Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , законний представник якої є її мати [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є зареєстрованим та проживаючим за адресою: за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що у вказаній квартирі зареєстрований з 1985 року [PERSON] (далі\~ -\~Відповідач). Позивач також вказує, що 23.11.2000 року у вищевказаній квартирі зареєстрували своє місце проживання [PERSON] \~(сестра\~позивача \~надалі за\~тестом \~Відповідач -2),\~з 20.09.2000\~року \~ [PERSON] (племінниця\~позивача \~надалі за\~текстом \~Відповідач -3),\~та з\~02.06.2009\~року [PERSON] \~(чоловік\~сестри позивача\~ надалі\~за тестом\~ Відповідач\~-4). Однак на даний час у вказаній квартирі такі відповідачі не проживають, будь які речі відповідачів в квартирі відсутні, участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг відповідачі не приймають. Позивач наголошує, що у зв`язку з тим, що відповідачі не зняті з реєстрації, їх реєстрація у квартирі створює перешкоди позивачеві у вільному користуванні майном, збільшуючи витрати по утриманню житла, що порушує права позивача. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити визнати\~[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~законний представник\~якої є\~її мати\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подали. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подали. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. У такій заяві представник позивача зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої\~особи,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~Органу опіки\~та піклування\~в особі\~Адміністрації Новокодацького\~району Дніпровської\~міської ради,\~також,\~ надала до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, у відкрите судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися \~належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило. Від відповідачів будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 17.10.2024 року вирішено залучити до участі у справі, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство\~«Жилсервіс -5»(місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд.14). Ухвалою суду\~від 26.11.2024\~року вирішеновитребувати у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75) довідку про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщені, а саме, в квартирі в квартирі [ADDRESS] . Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідачі у відкрите судове засідання \~не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань від таких учасників справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином були повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст.\~280\~ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 26.04.1982 року було видано Ордер на житлове приміщення № 366 серія 2 громадянину [PERSON] на зайняття житлового приміщення, що складається з трьох кімнат за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 23.04.1982 року на склад сім`ї: [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] жінка, [PERSON] сина, [PERSON] сина. Судом також встановлено, що на підставі розпорядження в.о. міського голови № 897-р від 26.11.2015 року вулицю «ж/м Комунар,» перейменовано на « [ADDRESS] ». Судовим розглядом встановлено, станом на день розгляду справи в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Відділу\~формування та\~ведення реєстру\~територіальної громади\~Управління у\~сфері державної\~реєстрації Департаменту\~адміністративних послуг\~та дозвільних\~процедур Дніпровської\~міської ради\~від 30.01.2025\~року за\~№ 6/5-326\~ Оскільки позивач наполягає на тому, що відповідачі за такою адресою фактично не проживають тривалий період часу, спільного господарства з позивачем не ведуть, не несуть витрати з утримання такого приміщення, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір з приводу права відповідачів на користування таким приміщенням, і такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом. Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У частині третій статті 71 ЖК України наведено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. При цьому вичерпного переліку поважності причин не проживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Тобто у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням суду необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Також суд вказує і на те, що\~\~ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року закріплює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У пункті 27 рішення ЄСПЛ від 17 травня 2018 року у справі «Садов`як проти України» зазначено, що рішення про виселення становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо тільки воно не ухвалене «згідно із законом», не переслідує одну із законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, і не вважається «необхідним у демократичному суспільстві». В даному випадку, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , законний представник якої є її мати [PERSON] , [PERSON] , є також зареєстрованим за вказаною адресою, але у такому житловому приміщенні фактично не проживають з 2009\~року, що підтверджується Актами про не проживання вищевказаних осіб за місцем їх реєстрації, що підписані трьома сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та головою ОСББ «ВЗАЄМОДІЯ» Сірик Д.В. Також згідно Акт про фактичне місце проживання за місцем реєстрації від 27.06.2024 року, [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] , - з 1985 року тобто майже 40 років. Доказів поважних причин відсутності відповідачів протягом вказаного часу у зазначеному житловому приміщенні суду не представлено. З огляду на тривалий час відсутності у такому житловому приміщенні, не приймання участі в його утриманні, суд вважає, що відповідачі своєю свідомою поведінкою продемонстрували втрату інтересу до такого жилого приміщення. Суд також зауважує, що відповідачі не були позбавлені можливості подати докази по справі як особисто, так і через своїх представників або за допомогою поштового зв`язку, оскільки вони повідомлялися судом про розгляд цивільної справи у встановленому чинним процесуальним законом порядку. Однак до судового засідання відповідачі\~\~не з`явилися,\~\~належних та допустимих доказів поважності причин неявки суду не представили, не надали жодного заперечення чи пояснення по суті спору. Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, надало суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки в даному випадку таке втручання прямо передбачено законом, переслідує легітимну мету (усунення перешкод у реалізації позивачем своїх житлових прав), та є пропорційним, адже відповідач фактично не проживає у спірному житловому приміщенні надто тривалий час без поважних причин, що утворює додатковий тягар для позивача по справі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до приписів\~\~ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп., з кожного відповідача окремо. На підставі викладеного та

Outcome: approved