Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Представник позивача, адвокат Омелян О.О., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 29.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 659. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя у позиваач та відповідача не склалося, вже тривалий час вони шлюбні відносини не підтримують через те, що мають різні характери та погляди на подружнє життя. На теперішній час спільного господарства не ведуть. Між ними втрачено почуття кохання та поваги один до одного. За переконанням позивача, сім`я розпалася та існує формально, подальше її збереження не буде відповідати інтересам позивача. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Кошлі А.О. від 14.01.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 03 березня 2025 року о 09:30 годин. Позивач та його представник про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача, адвокат Шаповалова Н.В., надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та участі відповідача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у ч. 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з ч. 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що 29.08.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджується Актовим записом про шлюб, сформованим у відповідь на запит на цифрові копії документів від 16.12.2024 року (а.с. 5). Матеріали справи свідчать про те, що сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, позивач не має наміру відновлювати сім`ю та бажає розірвати шлюб, оскільки них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - це одна з основних його засад, шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка обумовлює його добровільний характер. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved