Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.08.2024 звернувся до\~ суду\~із\~ позовом, в якому просить визнати спільною сумісною власністю 1/2 частину квартири [ADDRESS] його та [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що з 29.07.2000 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.08.2020 розірвано. 13.01.2003 на ім`я позивача було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . 17.04.2014 вказану квартиру було продано, а грошові кошти від продажу використані для придбання 23.04.2014 квартири за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у квартирі [ADDRESS] була зареєстрована неповнолітня дочка сторін [PERSON] , тому дозвіл на відчуження вказаної квартири опікунською радою було надано за умови виконання вимоги щодо укладення наступного договору купівлі-продажу квартири з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини. Таким чином, неповнолітня [PERSON] набула права власності на 1/2 частину придбаної сторонами квартири [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частки вказаної квартири в договорі купівлі-продажу від 23.04.2014 зазначено [PERSON] . Проте, оскільки спірне майно придбане у шлюбі, дана частка квартири є спільною сумісною власністю його та відповідачки [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] через представника - адвоката Дабіжу О.А. 06.09.2024 звернулися із зустрічним позовом, у якому просять припинити право власності [PERSON] на 1/4 частки квартири із загальною площею 55,2 кв.м за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що 29.07.2000 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.08.2020 шлюб було розірвано. За час шлюбу [PERSON] придбала квартиру: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу поділ майна домовились вирішити окремо. Частка відповідача у спірній квартирі порівняно із часткою позивачів є незначною, спірна квартира є неподільною річчю, такою, яку неможливо поділити в натурі без втрати її цільового призначення. Квартира розташована на 2-му поверсі 4-х поверхневого будинку, тобто зробити окремий вихід немає можливості, квартира складається з 3-х кімнат. В квартирі проживає позивачка [PERSON] та спільні з відповідачем діти, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка є співвласником 1/2 частки квартири. Відповідач за вказаною адресою не зареєстрований і не проживає. [PERSON] та [PERSON] не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно і не ведуть спільне господарство. Відповідач не бере участі у витратах, яких потребує утримання майна, не несе витрати зі сплати житлово-комунальних послуг, а отже можна стверджувати про неможливість спільного володіння та користування майном. Місце проживання [PERSON] зазначив у позовній заяві: [ADDRESS] , тобто відповідач наразі проживає за цією адресою разом із жінкою у цивільному шлюбі. Також у власності відповідача знаходиться земельна ділянка за кадастровим номером 7423381900:03:001:0030, а отже припинення права власності не завдасть істотної шкоди його інтересам. Позивач за первісним позовом [PERSON] 05.11.2024 подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому позовні вимоги зустрічного позову не визнає і просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що є співвласником 1/2 частини квартири разом із [PERSON] , як спільного майна подружжя, придбаного під час перебування у шлюбі. Позивачі за зустрічним позовом просять припинити його право власності на 1/4 частку спірної квартири, проте він у позові не ставить питання про частки, а просить лише визнати спільною сумісною власністю подружжя 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Грошову компенсацію вартості його частки у спільному майні він отримувати не бажає. У відповіді на відзив представник відповідачів за первісним позовом адвокат ДабіжаО.А. зазначила, що наявні всі підстави для припинення права відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на 1/4 частку квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , оскільки його частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. І хоча [PERSON] у відзиві вказав, що не погоджується на грошову компенсацію за належну йому 1/4 частку спірної квартири, проте суд може зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку. [PERSON] готова сплатити вартість 1/4 частки квартири відповідачу, але після оцінки майна, щоб визначити вартість зазначеної частки. Ухвалою судді 22.08.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 23.10.2024 прийнято зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності на частку квартири та об`єднано з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на майно. Ухвалою суду 23.12.2024 за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник позовні вимоги первісного позову підтримали та просили його задовольнити з підстав, указаних у позові. Вимоги зустрічного позову не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. [PERSON] пояснив, що випадково дізнався, що реєстрацію його місця проживання у спірній квартирі було припинено. Це було зроблено без рішення суду у адміністративному порядку у центрі надання адміністративних послуг Ніжинської міської ради, без його відома і згоди, попри те, що він є співвласником 1/2 частки квартири. Був змушений у січні 2025 року зареєструвати своє місце проживання у квартирі знайомого у [ADDRESS] , оскільки не може під час воєнного стану не мати реєстрації місця проживання. Фактично ж проживає із теперішньою дружиною у [ADDRESS] . Дане житло належить знайомим дружини, які вибули з початком війни за кордон. Не має права власності на інше житло, окрім спільної сумісної власності на 1/2 частки спірної квартири. Користування ж житлом у [ADDRESS] , здійснюється за домовленістю із його власником, і таке користування може бути припинено за рішенням власника. Наполягає, що позбавлення його права власності на 1/4 частки спірної квартири істотно зашкодить його інтересам. Наразі не визначився, чи буде надалі користуватися спірною квартирою. Бажає захистити своє право власності шляхом юридичного закріплення і визнання судом поширення на 1/2 частки спірної квартири правового режиму спільної сумісної власності його і [PERSON] . Представник відповідачок за зустрічним позовом адвокат Дабіжа О.А. підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Вимоги первісного позову не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Заслухавши [PERSON] , представників сторін, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 29.07.2000 по 28.09.2020, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7) та рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.08.2020, яке набрало законної сили 28.09.2020, яким шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.01.2003 органом приватизації при виконкомі Ніжинської міської ради, [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 10). Довідкою КП «Ніжинське МБТІ» від 15.07.2024 за № 01394 підтверджується, що належна [PERSON] квартира за адресою [ADDRESS] , була продана останнім згідно договору купівлі-продажу 17.04.2014, реєстраційний номер 551, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу (а.с. 11). Як зазначено первісним позивачем та не заперечується первісними відповідачами, за рахунок коштів отриманих від продажу належної [PERSON] вищевказаної квартири було придбано квартиру за адресою [ADDRESS] . З відомостей з Державного реєстру речових прав вбачається, що трикімнатна квартира, загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності із визначенням часток (по 1/2 за кожною), на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2014 реєстровий №346, посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Турчин А.М. (а.с. 12). У матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу квартири від 23.04.2014, згідно з яким покупці [PERSON] та [PERSON] , від імені та в інтересах якої діють, як законні представники її батьки [PERSON] та [PERSON] , прийняли від продавців у власність у рівних частках, тобто по 1/2 частці кожен квартиру за [ADDRESS] . Відповідно до вимог рішення виконкому Ніжинської міської ради Чернігівської обл. від 05.12.2013 № 488, [PERSON] та [PERSON] дозволяється купити 1/2 частку квартири, що є предметом цього договору, на ім`я малолітньої [PERSON] 1/2 частки квартири здійснюється [PERSON] за згодою її чоловіка [PERSON] , підтвердженням чого є його особиста заява, справжність підпису якого засвідчена нотаріально нотаріусом Турчин А.М. (а.с. 69-70). У спірній квартирі проживають [PERSON] , [PERSON] та малолітня [PERSON] (а.с. 67 зворот). Комунальні послуги за спірну квартиру сплачує [PERSON] (а.с. 42зворот -67). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Відповідачами за первісним позовом не оспорюється придбання під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] квартири за адресою [ADDRESS] , 1/2 частки якої була зареєстрована за [PERSON] (на той час малолітньою). За такого, інша 1/2 частка квартири, хоча і зареєстрована за [PERSON] , але належить їй не на праві особистої приватної власності, а є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та їх представник не заперечували, що реєстрація місця проживання [PERSON] у спірній квартирі була припинена без його відома. При цьому, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) співвласника житла за заявою іншого співвласника такого житла не здійснюється (п. 56 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМУ від 07.02.2022 № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад"). За правилами п. 61 зазначеного Порядку у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: 1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб). Згідно з п. 63 цього Порядку зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи за заявою співвласника житла в порядку, передбаченому пунктом 61 цього Порядку, здійснюється за згодою іншого співвласника житла, яка надається особисто або через представника та підтверджується підписом такого співвласника або його представника у заяві. Як зазначалося судом вище, у договорі купівлі-продажу спірної квартири [PERSON] покупцем не зазначений, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно співвласником не вказаний. З урахуванням встановлених обставин справи зазначене призводить до порушення його прав співвласника і за таких обставин доводи [PERSON] про ефективність захисту його прав співвласника спірної квартири у спосіб визнання на 1/2 її частки права спільної сумісної власності його і [PERSON] є обгрунтованими, а тому первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо зустрічного позову, судом ураховується наступне. Відповідачі за первісним позовом не заперечують, що позивачу [PERSON] належить частка спірної квартири, але вказують, що спільне володіння, користування квартирою та її поділ є неможливим, а тому заявили зустрічні вимоги про припинення права позивача на частку у спільному сумісному майні подружжя з одночасним присудженням позивачу [PERSON] грошової компенсації в сумі 236 125 грн. Таку суму грошової компенсації визначено на підставі висновку про вартість нерухомого майна від 15.11.2024, згідно з яким орієнтовна ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 944\~500 грн (а.с.148). Квитанції №16 та №18 від 04.03.2025 підтверджують внесення коштів на депозитний рахунок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області щодо грошової компенсації за 1/4 частку [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Проте, [PERSON] заперечив проти позбавлення його права власності і отримання грошової компенсації за належну йому частку у праві власності на квартиру. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд ухвалює рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Обґрунтовуючи вимоги зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] вказують, що частка [PERSON] є незначною порівняно з їх частками, спірна квартира є неподільною і частка [PERSON] не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування квартирою є неможливим. Висновком експерта Чернігівського НДЕКЦ № СЕ-19/125-24/15116-БТ від 27.11.2024 підтверджено, що технічно неможливо відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва здійснити поділ в натурі квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток співвласників на 1/4 та 3/4 так, щоб ці частини були окремими та незалежними. Отже спірна квартира сторін дійсно не може бути поділена на окремі частини. Стаття 365 ЦК України передбачає реалізацію права співвласників на припинення права власності одного із співвласників на його частку в спільному майні за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але можуть бути застосовані за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. З огляду на викладене при вирішенні позову, пред`явленого на підставі статті 365 ЦК України, визначальним для прийняття судом рішення є встановлення обставини про те, що припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників не завдасть шкоди особі, право власності на частку якої припиняється, а визначення істотності шкоди, яка може бути завдана співвласнику, право якого припиняється, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. Як вбачається з наданих сторонами Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.09.2024 та 29.01.2025 у власності [PERSON] наявна земельна ділянка, площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Каблуки Ніжинського району Чернігівської області. Відомостей про наявність у власності [PERSON] іншого нерухомого майна матеріали справи не містять. Отже, [PERSON] не має у власності іншого житла, окрім того, право на частку у якому його просять позбавити суд [PERSON] , [PERSON] . За таких обставин, на переконання суду, припинення права [PERSON] на частку у спільному майні, враховуючи, що вона є єдиним належним на праві власності житлом, завдасть істотної шкоди його інтересам. Обставини і підстави користування [PERSON] на даний час іншим житлом свідчать про їх тимчасовий і невизначений характер, а тому означене не спростовує наведеного вище висновку. З урахуванням викладеного та досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, про відсутність підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з того, що вимоги первісного позову задоволено, з відповідачок [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору всумі 1211,20 грн. по 605 грн. 60 коп. з кожної. Оскільки у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє, попередньо внесену [PERSON] та [PERSON] на депозитний рахунок суду вартість 1/4 частки у праві власності на спірну квартиру слід повернути [PERSON] та [PERSON] . \~

Outcome: approved