Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача коштів, виплачених як допомога по безробіттю у розмірі 3\~882,80 грн., судовий збір в розмірі 3\~028 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де згідно поданої заяви від 18.02.2022 їй було надано статус безробітного, та відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 06 квітня 2020 року № 624 призначено допомогу по безробіттю з 18.02.2022 по 16.08.2022 у розмірі, встановленому законодавством. Харківським міським центром, згідно заяви про виплату грошової допомоги [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю за період з 18.02.2022 по 17.08.2022 у сумі 5908 грн. 98 коп. За результатами обміну даними з Пенсійним фондом України, до Харківського міського центру зайнятості надійшла інформація щодо початку трудових відносин [PERSON] та ФО-П [PERSON] з 19.04.2022. За період з 20.04.2022 (початок зайнятості особи) по 16.08.2022 [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю у сумі 3882 грн. 80 коп. На момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю становить 3882 грн. 80 коп., яка відповідачем на рахунок позивача не повернута, чим завдано шкоду Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання по справі. Представник позивача Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та смс повідомлення. Будь-яких заяв, клопотань та відзиву від відповідача не надходило. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до вимог ч. 1ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де згідно поданої заяви від 18.02.2022 їй було надано статус безробітного, та призначено допомогу по безробіттю з 18.02.2022 по 16.08.2022, у розмірі встановленому законодавством. У заяві про надання статусу безробітного від 18.02.2022 відповідач [PERSON] зазначила та засвідчила власним підписом, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. 21 лютого 20202 між [PERSON] та кар`єрним радником Харківського міського центру зайнятості підписано Індивідуальний план працевлаштування безробітного. Згідно з п.п. 4.2.7 п. 4.2. Індивідуального плану, відповідач зобов`язувалась інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повернути суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбачено ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Під час перебування па обліку в службі зайнятості відповідачем не надавались жодні документи, які б підтверджували факт її зайнятості. За результатами обміну даними з Пенсійним фондом України, до Харківського міського центру зайнятості надійшла інформація щодо початку трудових відносин [PERSON] та ФО-П [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з 19.04.2022. У зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості було проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №141/2022 від 20.09.2022. ФО-П [PERSON] під час проведення звірки підтвердив, що [PERSON] була працевлаштована з 20.04.2022 згідно копії наказу про прийняття на роботу від 19.04.2022 \~ \~ \~ \~ №00000000073-0000001540 та звільнена 24.08.2022 (згідно копії наказу п звільнення від 24.08.2022 № 00000000146-0000001540.) [PERSON] перебувала на обліку у статусі безробітної з 18.02.2022 по 17.08.2022. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення» 17.08.2022 року припинено реєстрацію [PERSON] у зв`язку з поданням письмової заяви про зняття з реєстрації як безробітної. Харківським міським центром, згідно заяви про виплату грошової допомоги [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю за період з 18.02.2022по 17.08.2022 у сумі 5908 грн. 98 коп. За період з 20.04.2022 (початок зайнятості особи) по 16.08.2022 [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю у сумі 3882 грн. 80 коп. Невиконання відповідачем встановлених законодавством вимог, а саме неповідомлення про те, що вона перебуває у трудових відносинах, призвело до безпідставного отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 3882 гри. 80 коп. Директором Харківського міського центру зайнятості прийнято наказ № 184 від 27.09.2022 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] в сумі 3882 грн, 80 коп. та 28.09.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено лист - претензію за вих.№ХМЦЗ-02-4087 з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу. До теперішнього часу [PERSON] у добровільному порядку суму надміру отриманих коштів не повернула. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не мас заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професіно-технічних за вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою, Відповідно до п.1, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих coцiaльних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції припиняється у разі зайнятості особи. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрально органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальні послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. У порушення вимог п. 4 ч. 2 статті 44, п. 1, ч. 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення», відповідач [PERSON] не повідомила у встановлений термін Харківський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на прийняття рішення Харківським міським центром зайнятості про припинення реєстрації безробітних, а саме приховала факт трудових відносин з ФО-П [PERSON] з 20.04.2022. Відповідно до п. 6 Порядку №60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. За період з 20.04.2022 (початок зайнятості особи) по 16.08.2022 [PERSON] на поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю у сумі 3882 грн. 80 коп. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку допомога по безробіттю, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Згідно наданого розрахунку вбачається, що переплата становить 3882 грн. 80 коп. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги по безробіттю та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку. Тому, кошти в розмірі 3882 грн. 80 коп. підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу, як набуті без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved