Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Процесуальні\~дії по справі. 11.02.2025 адвокат Давиденко В.В. звернувся\~ до Черняхівського районного суду Житомирської області\~ в інтересах\~ [PERSON] із заявою, за змістом якої просить : - оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Дівочки Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, за обставин безпосередньої участі в бойових діях під час захисту Батьківщини; - датою загибелі [PERSON] вважати [INFO] , місцем загибелі м. Торецьк Бахмутського району Донецької області. Ухвалою від 12.02.2025 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив здійснювати розгляд справи за правилами окремого провадження в складі одного судді і двох присяжних.\~ 17.02.2025 з військової частини [NUMBER] надійшов відзив на заяву з додатками. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Заява мотивована тим, що чоловік заявниці зник безвісти під час захисту Батьківщини за обставин, які свідчать про його загибель. А саме 03 липня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області зник безвісти чоловік заявниці - старший сержант [PERSON] , який проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] . Вказує, що [INFO] близько 20:00 - 20:09 відбувся мінометний обстріл СП " [INFO] " з боку збройних формувань російської федерації з напрямку південно-східної околиці н.п. Торецьк Донецької області. В результаті мінометного обстрілу і близького вибуху міни номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] старший сержант [PERSON] отримав численні осколкові поранення, частина яких була несумісна з життям. Тіло старшого сержанта [PERSON] залишилось у будинку з координатами: В - 48.382551, L - 37.908195. Зазначає, що на даний час [PERSON] має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а за фактом його зникнення безвісти 11.07.2024 відкрито кримінальне провадження № 12024060400002137. Заявниця пояснює, що їй необхідно визнати її чоловіка померлим з метою отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, виплат від військової частини та оформлення спадкових прав. [PERSON] в судове засідання не з`явився, 18.02.2025 направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначає що заяву підтримую та просить її\~ задовольнити (а.с. 73) [PERSON] в судове засідання не з`явився, 19.02.2025 направив суду заяву згідно якої просить проводити розгляд справи у його в відсутності, заяву підтримую та просить її задовольнити (а.с. 74). Представник військової частини [NUMBER] [PERSON] в судове засідання не з`явився, 17.02.2025 до суду\~ направив відзив на заяву, в якому просив проводити розгляд справи в відсутності представника військової частини, висловив думку щодо необхідності\~ задоволення заяви про оголошення [PERSON] померлим, про що надав докази службового розслідування.\~ Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у\~ Житомирському районі Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)\~25.02.2025\~ направив до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у їх відсутність, щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду. Заінтересована особа - Міністерство оборони України, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились (а.с. 69), будь яких заяв суду не надали.\~ Представник заявника\~в судовому\~засіданні підтримав\~заяву та\~просив її\~задовольнити з підстав, зазначених у заяві. За приписами\~ч.\~3\~ст.\~211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~ Зважаючи, що заінтересовані особи: [PERSON] , та [PERSON] , Військова частина [NUMBER] \~ подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд за їх\~ відсутності у відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України. В ході розгляду справи, судом у відповідності до п. 4 ч. 5\~ст.12 ЦПК України, було створено сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених\~ ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, позицію щодо виниклих спірних правовідносин сторонами висловлено у поданих ними заявах, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5ст.12\~ЦПК України\~створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених\~ЦПК України. У судовому засіданні від 10.03.2025\~ відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення суду. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Родинні зв`язки заявниці та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31 липня 1999 року, що видане Дівочківською с/рада Черняхівського району Житомирської області, згідно якого за актовим записом № № зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ", (а.с. 12). Родинні зв`язки аінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] підтверджується копіямиїсвідоцтв про народження [PERSON] [INFO] ,\~де батьком вказаний " [PERSON] " (а.с. 38) та копією свідоцтва про народження\~ [PERSON] [INFO] , де батьком вказаний " [PERSON] " (а.с. 40). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , що виданий Черняхівським РВ УМВС України в Житомирській області 22.10.1996, [PERSON] [INFO] ,\~ зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 16-18). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, частка власності 1/1 (а.с. 35,36). Згідно з витягом із наказу командира військової частини (по стройовій частині) [NUMBER] № 180 від 26.06.2024, зараховано на котлове забезпечення старшого сержанта [PERSON] 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] \~ та зараховано до складу сил та засобів ОТУ « [INFO] » для здійснення заходів для забезпечення національної безпеки і оборони\~ відсічі і стримуванні збройної агресії рф в районі виконання бойових завдань з дня прибуття (а.с. 89). Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 235 від 20.08.2024 старшого сержанта [PERSON] 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , наказано вважати зниклим безвісті, зупинено виплату грошового забезпечення та знято з котлового забезпечення за місцем розташування сил та засобів ОТУ " [INFO] "\~ ( а.с. 90). 09.07.2024за вих. №9/2987 [INFO] направив заявниці сповіження про те, що її чоловік, старший сержант [PERSON] [INFO] , під час виконання бойового завдання в районі н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області зник безвісти (а.с. 13). Відповідно до акту службового розслідування № 998 від 29.08.2024 по факту зникнення безвісти старшого сержанта [PERSON] встановлено наступне: "...Згідно з бойовим розпорядженням командира військової частини [NUMBER] № 177/2/7725дск від 01 липня 2024 року особовий склад 1 механізованого батальйону зайняв оборонні рубежі у визначеному районі на позиції поблизу населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області. Відповідно до бойового наказу командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] № 1169/1/1 від 01 липня 2024 року група військовослужбовців 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону, серед яких був старший сержант [PERSON] , близько 01 год. 00 хв. 03 липня 2024 року зайняла позицію біля н.п. Торецьк, СП "Самсунг". [INFO] близько 20:00 - 20:09 відбувся мінометний обстріл СП "Самсунг" з боку збройних формувань російської федерації з напрямку південно-східної околиці н.п. Торецьк Донецької області. В результаті мінометного обстрілу і близького вибуху міни номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] старший сержант [PERSON] отримав численні осколкові поранення, частина яких була несумісна з життям. Даний факт у своїх поясненнях підтверджує командир бойової машини - командир 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] . Будучи опитаним солдат [PERSON] надав пояснення, що знаходячись неподалік від старшого сержанта [PERSON] побачив пошкодження шолому, внаслідок влучання осколка, через який спостерігалася масована кровотеча в районі голови, на додачу до інших отриманих поранень. Внаслідок отриманих поранень старший сержант [PERSON] ознак життя не подавав, на оклики не відповідав і вірогідніше за все загинув. Те, що старший сержант [PERSON] , вірогідніше за все, загинув, стверджує і старший сержант [PERSON] , який підтвердив пояснення, надані солдатом [PERSON] , стосовно обставин можливої загибелі старшого сержанта [PERSON] . Евакуювати тіло старшого сержанта [PERSON] із-за інтенсивного обстрілу та постійного кружляння ворожих БПЛА над місцем розташування, не було можливості. Тіло старшого сержанта [PERSON] залишилось у будинку з координатами: В - 48.382551, L - 37.908195. На час події старший сержант [PERSON] знаходився у засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом) та без ознак алкогольного чи іншого сп`яніння. Даних щодо потрапляння старшого сержанта [PERSON] в полон, в тому числі\\ добровільної здачі, а також самовільного залишення місця служби чи дезертирства в ході службового розслідування не здобуто. Дана подія була зафіксована черговим у журналі бойових дій військової частини [NUMBER] № 462т від 26.06.2024" (а.с. 24-25). Вказані обставини підтверджуються витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.07.2024 № 2466 (а.с. 22), довідкою-доповіддю по факту зникнення безвісти (попередньо загибелі) номера обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] старшого сержанта [PERSON] , (а.с. 29), рапортом ТВО командира 2 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] молодшого лейтенанта [PERSON] (а.с. 30), письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] (31-32, 33-34). Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20240726-2166\~ від 26.07.2024 [PERSON] [INFO] , має статус\~особи,\~зниклої безвісти\~за особливих обставин,\~а за\~фактом його\~зникнення безвісти\~11.07.2024\~відкрито кримінальне провадження № 12024060400002137 (а.с. 14). Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно зі\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 1 ст. 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає справи\~ в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявницею обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на оформлення спадкових прав та належних соціальних виплат. Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до доктрини цивільного права у випадку визнання фізичної особи безвісно відсутньою має місце умовна презумпція смерті (немає підстав вважати її живою), а у випадку оголошення її померлоюбезумовна презумпція смерті (є підстави, що дають припустити її смерть). Верховний Суд у складі Великої Палати у постанові від 11 грудня 2024 року у справі N 755/11021/22, провадження N 14-94цс24 сформулював такі правові висновки. Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. Відповідно до частини першоїстатті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом частини другої статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У частині першій статті 46 ЦК України, міститься загальна норма: "фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років" - та дві спеціальні: "якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців" та "за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру". У частині другі йстатті 46 ЦК України,законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року N 5-р (II)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali); "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року N 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану"). За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року N 1932-XII "Про оборону України" (станом на час виникнення правовідносин у цій справі): - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; - бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); - воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; -район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другійстатті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, також зауважила, що словосполучення "від дня закінчення воєнних дій", особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Як підтверджується актом службового розслідування, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] від 29.08.2024, [PERSON] зник безвісти 03 липня 2024 року за особливих обставин під час виконання службових обов"язків по захисту Батьківщини, внаслідок обстрілу з боку збройних формувань рф поблизу населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області. Згідно даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року N 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за N 1668/39004 зі змінами, активні бойові дії на території Торецької міської територіальної громади за винятком сел. Озарянівка, сел. Курдюмівка, сел. Шуми є 24.02.2022, а датою завершення бойових дій 06.08.2024. З 06 серпня 2024 року територія Торецької міської територіальної громади, за винятком сел. Озарянівка, сел. Курдюмівка, сел. Шуми, є тимчасово окупованою територією. З наведеного вбачається, що [PERSON] зник безвісти під час проведення активних бойових дій в зоні проведення активних бойових дій за обставин, що надають підстави обґрунтовано припускати його смерть під час обстрілу військами країни-агресора. Таким чином, дана заява заявлена після спливу шестимісячного строку з дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі [PERSON] міста Торецьк Бахмутського району Донецької області. Оскільки в судовому засіданні доведено, що [PERSON] зник безвісти у зв`язку з активними воєнними діями, за обставин, які загрожували йому смертю, і вмісці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування більше шести місяців після закінчення активних бойових дій в місці його зникнення, суд вважає за необхідне оголосити [PERSON] померлим. З врахуванням викладених судом обставин днем смерті [PERSON] необхідно вважати " [INFO] ", За вказазних вище обставин суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Частинами 1-3 \~ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення поданої до суду заяви. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved