Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

13 лютого 2025 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2025 року про передачу справи за підсудністю, надійшла цивільна справа представника позивача ТОВ «Юніт-Капітал» Тараненко А.І. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій останній просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №705093781 від 31.08.2021 року в розмірі 52\~127,87 грн, а також понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2\~422, 40 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 31 серпня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 705093781 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у виді кредитної лінії в розмірі 24\~250,00 грн, шляхом зарахування на його банківську картку, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами відповідно до умов договору. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. У подальшому, 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №705093781 від 31.08.2021. В подальшому, 04.09.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт-Капітал» було укладено Договір факторингу №0409/24, предметом якого є відступлення права вимоги до боржника за кредитним договором, який зазначено у відповідному реєстрі. Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 52\~127,87 грн. Відповідач належним чином свої обов`язки не виконав, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. 16 грудня 2024 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Цокало Т.М., в якому остання просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та стягнути з ТОВ «Юніт-Капітал» понесені судові витрати в розмірі 9\~000,00 грн. В своєму відзиві представник зазначає, що перехід права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 року за договором факторингу № 28/118-01, та за додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 року до цього ж договору, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є неправомірним, оскільки укладення цих договір відбулося ще до моменту підписання договору № 705093781 від 31.08.2021 року укладеного між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цим кредитним договором від ТОВ «Таліон Плюс» до позивача, так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу є недійсною. Крім того, представник вказує, що позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог, так як визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Таким чином, представник відповідача вважає, що ТОВ «Юніт-Капітал» є неналежним позивачем, тому що не довів своє право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 31 серпня 2021 між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 24 грудня 2024 року на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача Тараненко А.І., в якому останній зазначає, що договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, оскільки він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 - 31.12.2024 року. Також представник вказує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалося не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Стосовно факту перерахування коштів боржнику, представник позивача звертає увагу, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів в загальній сумі 24\~250,00 грн на картковий рахунок відповідача, згідно міжнародних стандартів верифікації платіжних інструментів. З приводу стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9\~000,00 грн, представник Тараненко А.І. вважає, що дана сума є безпідставною, оскільки розмір витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеним та неспівмірним відносно складності справи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2025 року цивільну позовну заяву ТОВ «Юніт-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Галицького районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ «Юніт-Капітал», на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник у судове засідання не з?явилися, на електронну адресу суду адвокат Цокало Т.М. надіслала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Просить відмовити в задоволенні позову, здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог, а також стягнути з позивача всі понесені судові витрати відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 31 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 705093781, який підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV26SD9 /а.с.21-24/. Пунктом 1.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 24\~250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 104 дні, відповідно до п. 1.2. договору. Пунктом 1.4. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти в розмірі 251,85% річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту за час користування ним. На умовах, викладених в п. 1.6. договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50% річних, що становить 1,30 % в день від суми кредиту за час користування ним (п. 1.5. договору). Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту. Матеріали справи також містять копію платіжного доручення, з якого вбачається, що на виконання кредитного договору № 705093781 від 31 серпня 2021 року, кредитором здійснено перекази коштів у розмірі 24\~250,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] , отримувачем є [PERSON] /а.с.42/. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договору факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором /а.с.46-48/. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін /а.с.52/. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року /а.с.53-56/. Додатковими угодами № 27 від 31 грудня 2021 року, №31 від 31 грудня 2022 року, № 32 від 31.12.2023 року, відповідно сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2024 року /а.с. 58-60/. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 161 від 23 листопада 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача в загальному розмірі 48\~660,12 грн /а.с.61-63/. 05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором /а.с.64-66/. Додатковими угодами № 2 від 03 серпня 2021 року, № 3 від 30 грудня 2022 року, сторони домовилися продовжити строк дії договору до 30.12.2024 року /а.с. 71-72/. З витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року вбачається, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 705093781 від 31 серпня 2021 року на суму боргу в розмірі 52\~127,87 грн передано від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» /а.с.74/. 04.09.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладений договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого, фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту /а.с. 77-80/. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 52\~127,87 грн /а.с.82-84/. З розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 52\~127,87 грн, з яких: 24\~250,00 грн -\~заборгованість по кредиту, 27\~877,87 грн -\~заборгованість за відсотками /а.с.89/. Відповідач скористався своїм процесуальними правами та надав до суду відзив на позовну заяву. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч.1 ст. 512\~ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Так, позивач обґрунтовуючи набуття права вимоги до відповідача, посилається, зокрема, на: договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на підставі якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача. В постанові від 18.10.2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд зазначає, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16. Позивачем зазначено, що право вимоги до відповідача переходило тричі: від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача - ТОВ «Юніт Капітал». Так, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога»,\~ був укладений договір факторингу № 28/1118-01 за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон\~Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. В подальшому, 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон\~Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого ТОВ «Таліон\~Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором. 31 серпня 2021 року, тобто вже після укладення зазначених вище договорів факторингу, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з відповідачем договір № 705093781, за умовами якого ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» надало позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 24\~250,00 грн. В свою чергу 04 вересня 2024 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 0409/24, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступити ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~боржників. Кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем\~ [PERSON] \~укладений 31\~серпня 2021\~року,\~тобто через\~три роки\~після укладення\~28\~листопада 2018\~року договору\~факторингу між\~ТОВ «Таліон\~Плюс» і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Таким чином, позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 705093781, оскільки кредитний договір був укладений 31 серпня 2021 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору. Будь-яких належних посилань на докази, що перехід права вимоги за договором №705093781 від 31 серпня 2021 року відбувся на виконання п. 1.3 Договору факторингу, а саме стосовно майбутньої грошової вимоги, її визначеності, суду не надано, як і не надано посилань на докази на підтвердження оплати за Договором про відступлення права вимоги № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та за іншими договорами факторингу також. Отже, ТОВ «Юніт Капітал» є неналежним позивачем, у зв`язку з чим підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором на його користь відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed