Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

19.12.2024 в.о. директора департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Ніколенко Ю. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] надмірно виплачені кошти у розмірі 68 734,46 грн. та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради та отримувала державну допомогу при народженні дитини, державну допомогу на дітей одиноким матерям, а також державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з серпня 2014 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.03.2023 у справі № 711/1115/22 [PERSON] визнано батьком [PERSON] . Під час розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2012 року по 2019 рік проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Про вищевказане рішення та встановлені судом обставини позивачу стало відомо з повідомлення Відділу ДРАЦС у м. Черкаси про визнання батьківства від 09.05.2023. Рішенням департаменту від 30.05.2023 по особовій справі [PERSON] визначено розмір надмірно виплачених коштів по державній допомозі одиноким матерям та державній допомозі малозабезпеченим сім`ям на підставі виявленої недостовірної інформації про склад сім`ї заявниці (спільне проживання з чоловіком, не перебуваючи у шлюбі, з яким є спільна дитина) та визнання батьківства згідно з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.03.2023 у справі № 711/1115/22. Так, переплата коштів по державній допомозі одиноким матерям за період з 01.08.2014 по 31.12.2015, з 01.09.2017 по 30.04.2020 становить 51 905,88 грн., а переплата по державній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2014 по 31.01.2015 становить 5 887,92 грн. Крім цього, 16.12.2021 на адресу департаменту надійшов лист від Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 15.12.2021 в якому повідомлено, що на обліку служби у справах дітей Черкаської міської ради перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як діти, які потрапили в складні життєві обставини. Мати дітей - [PERSON] . 30.11.2021 малолітнього [PERSON] влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», а малолітню [PERSON] до КНП «Черкаська міська дитяча лікарня». 10.01.2022 на адресу департаменту надійшло подання Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 04.01.2022 про припинення державної соціальної допомоги на дитину [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] у зв`язку із вилученням дитини працівниками національної поліції, про що 30.11.2021 складено Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину. Враховуючи викладене, рішенням департаменту від 11.01.2022 по особовій справі № 437674, № 428117, № 621410 [PERSON] з 01.02.2022 припинено виплату державної допомоги при народженні дитини, державної допомоги одиноким матерям, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку визначено розмір надміру виплачених коштів: по державній допомозі при народженні дитини в сумі 1 720,00 грн. за період з 01.12.2021 по 31.01.2022; по державній допомозі одиноким матерям в сумі 2 589,36 грн. за період з 01.12.2021 по 31.01.2022; по державній допомозі малозабезпеченим сім`ям в сумі 6 631,30 грн. за період з 01.12.2021 по 31.01.2022. Загальна сума надміру виплачених коштів по державним допомогам становить 68 734,46 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач листами та телефонограмою повідомляв від подачку про необхідність повернення надміру виплачених коштів, однак, на даний час надміру отриманні кошти державної допомоги не повернуто. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.01.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання в.о. директора департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Ніколенко Ю. не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. З урахуванням положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] перебувала на обліку в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради та отримувала державну допомогу при народженні дитини, державну допомогу на дітей одиноким матерям, а також державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Державну допомогу при народженні дитини та державну допомогу на дітей одиноким матерям [PERSON] отримувала на сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтві про народження дітей були записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України. 16.12.2021 на адресу департаменту надійшов лист від Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 3904/30-03-03 від 15.12.2021, в якому було повідомлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у службі як діти, які потрапили в складні життєві обставини. 30.11.2021 малолітнього [PERSON] влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», а малолітню [PERSON] до КНП «Черкаська міська дитяча лікарня». 10.01.2022 на адресу департаменту надійшов лист від Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 06/30-02-03 від 04.01.2022, в якому служба у справах дітей просила припинити виплату [PERSON] державної соціальної допомоги на дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із вилученням дитини працівниками національної поліції. За результатами розгляду отриманих документів, 11.01.2022 позивачемприйнято рішення про припинення з 01.02.2022 виплати [PERSON] державної допомоги при народженні дитини, державної допомоги одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Згідно проведеного позивачем перерахунку, за період з 01.12.2021 по 31.01.2022 відповідачці було надміру виплачено кошти у вигляді державної допомоги при народженні дитини у розмірі 1 720,00 грн., державної допомоги одиноким матерям у розмірі 2 589,36 грн. та державної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 6 631,30 грн. Також судом встановлено, що 18.05.2023 на адресу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надійшло повідомлення від Відділу ДРАЦС у м. Черкаси № 850/32.23-05-01-08 від 09.05.2023 про визнання батьківства, згідно якого 09.05.2023 до актового запису № 971 від 12.08.2014 про народження [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.03.2023 у справі № 711/1115/22 внесені відомості про батька. За результатами розгляду отриманих документів, 30.05.2023 департаментомвизначено розмір надмірно виплачених коштів по державній допомозі одиноким матерям та державній допомозі малозабезпеченим сім`ям. Так, переплата коштів по державній допомозі одиноким матерям за період з 01.08.2014 по 31.12.2015, з 01.09.2017 по 30.04.2020 становить 51 905,88 грн., а переплата по державній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2014 по 31.01.2015 становить 5 887,92 грн. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме на адресу відповідачки неодноразово направлялись повідомлення з проханням повернути надміру виплачені кошти у загальному розмірі 68 734,46 грн., проте такі повідомлення були нею проігноровані, кошти не повернуті. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Законом України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003. Призначення державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюється відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ № 1751 від 27.12.2001. Згідно статті 1, 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Різновидами такої державної допомоги, зокрема, є допомога при народженні дитини та допомога на дітей одиноким матерям. Допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється, зокрема, у разі відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав (стаття 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми» та пункт 10, 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми). Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. Призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям здійснюється відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» № 1768-III від 01.06.2000 та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ № 250 від 24.02.2003. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Згідно з пунктом 2, 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). До складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені та підопічні діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II груп або інвалідами I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одиноким інвалідом I групи і здійснює догляд за ним; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім`ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Згідно статті 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи, що відповідачка отримуючи державну допомогу при народженні дитини, державну допомогу на дітей одиноким матерям, а також державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям не повідомила позивача про зміну обставини, які могли вплинути на виплату державної допомоги, зокрема, вилучення дітей працівниками національної поліції та встановлення батьківства відносно однієї дитини, внаслідок чого позивачем було надміру виплачено кошти по державним допомогам у розмірі 68 734,46 грн., вказані кошти відповідачкою в добровільному порядку не повернуті, тому суд приходить до висновкупро наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 195 від 13.12.2024. Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то вказані витрати мають бути стягнуті з відповідачки користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved