Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та уточнивши позовні вимоги прохає провести поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 5910400000:03:092:0012, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Визнати за нею право власності на приміщення житлового будинку літ. «А1» та прибудову «а3», житлову прибудову «А4», тамбур «а5», ганок «гн2», напівпідвал «н/пд1» загальною площею 84,4 кв.м., житловою 41,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме: (2-1) - коридор площею - 5,9 кв.м. (2-2) - передня площею - 5,8 кв.м. (2-3)- кухня площею-11,6 кв.м. (2-4) - житлова площею -16,7 кв.м. (2-5) - санвузол площею -2,8 кв.м. (2-6) - житлова площею - 8,3 кв.м. (2-7) - житлова площею -16,8 кв.м. н/пд. (2-8) - коридор площею - 2,1 кв.м. н/пд. (2-9) - топкова площею 14,4 кв.м. господарські споруди: гараж літ. «Ж1» - загальною площею забудови 27,5 кв.м. сарай літ. «И1» площею 7,3 кв.м. сарай літ. «К1» площею 15,4 кв.м. вбиральня літ. «М1» площею 1.8 кв.м. душ літ. «Н1» площею 1,9 кв.м. 3/4 частини огорожі № 1-4. Виділити їй на 3/4 частини згідно варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 1 від 03 лютого 2025 року за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,0750 га (750 м.2), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями. [PERSON] на 1/4 частини виділити згідно варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 1 від 03 лютого 2025 року за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,0250 га (250 м.2), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Визнати за нею право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0750 га., що знаходиться за адресою; [ADDRESS] . Припинити їй право спільної часткової власності на належні їй 3/4 частки у житловому будинку та 3/4 частки земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 5910400000:03:092:0012, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на її користь 50 % понесених нею судових витрат. Свої вимоги мотивують тим, що\~ в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, 3/4 частини якого належить їй на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 27 жовтня 2023 року за реєстровим номером 816, а 1/4 частина цієї садиби належить відповідачу на підставі договору дарування за реєстровим номером 2001 від 01 вересня 2023 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер 5910400000:03:092:0012 загальною площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 3/4 частини даної земельної ділянки належить їй, на підставі договору дарування за реєстровим номером 816 від 27.10.2023 року, що відповідає 0,075 га від загальної площі присадибної ділянки (0,10 га X 3/4 = 0,075га), а 1/4 частина даної земельної ділянки належить відповідачу на підставі договору дарування за реєстровим номером 2001 від 01.09.2023 року, що відповідає 0,025 га від загальної площі присадибної ділянки (0,10га X 1/4 = 0.025га). Житловий будинок складається із двох частин з окремими входами: Перша частина житлового будинку-коридор «а2 1-1» площею 7 кв.м., житлова кімната «А1 1-2» площею 17,2 кв.м., кладова «а2 1-3» площею 7,2 кв.м., ганок «гні», погріб «пгі», із господарських будівель до цієї частини відносяться: літня кухня під літерою «Д1», вбиральня під літерою «Г1» та огорожа № 3-4. Дана частина житлового будинку належить відповідачу, але він нею не користується, вона знаходиться у занедбаному стані. Друга частина житлового будинку - коридори: «а3 2-1» площею 5,9 кв.м., «нпд1 2-8» площею 2,1кв.м., передня «А1 2-2» площею 5,8 кв.м., кухня «А1 2-3» площею 11,6 кв.м., житлові кімнати: «А1 2-4» площею 16,7 кв.м., «А1 2-6» площею 8,3 кв.м., «А1 2-7» площею 16,8 кв.м., санвузол «А1 2-5» площею 2,8 кв.м., топкова «н/пд1 2-9 площею 14,4 кв.м., ганок «гн2», напівпідвал «н/пд1», із господарських будівель до цієї частини відносяться: гараж під літерою «Ж1», сараї під літерами «И1», «К1», вбиральня під літерою «М1», душ під літерою «Н1», огорожа № 1-3. Дана частина належить їй. Фактично садиба колишніми співвласниками була поділена раніше, а прибудови до будинку та господарчо-побутові будівлі співвласниками добудувалися пізніше кожним із співвласників самостійно, в установленому законом порядку, але у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності зареєстровано лише у розмірі часток без конкретизації, кому із співвласників конкретно, що належить. Внаслідок чого це породжує у відповідача бажання чинити їй перешкоди у користуванні належною їй частиною житлового будинку. У зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду з позовом про поділ садиби у натурі, так як у добровільному порядку вирішити це питання не представляється можливим. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом Наталич Г.В. звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, Головне управління Держгеокадастру в Сумській області про усунення перешкод у користуванні приватною власністю. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - адвокат Розенко Т.С. до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі, а саме: провести поділ житлового будинку з господарчими будівлями згідно заявлених вимог та будівельно-технічної експертизи, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію в сумі 7500 грн. за різницю в ідеальних частках внаслідок поділу. Провести поділ земельної ділянки згідно другого варіанту судової земельно-технічної експертизи. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 50% , також до заяви додала звіт по судовим витратам (а.с. 243, 244-252). Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Наталич Г.В. до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти уточнених позовних вимог за первісним позовом не заперечує, визнає позовні вимоги [PERSON] про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі за адресою [ADDRESS] згідно висновку експерта по варіанту №2 (висновок №01/25 від\~ 03.02.2025 року). Згодна щоб з\~ [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 50% усіх судових витрат (а.с.254).\~ Також звернулася до суду із заявою про відмову від\~ зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод\~ та просить закрити провадження (а.с. 253). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 151, 152, 193). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління\~ Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явилася, надали пояснення\~ по справі у яких зазначили, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 5910400000:03:092:0012 у ДКЗ була здійснена 04.07.2019 року на підставі заяви [PERSON] про державну реєстрацію земельної ділянки та доданої в електронному вигляді Технічної документації\~ із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на умовах оренди за адресою: [ADDRESS] , що розроблена ФОП [PERSON] у 2019 році. При перевірці місцевого фонду документації із землеустрою та оцінки земель відділу № 1 встановлено, що у місцевому фонді вищезазначена земельна документація обліковується. Слухання справи прохають проводити без участі представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду, та прохають врахувати\~ надані ними письмові пояснення при прийнятті рішення (а.с. 154). Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2024 року прийнято первісну позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.07.2024 року (а.с. 74). Протокольною ухвалою\~ Конотопського міськрайонного суду Сумської\~ області від\~ 09.07.2024\~ року\~ у\~ зв`язку з клопотанням представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - адвоката Наталич Г.В. підготовче судове\~ засідання\~ відкладено на 30.07.2024 року\~ (а.с. 78). Протокольною ухвалою\~ Конотопського міськрайонного суду Сумської\~ області від\~ 30.07.2024\~ року\~ у\~ зв`язку з клопотанням позивача за перевісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] \~ підготовче судове\~ засідання\~ відкладено на 10.09.2024 року\~ (а.с. 84). Протокольною ухвалою\~ Конотопського міськрайонного суду Сумської\~ області від\~ 10.09.2024\~ року\~ у\~ зв`язку з уточненням позовних вимог\~ підготовче судове\~ засідання\~ відкладено на 03.10.2024 року\~ (а.с. 106). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.10.2024 року поновлено строк для подання зустрічного позову\~ [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які\~ не\~ заявляють самостійних\~ вимог щодо\~ предмету\~ спору: Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, Головне управління Держгеокадастру в Сумській області про усунення перешкод у користуванні приватною власністю. Зустрічний позов\~ [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які\~ не\~ заявляють самостійних\~ вимог щодо\~ предмету\~ спору: Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, Головне управління Держгеокадастру в Сумській області про усунення перешкод у користуванні приватною власністю прийнято до спільного розгляду. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Зобов`язано позивача [PERSON] надати доступ працівникам МБТІ до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] для огляду та проведення відповідних процедур з метою складання технічного паспорту. Підготовче судове засідання у справі відкладено на 25 листопада 2024 року на 10:00 год. (а.с. 148). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.12.2024 року\~ (а.с. 190). Ухвалою\~ Конотопського міськрайонного суду\~ Сумської\~ області від 23.12.2024\~ року по справі призначено додаткову будівельно-технічну та судову земельно-технічну експертизи, провадження у справі зупинено (а.с. 199-200). Ухвалою\~ Конотопського міськрайонного суду\~ Сумської\~ області від 07.02.2025\~ року\~ провадження у справі відновлено. Продовжено судове засідання 04 березня 2025 року\~ (а.с. 241). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, а провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] слід закрити у зв`язку з відмовою його представника адвоката Наталич Г.В. від позову та прийняття відмови судом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (частина перша статті 367 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України співвласник має право на надання йому в окреме володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом. Відповідно до статей 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток\~ у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Системний аналіз статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Згідно із правозастосовними орієнтирами викладеними у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Відповідно до частини першої статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (частина четверта статті 120 ЗК України). У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» вказано, що одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. У постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16 зазначено, що «відповідно до статті 90 ЗК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу частини будинку) на землях міст при переході прав власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статей 364, 367 ЦК України\~ кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу. Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України. Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. За правилом частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина четверта статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України , особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Разом з тим відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном». Із наданих доказів видно, що будинок з господарчо-побутовими будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності, зокрема 3/4\~ - позивачу [PERSON] та 1/4 - відповідачу [PERSON] (а.с. 9, 10, 11, 31-38, 39, 40, 41, 42, 43-47, 48, 49). Спірна садиба перебуває на земельній ділянці площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.12, 13, 14, 15-20). Між сторонами склалися складні відносини і спільне користування зазначеною нерухомістю є неможливим, вони не змогли досягти згоди в позасудовому порядку про спосіб виділення частки в натурі із спірного майна. Дані обставини фактично не оспорюються. За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 01/25, складеного 10.01.2025 року судовим експертом Меншун О.І., на розсуд суду запропоновано варіант поділу по сформованому порядку користування житловим будинком з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . При даному варіанті: [PERSON] виділяються: приміщення житлового будинку літ. «А1» та прибудова «а3», житлова прибудова «А4», тамбур «а5», ганок «гн2», напівпідвал «н/пд1» загальною площею 84,4 кв.м., житловою 41,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме: (2-1) - коридор площею - 5,9 кв.м. (2-2) - передня площею - 5,8 кв.м. (2-3)-кухня площею - 11,6 кв.м. (2-4) - житлова площею -16,7 кв.м. (2-5) - санвузол площею -2,8 кв.м. (2-6) - житлова площею - 8,3 кв.м. (2-7) - житлова площею -16,8 кв.м. н/пд. (2-8) - коридор площею - 2,1 кв.м. н/пд. (2-9) - топкова площею 14,4 кв.м. Господарські споруди: гараж літ. «Ж1» - загальною площею забудови 27,5 кв.м. сарай літ. «И1» площею 7,3 кв.м. сарай літ. «К1» площею 15,4 кв.м. вбиральня літ. «М1» площею 1.8 кв.м. душ літ. «Н1» площею 1,9 кв.м. 3/4 частини огорожі № 1-4; [PERSON] виділяються: приміщення прибудови «а2», ганок «гн1», загальною площею 31.4\~ кв. м., житловою 17.2 кв. м., а саме: (1-1) коридор площею 7,0 кв.м. (1-2) - житлова площею -17,2 кв.м. (1-3) - кладова площею 7,2 кв.м. Всього загальна площа становить 31.4 кв.м., житлова 17,2 кв. м. Господарські споруди: вбиральня літ. «Г1» - площа складає 1,1 кв.м. літня кухня літ. «Д1» площа 14,5 кв.м. 1/4 частини огорожі № 1-4; За висновком судової земельно-технічної експертизи № 1, складеного 03.02.2025 року судовим експертом Сукаленко С.В., на розсуд суду запропоновано два варіанти можливого поділу земельної ділянки. При цьому визначено, що\~ [PERSON] на 3/4 частини виділяється земельна ділянка площею 0,0750 га (750 кв. м), [PERSON] на 1/4\~ частини виділяється земельна ділянка площею 0,0250 га (250 кв. м) (а.с. 226-238). Позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту експертизи за яким: співвласнику [PERSON] - на 3/4 частини виділяється земельна ділянка площею 0,0750га (750 м2), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями. співвласнику [PERSON] - на 1/4 частини виділяється земельна ділянка площею 0,0250 га (250 м2), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Межа, яка відокремлює земельні ділянки показана червоним кольором і проходить по точкам [PERSON] - відрізок межі ділянки А-Б, проходить по ламаній лінії від червоній лінії ( [ADDRESS] ) до лінії поділу житлового будинку довжиною 12,73 м (9,34+3,39); - далі проходить відрізок межі по поділу житлового будинку Б-В, по ламаній лінії довжиною 6,47 м (6,34+0,13) (лінія поділу будинку)); -\~ відрізок межі ділянки В - Г, проходить по ламаній лінії довжиною 22,22 м (1,46+8,21+1,9+10,65) до тильної сторони ділянки розділивши межу на частки розміром 28,0 м та 7,91м. Погоджуючись із запропонованим стороною позивача варіантом суд зазначає таке. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК). Відповідно до статті 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК). Слід також зауважити, що коли погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном (постанова Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16). Враховуючи планування спірного житлового будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, незначне відступлення від належних сторонам ідеальних частин будинку, при цьому суттєве зменшення робіт з переобладнання, а також відсутність будь-якої правової позиції відповідача щодо можливих варіантів розподілу спірної нерухомості, що свідчить про байдужість до спору, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача поділивши будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою саме відповідно до другого варіанту висновку експертів стягнувши з позивача на користь відповідача грошову компенсацію в розмірі 7500 грн. за різницю в ідеальних частках в наслідок поділу будинку. Статтею 141 ЦПК регламентовано, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Сторони узгодили, що з відповідача [PERSON] на користь позивача\~ [PERSON] стягнути 50 % понесених [PERSON] судових витрат, а саме: 1767 грн. сплаченого судового збору, 1909,55 грн. витрат за\~ проведену\~ судову будівельно-технічну експертизу, 4996,35 грн. витрат за\~ проведену\~ земельно-технічну експертизу, 1700 грн. витрат на оплату послуг спеціаліста інженера-геодезіста за топографо-геодезичну зйомку земельної ділянки з фактичним розташуванням всіх будівель та споруд, згідно заявленого клопотання судового експерта Сукаленка Сергія Вікторовича, 7500 грн. витрат на правничу допомогу, а разом 17872,90 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві грн 90 коп.).\~

Outcome: approved