Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит №100621472, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000 грн. 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу №03Т, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №100621472 від 26.03.2021. Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 23000 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту розмірі 5000 грн., заборгованість за процентами в розмірі 18000 грн.. Просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Діджи Фінанс" вказану заборгованість та судові витрати по справі: 2422 грн. 40 коп. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 07.01.2025 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~попередньо подав\~заяву про\~розгляд справи\~у відсутності\~представника позивача,\~підтримання позовних\~вимог, проти заочного розгляду не заперечує . Відповідачка, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не надала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомив, будь яких заяв та клопотань на адресу суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2021 [PERSON] в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» подала заявку на отримання кредиту. 26.03.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №100621472, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Кредитні кошти надані позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п.п. 1.2-1.4 вищевказаного договору сума кредиту становить 5000,00 грн.; кредит надається строком на 15 днів з 26.03.2021, з терміном повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту - 10.04.2021. Відповідно до п.п. 1.5.1, 1.5.2 Договору комісія за надання кредиту становить 0 грн., яка нараховується за ставкою 0% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом визначені у розмірі 3000 грн., які нараховуються за ставкою 4,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 6.1 Договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Із платіжного доручення № 26261787 від 26.03.2021 слідує, що ТОВ «МІЛОАН» перераховано відповідачці 5000,00 грн.. 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу №03Т, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідачки за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №100621472 від 26.03.2021. Позивачем, який набув право грошової вимоги, на адресу відповідачки направлено повідомлення про відступлення права вимоги. Згідно витягу з додатку до договору факторингу №03Т від 23.06.2021 загальна заборгованість [PERSON] за договором №100621472 від 23.06.2021 становить 23000 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту розмірі 5000 грн., заборгованість за процентами в розмірі 18000 грн., заборгованість за комісією 0 грн., заборгованість за пенею у розмірі 0 грн.. Із матеріалів справи вбачається, що вищевказана заборгованість станом на час розгляду справи відповідачкою не погашена. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного. За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію», якщо згідно з актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором,визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1ст.626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.\~207\~ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно дост. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст.611,612,623-625,1049,1050\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також відповідно до п. 1 ч. 1ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082 ЦК Україниза договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги,а клієнт не відповідає перед фактором,якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України). За встановленого, права та обов`язки первісного кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №100621472 від 26.03.2021перейшли до ТОВ "Діджи Фінанс". Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] 5000 грн. заборгованості за тілом кредиту за договором про споживчий кредит №100621472. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитним коштами за договором №100621472, укладеним 23.06.2021 з TOB «Мілоан», суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування, а саме 10.04.2021, тобто 15 днів, а також зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору. З огляду на викладене з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за договором про споживчий кредит №100621472 в розмірі 3000 грн (5000х4.0%х15). З урахуванням викладеного, а також того, що позивач свій процесуальний обов`язок доказування виконав, довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, перерахування коштів та наявність у відповідачки заборгованості за вказаним договором у розмірі 8000 грн., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2422,40 грн., та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Так, представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги від 01.08.2024 року, копію додаткової угоди до вказаного договору, акт №100621472 про підтвердження факту надання правничої(правової) допомоги адвокатом від 30.09.2024, з якого вбачається, що розмір винагороди адвоката за надані ним послуги складають 6000 грн. З огляду\~на викладене,\~виходячи з\~принципу пропорційності\~відшкодування судових\~витрат до\~задоволених вимог\~-позов\~було задоволено\~у процентному\~відношенні на\~ 34,78\~%, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 842,51 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 2086,80 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial