Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтували тим, що позивачі протягом останніх десяти років проживали у кв. [ADDRESS] . Присадибна земельні ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд позивачами не приватизована. Позивачі правомірно заволоділи вказаним майном, відкрито та безперервно ним користуються з 2009 року. Вселення до квартири відбулося на підставі ордеру №6, виданого СК «Радянська Земля» на ім`я позивача [PERSON] . З того часу позивачі проживали однією сім`єю у спірній квартирі. Спірна квартира не перебуває ані на балансі селищної ради, ані на балансі колгоспу. З моменту вселення і до теперішнього часу ані селищна рада, ані колгосп не мав жодних претензій щодо проживання позивачів, ніколи їх не виселяв, не заявляв про повернення спірної квартири. Власник вказаної квартири невідомий. Позивачі безперешкодно та відкрито користуються квартирою, ведуть побут та господарство, проводять поточні ремонти, сплачують комунальні послуги, ставляться до майна як до свого власного. У зв`язку з викладеним, позивачі просять визнати за ними право спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 75 (кв.м.) та житловою площею 27,8 (кв.м). Ухвалою від 03.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 13.08.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Пояснили, що у 2009 році [PERSON] працював трактористом у с/к «Радянська земля» та отримав ордер на вселення до спірної квартири. З того часу позивачі користуються нею відкрито, безперервно, добросовісно. На сьогоднішній день с/к «Радянська земля» припинив свою діяльність, будинок не перебуває на балансі у жодної організації, підприємства, установи. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Білозерської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Представник третьої особи - СВК «Агролідер» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без представника СВК «Агролідер», не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до довідки КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР від 02.10.2023 року інвентарна справа на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , в архівах БТІ відсутня. Згідно довідки, виданої 07.11.2023 року Білозерською селищною радою Херсонського району Херсонської області, головою домогосподарства по [ADDRESS] у 2009-2023 роках є [PERSON] . За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , чоловік- [PERSON] , донька- [PERSON] . Згідно довідки Білозерської селищної ради Херсонського району Херсонської області від 12.12.2023 року, квартира [ADDRESS] на балансі селищної ради не перебуває. Згідно довідки, виданої 11.03.2024 року Білозерською селищною радою Херсонського району Херсонської області, [PERSON] вільно, безперешкодно та відкрито користуються квартирою [ADDRESS] . Веде за цією адресою побут та господарство, проводить поточні ремонти вирішує проблеми щодо забезпечення себе умовами проживання, отримання комунальних послуг, ставиться до майна як до свого. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.04.2024 року за №37407085 право власності за вказаною адресою не зареєстровано. Згідно довідки, виданої 03.05.2024 року Білозерською селищною радою Херсонського району Херсонської області, позивачі проживають у кватирі [ADDRESS] на протязі десяти років. З довідки СВК «Агролідер» вбачається, що ордер на вселення до квартири [ADDRESS] був виданий [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила обставини, зазначені в позовній заяві. Зазначила, що вона мешкає у квартирі [ADDRESS] , житловий будинок, де знаходиться квартира позивачів та її квартира на балансі жодного підприємства не перебуває, ніхто його не утримує, крім мешканців цих квартир. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). (п. 14 Постанови) Отже, враховуючи, що позивачі добросовісно заволоділи чужим майном і понад 15 років продовжують відкрито, безперервно користуватися квартирою за адресою [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

Outcome: approved