Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

25.12.2024 року до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 48002,40 грн., вирішити питання судових витрат. В позовній\~заяві посилався\~на те,\~що 10\~вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір №3968367 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Зазначають, що відповідно до умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 6300 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] . 24 травня 2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Відповідач має перед позивачем заборгованість за договором №3968367 від 10.09.2023 року загальною сумою 45990 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 6300 грн.; нарахованих відсотків первісним кредитором - 32130 грн., нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів - 7560 грн. Крім того, 12.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений електронний договір №7061791 про наданння споживчого кредиту. Відповідно до умов договору, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] . 27 травня 2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач має перед позивачем заборгованість за договором №7061791 від 12.09.2023 року загальною сумою 2012,4 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 500 грн.; нарахованих відсотків первісним кредитором 915,40 грн., нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів - 597 грн. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 48002,40 грн., вирішити питання судових витрат. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано докази (а.с.166-167). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання (а.с.172, 181), в позовній заяві просив справу розглядати без його участі (а.с.19). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.173-174, 195-196) і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Ухвалою суду від 06.03.2025 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. 10 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 3968367, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 6300,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків (а.с.40-48). Стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п. 1.4.1). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 30 341,06% річних (п. 1.5.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 51\~660,00 грн (п. 1.6.1). Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим індентифікатором Р315 (а.с. 48 на звороті). Істотні умови кредитного договору №3968367, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , містяться безпосередньо у цьому договорі, підписаному відповідачем одноразовим ідентифікатором. Одночасно з підписанням цього договору [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.52-54). Позичальник також\~вказав свої паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу місця проживання, номер мобільного телефону та адресу електронної пошти. Згідно з\~повідомленням АТ\~КБ "ПриватБанк"\~№20.1.0.0.0/7-250110/7392-БТ\~від 16.01.2025,\~наданим на\~виконання ухвали\~суду про\~витребування доказів,\~на ім`я\~ [PERSON] \~РНОКПП [NUMBER] \~в банку\~емітовано картку\~№ [NUMBER] ,\~IBAN\~ [NUMBER] ,\~на яку\~10.09.2023\~року здійснено\~переказ коштів\~на суму\~6\~300,00\~грн (а.с.175). Крім того, 12 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір № 7061791 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 500,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків (а.с.34-39). Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п. 1.5.1). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних (п. 1.7.1). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 4082,00 грн (п. 1.8.1). Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим індентифікатором С1235 (а.с. 39). Істотні умови кредитного договору №7061791, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , містяться безпосередньо у цьому договорі, підписаному відповідачем одноразовим ідентифікатором. Одночасно з підписанням цього договору [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.50-51). Позичальник також\~вказав свої паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу місця проживання, номер мобільного телефону та адресу електронної пошти. Згідно з\~повідомленням АТ\~КБ "ПриватБанк"\~№20.1.0.0.0/7-250110/7392-БТ\~від 16.01.2025,\~наданим на\~виконання ухвали\~суду про\~витребування доказів,\~на ім`я\~ [PERSON] \~РНОКПП [NUMBER] \~в банку\~емітовано картку\~№ [NUMBER] ,\~IBAN\~ [NUMBER] ,\~на яку\~12.09.2023\~року здійснено\~переказ коштів\~на суму\~500,00\~грн (а.с.175). Доказів на спростування факту укладення вказаних договорів та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Так, відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо укладення кредитних договорів та розміру заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори були укладені сторонами в електронній формі. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону\~№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини\~першої\~статті\~1048\~ЦК\~Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитним договором №3968367 відповідач має заборгованість в сумі 38430 грн., яка складається з наступного: 6300 грн. заборгованість за тілом кредиту; 32130 грн. заборгованість за відсотками за період: з 11.09.2023 року до 24.05.2024 року (а.с.65-70). У зв`язку порушеннями зобов`язань за кредитним договором №7061791 відповідач має заборгованість в сумі 1415,40 грн., яка складається з наступного: 500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 915,40 грн. заборгованість за відсотками за період: з 12.09.2023 року до 13.12.2023 року (а.с.58-64). Відповідач заперечень щодо правильності наданого розрахунку сум заборгованості не заявляв; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, не надав; власний розрахунок не надавав. Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514\~ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Так, судом встановлено, що 24 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено Договір факторингу №24/05/2024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.82-86). Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 року було змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 154). Як вбачається із Витягу з реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3968367 в сумі 38430 грн., яка складається з: 6300 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 32130 грн - заборгованість за відсотками (а.с.20). 27 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.88-92). Як вбачається із Витягу з реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7061791 в сумі 1415,40 грн., яка складається з: 500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 915,40 грн - заборгованість за відсотками (а.с.161). Вказані суми заборгованості збігаються із розрахунком заборгованості, що складені первісними кредиторами: за кредитним договором №3968367 від 10.09.2023 в розмірі 38430 грн 00 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту 6300,00 грн., суми заборгованості за відсотками за період: з 11.09.2023 року до 24.05.2024 року 32130 грн. (а.с. 65-69) та за кредитним договором №7061791 від 12.09.2023 в розмірі 1415 грн 40 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту 500,00 грн., суми заборгованості за відсотками за період: з 12.09.2023 року до 13.12.2023 року 915,40 грн (а.с. 58-64). В подальшому, позивачем нараховані відостки: - за кредитним договором №3968367 від 10.09.2023 року відсотки за період: з 24.05.2024 по 22.07.2024 року (60 календарних днів) в межах строку дії договору, з такого розрахунку: 6300 грн. х 2% = 126 грн х 60 = 7560 грн. (а.с.72); - за кредитним договором №7061791 від 12.09.2023 року відсотки за період: з 27.05.2024 по 25.07.2024 року (60 календарних днів) в межах строку дії договору, з такого розрахунку: 500 грн. х 1,99% = 9,95 грн х 60 = 597 грн. (а.с.71). Таким чином, оскільки відповідач не виконує умов кредитних договорів, добровільно та в визначені строки не сплачує визначені договорами платежі, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, позовні вимоги підлягають задоволенню та з нього підлягає стягненню заборгованість: за кредитним договором №3968367 від 10.09.2023 в розмірі 45990 грн 00 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту 6300,00 грн., суми заборгованості за відсотками за період: з 11.09.2023 року до 24.05.2024 року 32130 грн. та суми заборгованості за відсотками за період: з 24.05.2024 по 22.07.2024 року 7560 грн. та за кредитним договором №7061791 від 12.09.2023 в розмірі 2012 грн 40 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту 500 грн., суми заборгованості за відсотками за період: з 12.09.2023 року по 13.12.2023 року 915,40 грн. та суми заборгованості за відсотками за період з 27.05.2024 по 25.07.2024 року 597 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано: договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року (а.с.80-81), заявка №5952 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.28), акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, згідно з якими вартість правової допомоги становить 15000 грн. (а.с.79). Відповідно до п. 4.8 розліду 4 Договору №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року передбачено, що клієнт здійснює оплату гонорару адвоката на підставі наданого адвокатом розрахунку, згідно узгодженого та підписаного акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду першої інстанції по справі законної сили. При цьому суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20). Крім того, в даному випадку слід врахувати правову позицію, викладену у додатковій постанові Верховного Суду від 18.08.2021 року, згідно якої: «Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено». Так, суд враховує, що представником позивача адвокатом Городніщевою Є.О. вчинені такі дії: написання позовної заяви. Докази вчинення будь-яких інших процесуальний дій надані не були. При цьому розгляд справи відбувався без участі предстаника позивача. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд бере до уваги нескладність самої справи, оскільки вона не є великою за фабулою та предметом доказування; підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль; враховує, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, а також тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, положень ст. 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, виходячи з реальності наданих адвокатом послуг та враховуючи нескладність справи, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, її розгляд в суді без участі представника позивача, суд доходить висновку про наявність достатність правових підстав для зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з 15000 грн. до 4000 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідача в повному розмірі. З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved