Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним\~договором залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача у судове засідання. Однак при ухваленні судового рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат - витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем [PERSON] під час розгляду справи, у зв`язку з чим 24 лютого 2025 року представник відповідача [PERSON] адвокат Індутний-Шматько С. М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката. В судове засідання сторони не з`явились. Представник відповідача, Індутний-Шматько С. М., просив розглянути заяву без його участі та без участі відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~вивчивши заяву\~представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 3\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3\~статті 133 ЦПК України\~визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на: 1) професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За приписами частин 1, 2\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.\~\~ Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. За приписами ч. 5\~ст. 142 ЦПК України\~у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої\~статті 141 цього Кодексу\~(ч. 6\~ст. 142 ЦПК України). За приписами частини 9\~статті 141 ЦПК України\~у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відповідно до роз`яснень, які міститься у п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються в цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Таким чином, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат внаслідок необгрунтованих дій позивача у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони. Аналіз наведених положень приводить до висновку, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, з`ясуванню підлягають обставини, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, чи зловживав своїми правами. Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» звернувся до Дзержинського райнного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним\~договором. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У зв`язку з неявкою представника позивача в судові засідання, призначені на 03.12.2024 року та 19.02.2025 року, ухвалою суду від 19.02.2025 року позовну заяву\~\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним\~договором залишено без розгляду. Отже, неявка представника позивача не свідчить про зацікавленість у розгляді, поданої ним позовної заяви. Матеріали справи не містять доказів, що позивачем вживалося заходів, спрямованих на розгляд справи у суді. Наведені фактичні обставини свідчать про необґрунтовані дії позивача під час розгляду справи в суді. Таким чином, суд вважає наявні правові підстави для компенсації понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Як вбачається з матеріалів справи інтереси відповідача під час розгляду справи на підставі договору про надання правничої допомоги від 15.11.2024 року представляв адвокат Індутний-Шматько С. М. Згідно з додатком протоколу погодження гонорару від 15.11.2024 року сторони домовилися доповнити договір про надання правничої допомоги від 15.11.2024 року п. 1.1.1. наступного змісту Предметом цього договору є забезпечення адвокатом захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у справ № 638/20518/24, провадження 2/638/6895/24, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до клієнта про\~стягнення заборгованості за кредитним\~договором, що перебуває у провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіної В. В., без обмеження повноважень. Як вбачається з п. 2 додатку протоколу погодження гонорару від 15.11.2024 року розмір фіксованого гонорару за виконання адвокатом п. 1.1.1. договору становить 13 000 грн. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 1 від 15.11.2024 року відповідач [PERSON] сплатив адвокату Індутному-Шматьку С. М. 13 000 грн. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно\~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, приймаючи до уваги надані документі, які підтверджують понесені витрати, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника відповідача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved