Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позиції інших учасників справи. 1. Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 11.07.2021 уклали Договір №75656399, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит в сумі 12550,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов до укладеного Договору. Відповідач, у свою чергу не виконала умови кредитного договору - не повернув кредит, а також не виконала всі інші грошові зобов`язання перед позикодавцем за кредитним договором 30.12.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Договір факторингу № 30-12/2021, відповідно умов якого право вимоги, в тому числі за Договором №75656399 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали Договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно умов якого право вимоги за Договором №75656399 перейшло до ТОВ «Коллект Центр». На момент звернення до суду з позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у звязку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість в сумі 19538,16 грн., з яких: 9972,81 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 9228,17 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення пава вимоги; 291,28 грн. інфляційні збитки; 45,90. грн. - нараховані 3% річних Зазначена сума заборгованості відповідачем на даний час не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 2. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав. 3. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило. Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 02.01.2025 було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 02 січня 2025 року. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано 10 січня 2025 року рекомендованими повідомленнями, яке було ним отримано 24 січня 2025 року. Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. 1.\~Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач 11.07.2021 уклали Договір позики №75656399 (на умовах повернення позики в кінці строку), відповідно до умов якого відповідачу, як позичальнику, було передано у власність грошові кошти у сумі 12550,00 гривень строком на 18 днів до 29.07.2021, а відповідач взяв на себе зобов`язання у вказану дату або раніше повернути позивачу таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) від суми позики. Сторонами договору було узгоджено базову фіксовану процентна ставка плати у розмірі 1,99% на день від суми позики. Також, сторонами в укладеному між ними договорі була передбачена знижена процентна ставка в розмірі 0,70% на день та процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7 % на день. Підписанням договору відповідач підтвердила, що до моменту його підписання вона вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства (п. 5.2. Договору). Даний договір було укладено сторонами дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття і акцепт пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, лише сама наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, суд встановив, що 11 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач було укладено Договір позики №75656399 (на умовах повернення позики в кінці строку) та погоджено усі його істотні умови, такі як суму позики, строк та порядок її надання, порядок повернення та плату за користування позиковими коштами. 2. Судом встановлено, що 30 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 30-12/2021у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Зокрема, за вказаним договором, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 75656399 від 11.07.2021. В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір відступлення прав вимоги № 10-03/2023 у відповідності до умов якого, ТОВ «Вердикт Капітал» передає (відступає) ТОВ «Коллект центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Зокрема, за вказаним договором, ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 75656399 від 11.07.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, на думку суду, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договір позики №75656399 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 11 липня 2021 року. 3. Судом встановлено, що відповідно до п. 1 Договору позики № 75656399 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 11 липня 2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», прав та обов`язків якого набув позивач, взяло на себе зобов`язання передати у власність відповідача грошові кошти на погоджений умовами договору строк, а саме до 29 липня 2021 року, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. В день укладення вказаного договору, тобто, 11 липня 2021 року, відповідачу було здійснено переказ грошових коштів в сумі 12550,00 грн., що підтверджується Довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000003255/ТНПП від 28.11.2024 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. На думку позивача, відповідач не виконала умови кредитного договору - не повернула кредит позикодавцю, а також не виконала всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі становить 19538,16 грн., з яких: 9972,81 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 9228,17 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення пава вимоги; 291,28 грн. інфляційні збитки; 45,90. грн. - нараховані 3% річних. Однак суд не погоджується з висновком позивача з огляду на наступне. Зі змісту п. 5.2. Договору позики № 75656399 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 11 липня 2021 року вбачається, що Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) визнаються сторонами цього договору як його невід`ємна частина. Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі неповернення/повернення не у повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики за кожен день понадстрокового користування позикою та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Як вбачається Таблиці розрахунку суми заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», яка містить в собі деталізацію розрахунків між позикодавцем та відповідачем, у тому числі щодо нарахування відсотків, залишок за тілом позики станом на 30 грудня 2021 року становить 9972,81 грн., а заборгованість за процентами становить 9228,17 грн. У той же час, з цієї ж таблиці вбачається, що заборгованість по сплаті процентів нараховувалася відповідачу з 11.07.2021 до 29.07.2021, тобто, в межах обумовленого сторонами строку надання позики. Також, проценти за користування позикою нараховувалися поза строком надання позики за період з 30.07.2021 до 05.12.2021, тобто 129 днів, у той час, як сторонами договору позики було узгоджено, що нарахування відсотків поза строком надання позики відбувається протягом 90 днів. За таких обставин, останнім днем нарахування відсотків за користування позикою мала бути дата 27.10.2021 року, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у період з 28.10.2021 по 05.12.2021, тобто за додаткових 39 днів понад узгодженого сторонами 90-денного строку, що становить суму 7739,94 грн., є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. В іншій частині розрахунки позивача щодо заборгованості за тілом позики, інфляційними збитками та нарахуванням 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи положення укладеного правочину, суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, а також підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та наступним кредитором щодо спірних договорів. Проте, суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, оскільки, такі вимоги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Однак, з урахуванням того, що відповідач допустила порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 11798,22 грн. IV. Розподіл судових витрат та правничої допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 і № 922/2685/19 вказував на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial