Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач КП «Житло-сервіс» в інтересах якого діє представник Ключник А.В. звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 28 824,67 грн., збитки від інфляції у сумі 1 101,88 грн., 3 % річних у розмірі 506,78 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., а всього у розмірі 33 461,33 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно з п.п. 2.2 Статуту предметом діяльності КП «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Позивач здійснює обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі з 13.09.2009 року є власниками квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим їм надаються послуги на утримання будинку та прибудинкової території за затвердженим тарифом. Позивач виконує зобов`язання за договорами належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань щодо сплати отриманих житлово-комунальних послуг, за період з вересня 2020 року по жовтень 2023 року у сумі 28 824,67 грн. Крім того, відповідачі зобов`язані сплатити позивачу збитки від інфляції у сумі 1 101,88 грн. та 3 % річних у розмірі 506,78 грн., що стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 55). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло клопотання в якому вона просить суд проводити судовий розгляд без його участі та участі позивача, просить задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідачі, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву не подали, викликались до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверти повернулись до суду без вручення адресатам з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» або «за відмовою адресата». Крім того, відповідач [PERSON] викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. КП "Житло-сервіс" є комунальним підприємством, предметом діяльності якого, відповідно до Статуту є надання житлово-комунальних послуг споживачам (а.с. 8-9). Наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради № 2 від 10.01.2008 року житловий будинок [ADDRESS] передано на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (а.с. 7). Відповідно до п. 2.1. Статуту КП «Житло-Сервіс», підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності із утримання, обслуговування, експлуатації та ремонту будинків і споруд комунальної власності територіальної громади м. Києва та прибудинкових територій, а також здійснення контролю за виконанням громадянами Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. Відповідно до п. 2.2. Статуту предметом діяльності Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам (а.с. 8-9). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 13.03.2009 року (а.с. 10). У відповідності до Кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , який затверджений Наказом КП «ЖИТЛО-СЕРВІС» №25 від 08.06.2023 року, витрати на утримання будинку та прибудинкової території з ПДВ та рентабельністю всього становлять 6,89 грн. (а.с. 15, 16). Таким чином, на підставі вище зазначеного договору позивач надає відповідачам житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, а відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає позивач. Позивачем всі перелічені послуги надавались відповідачу безперебійно та належним чином, а відповідач протягом тривалого часу не сплачував за спожиті послуги. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надходило. Згідно ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо), 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положення ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово - комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідачі належним чином не здійснюють оплату вартості житлово-комунальних послуг, та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, який перевірено судом, відповідно до якого за відповідачами за період з вересня 2020 року по жовтень 2023 року наявна заборгованість у розмірі 28 824,67 грн. (а.с. 17-18). Розмір заборгованості та її складові відповідачами не спростовано. Також відповідачами не спростовано, що від вказаних послуг вони не відмовились та фактично споживають їх. Визначаючи розмір заборгованості відповідачів за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтуваннярішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі квартири. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідачі не виконали грошове зобов`язання, а отже він, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з вересня 2020 року по жовтень 2023 року, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь збитки від інфляції у розмірі - 1 101,88 грн., а також 3% річних у розмірі - 506,78 грн. (а.с. 19). Вказані розрахунки інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми перевірені судом та здійснені позивачем вірно. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3 028,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Окрім того, позивачем понесені витрати на правову допомогу в сумі 2 500,00 грн. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024, укладеною між АО «ШЕНЛІ» і позивачем (а.с. 20-22); договір №78 про залучення адвоката для надання послуг за договором про надання правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024 (а.с. 24); попередній розрахунок суми судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 2 500,00 грн. (а.с. 25, 26); акт виконаних робіт від 31.05.2024 року (а.с. 27). Таким чином, позивачем доведено витрати на професійну правничу допомогу на суму 2 500,00 грн. Відповідачами не заявлялись заяви про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки позивачем підтверджено розмір понесених ним витрат на правничу допомогу, суд вважає, що вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved