Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

05.03.2025 представник відповідача адвокат Волков С.В. звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі з метою вирішення питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4599,60 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Учасники справи\~у судове\~засідання не\~викликалися з урахуванням положень ч. 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки суд не вбачав у цьому необхідності, позаяк сума витрат на професійну правничу допомогу, що зазначається представником у заяві про винесення додаткового рішення (6000 грн), була меншою за орієнтовну суму відповідних судових витрат, що вказана у відзиві на позов (8000 грн), копію якого представник позивача отримував. Дослідивши заяву представника відповідача та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.\~Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів із дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.\~У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що 03.03.2025 судом було ухвалено рішення суду у цивільній справі № 679/2012/24 (провадження № 2/679/221/2025) за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого позовні вимоги були задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за анкетою-договором № 002/9035389-SP від 21.01.2021 у розмірі 23156,68 грн (при заявленій ціні позову 99210,08 грн) (а.с. 55-57). Із вказаного рішення також вбачається, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а питання щодо стягнення витрат відповідача на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося, позаяк у відзиві на позов представник відповідача Волков С.В. вказав, що остаточний розмір таких витрат буде обраховано за результатами розгляду справи судом згідно з договором про надання правничої допомоги від 03.02.2025 та подано до суду протягом п?яти днів із дня ухвалення судового рішення по суті спору. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що 03.02.2025 відповідач [PERSON] уклала із адвокатом Волковим С.В. договір про надання правничої допомоги, повноваження якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВК № 1157685 від 05.02.2025. Крім іншого, у п. 4.1 вказаного договору зазначається, що вартість правничої допомоги визначається актом приймання-передачі правничої допомоги, виходячи з наступного тарифу: вартість однієї години роботи адвоката становить 1200 грн (а.с. 51, 52-53, 64). Із наданого представником відповідача акту приймання-передачі правничої допомоги від 05.03.2025 вбачається, що відповідачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката Волкова С.В., пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у загальному розмірі 6000 грн, сплата яких підтверджується квитанціями АТ КБ «ПриватБанк» від 05.10.2025 (а.с. 65, 66). Згідно з ч. 4\~ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. У той же час представник позивача, який належним чином повідомлявся про розгляд справи судом та отримав копію відзиву, відповіді на відзив не подав, не скориставшись своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката із посиланням на неспівмірність витрат відповідача на оплату такої допомоги. Отже, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу з огляду на положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд вважає співмірним\~зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, оскільки вони відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи те, що судом було задоволено 23,34% позовних вимог (23156,68 грн х 100% / 99210,08 грн), суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача суму понесених останньою судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4599,60\~ грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (6000 грн х 76,66% / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: approved