Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, а саме квартири [ADDRESS] , загальною площею 32,9 кв.м., житловою - 19.0 кв.м., яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер приблизно [INFO] , та передання її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (ЄДРПОУ 22883141), м. Київ, вул. Хрещатик, 36. В обґрунтування заяви заявник вказує, що відповідно до інформації Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №062/14-7265 від 17.07.2024 право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Ленінградською районною державною адміністрацією міста Києва 10.10.1997 згідно із розпорядженням №3719 від 10.10.1997, зареєстровано за [PERSON] . Відомості, що надаються даним підприємством, охоплюють період виконання ним функції з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, тобто свідчать про реєстраційні дії, вчинені до 01.01.2013. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00047390464 від 09.10.2024 [PERSON] , [INFO] , помер приблизно [INFO] . Відомості щодо реєстрації речових прав на вказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою №409811634 від 27.01.2025 та свідчить про те, що право власності на вказану квартиру у період часу після 01.01.2013 за жодною особою не реєструвалось, а отже дане майно перебувало у власності [PERSON] на момент його смерті у 2019 році. Тіло [PERSON] не було забрано родичами для поховання, у зв`язку з чим було кремовано за рахунок держави, що підтверджується листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 18.02.2019. Відомості про смерть [PERSON] внесені до Реєстру на підставі заяви співробітника судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Ці обставини опосередковано свідчать про відсутність у [PERSON] родичів - спадкоємців за законом. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77663227 від 16.07.2024, за параметрами запиту « [PERSON] , дата смерті: 2019» у реєстрі наявні відомості щодо відкриття 05.11.2019 Борзянською районною державною нотаріальною конторою спадкової справи №411/2019. У відповідь на запит окружної прокуратури Борзянська державна нотаріальна контора листом №737/01-16 від 12.09.2024 повідомила, що [PERSON] , після смерті якого заведена спадкова справа за №411/2019, [INFO] . Таким чином, вказана спадкова справа заведена після смерті іншої особи, а спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , не заводилась, оскільки відповідні відомості у Спадковому реєстрі відсутні. Отже, жодна особа із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , до нотаріальних органів не звернулась. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №77663203 від 16.07.2024 за параметрами запиту « [PERSON] » у реєстрі наявні відомості про заповіт, посвідчений 05.02.1980. Як вбачається з копії даного заповіту, що надана на запит прокуратури Сумським обласним державним нотаріальним архівом листом №1304/01-17 від 10.09.2024, заповідач [PERSON] , що мешкає у [ADDRESS] , все своє майно заповідає [PERSON] . При цьому, будь які персональні дані (дата народження, номер та серія паспорту, місце проживання) щодо спадкоємця у заповіті відсутні, а тому ідентифікувати цю особу не виявляється можливим. Також у заповіті та нотаріальному архіві відсутні відомості про дату народження самого заповідача, у зв`язку з чим встановити чи цей заповіт складено саме [PERSON] , [INFO] , також не можливо. Відповідно до листа Святошинської районної державної адміністрації №107-7404 від 10.10.2024 за адресою: [ADDRESS] у період з 24.02.1977 до теперішнього часу зареєстровано місце проживання 1 (однієї) особи, а саме померлого [PERSON] , [INFO] . Отже, спадкоємці, які б постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та в силу положень ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважались би такими, що прийняли спадщину, відсутні. Враховуючи вищезазначене, а також той факт, що жодна особа, у тому числі зазначена у заповіді [PERSON] , до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , не звернулась і спадкова справа не заводилась, вбачаються підстави для визнання спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , відумерлою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025 року визначено головуючого суддю Ключника А.С. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.01.2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання (а.с. 46). 13.02.2025 року до суду надійшли письмові пояснення заінтересованої особи: Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, у яких висловлено погодження із заявою заявника щодо наявності підстав для визнання спадщини відумерлою. У судовому засіданні представник Святошинської окружної прокуратури м. Києва, який діє в інтересах Київської міської ради вимоги заяви підтримав з підстав викладених у заяві. Інші учасники судового процесу в засідання суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до інформації Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №062/14-7265 від 17.07.2024 право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Ленінградською районною державною адміністрацією міста Києва 10.10.1997 згідно із розпорядженням №3719 від 10.10.1997, зареєстровано за [PERSON] . Відомості, що надаються даним підприємством, охоплюють період виконання ним функції з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, тобто свідчать про реєстраційні дії, вчинені до 01.01.2013 (а.с. 23-24). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00047390464 від 09.10.2024 [PERSON] , [INFO] , помер приблизно 28.01.2019. Тіло [PERSON] не було забрано родичами для поховання, у зв`язку з чим було кремовано за рахунок держави, що підтверджується листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 18.02.2019. Відомості про смерть [PERSON] внесені до Реєстру на підставі заяви співробітника судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Відомості щодо реєстрації речових прав на вказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою №409811634 від 27.01.2025 та свідчить про те, що право власності на вказану квартиру у період часу після 01.01.2013 за жодною особою не реєструвалось, а отже дане майно перебувало у власності [PERSON] на момент його смерті у 2019 році (а.с. 25-26). Як вбачається із матеріалів справи, жодна особа із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , до нотаріальних органів не звернулась. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Осіб, які могли бути спадкоємцями майна померлого [PERSON] , [INFO] відповідно до ст. 1222, 1261-1265 ЦК України судом не встановлено. Виходячи із вищенаведеного, заявлені вимоги є правомірними, тому суд дійшов висновку про їх задоволення, визнання спадщини відумерлою та її передачу територіальній громаді відповідно до закону. Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved