлюб 04 травня 1991 року, який зареєстрований Відділом запису актів громадського стану Львівської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 910 (а.с.11). Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на момент подання позовної заяви до суду є повнолітніми. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та встановлені під час судового розгляду, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити.

Outcome: approved