Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальність «Факторинг Партнерс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24січня 2022 року між Товариством обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №7869033, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 20000 грн. і зобов`язався повернути його, а також сплатити комісію за надання кредиту та проценти за його користування у термін встановлений договором. Пунктом 7.1 цього договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 39950.00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20000.00 грн., заборгованість за відсотками 17950.00 грн., заборгованість за комісією - 2000.00 грн.26липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення права вимоги № 26-07/2024, згідно з яким останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором № 7869033 від 24.01.2022. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві сформовано вимогу про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч.3ст.211, ч.1ст.223, ч.1ст.280,\~ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України,у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Нормою п. 1 ч. 2\~ст. 11 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1\~ст. 205 ЦК). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із матеріалів справи встановлено, що 24.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7869033, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 20000 грн. на строк 15 днів до 08.02.2022 зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 3750 грн. Такі ж відомості щодо розрахунку заборгованості містить додаток № 1 до кредитного договору № 7869033 від 24.01.2022. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст.611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до додатку № 2 до кредитного договору№7869033 від 24.01.2022 заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 08.02.2022 в розмірі 23750.00 грн. з яких: 20000 грн. - кредит, 3750 грн. - проценти. З договору відступлення прав вимоги № 26-07/2024, укладеного 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс», реєстру до цього договору, акту приймання-передачі такого реєстру, платіжного доручення 26.07.2024 № 26-07/2024вбачається, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7869033 від 24.01.2022. Згідно з поданим ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунком, заборгованість по кредитному договору станом на 06.12.2024 становить 39950.00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 20000.00 грн., заборгованість за відсотками 17950.00 грн., заборгованість за комісією - 2000.00 грн. Аналіз копії відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 7890033 свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2\~ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня2018 року по справі № 444/9519/12. Тобто, право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 08.02.2022 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів 3750.00 грн., тіла кредиту 20000.00 грн., комісії - 2000.00 грн, які вказані у додатку № 2 договору № 7869033 від 24.01.2022. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2422,40 грн., та 13000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Так, представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги від 02.07.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги №212 від 01.11.2024, витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024, з якого вбачається, що розмір винагороди адвокатського об`єднання «ЛігалАссістанс» за надані ним послуги складають 13000 грн. З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог позов було задоволено у процентному відношенні на 64,45, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 1561,24 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 8378,50 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial