Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] через представницю адвокату Кравченко О.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 13.04.1984 вони зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі ЗАГС, за актовим записом № 259. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені ще з 1996 року у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою судді від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи (а.с. 20). Заяв по суті справи до суду не надходило. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась судом належним чином. 06.03.2025 від адвокатки Кравченко О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представниці, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином в прядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з вищезазначеними положеннями законодавства з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 11.02.2025 (а.с. 25), особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, копію ухвали від 10.02.2025 разом із копією позовної заяви з додатками було направлено відповідачеві рекомендованим листом із повідомленням за останньою відомою адресою проживання, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти від 24.02.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 39). Тому, враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не подав відзив на позовну заяву, судом, за згодою представника позивача, висловленою в заяві від 06.03.2025, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив таке. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13.04.1984 Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.04.1984 за актовим записом № 259 (а.с. 5). Станом на день розгляду справи сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 1996 року у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. За приписами ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, ухваленої 10.12.1948 Генеральною Асамблеєю ООН, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, але після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка не просила суд стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved