Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить скасувати та зняти арешти з квартири та майна за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстроване за [PERSON] ( [PERSON] - російською мовою), [INFO] . РНОКПП: [NUMBER] , які були накладені на підставі: -постанови Московського районного суду м. Харкова б/н від 10.11.1999 року, реєстраційний номер обтяження: 6211641 від 12.12.2007 року; -постанови відділу державної виконавчої служби Московського району б/н від 01.12.1999 року, реєстраційний номер обтяження: 6212051 від 12.12.2007 року; -постанови відділу державної виконавчої служби Московського району б/н від 01.12.1999 року, реєстраційний номер обтяження: 6212112 від 12.12.2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.12.2024 року позивачці , [PERSON] (як спадкоємцю) стало відомо, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна постановою б/н від 10.11.1999 року Московського суду міста Харкова (реєстраційний номер обтяження 6211641 від 12.12.2007 року) накладено арешт на квартиру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; постановою б/н від 01.12.1999 в 15:32:42 відділом державної виконавчої служби Московського району міста Харкова накладений арешт на квартиру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - реєстраційний номер обтяження 6212051 від 12.12.2007 року; постановою б/н від 01.12.1999 в 15:34:18 відділом державної виконавчої служби Московського району міста Харкова накладений арешт на майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - реєстраційний номер обтяження 6212112 від 12.12.2007 року. 10.12.2024 позивач звернулась до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові (раніше - Московський відділ) з запитом та проханням повідомити чи перебувають на виконанні (чи перебували) в відділі виконавчі провадження відносно гр. [PERSON] , [ADDRESS] . Назва «проспект Фрунзе» змінена на «проспект Індустріальний» згідно рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 №12/15 «Про перейменування об`єктів топономіки міста Харкова. Згідно відповіді, Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомляє наступне, що при перевірці державного реєстру виконавчих проваджень встановлено що, станом на 07.01.2025 року відомості щодо виконавчого провадження, в межах якого державним виконавцем винесено постанови б/н від 01.12.1999. зокрема номера виконавчого провадження згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, реквізитів виконавчого документа, який перебував на виконанні, стягувана тощо - відсутні, в тому числі і в автоматизованій системі виконавчого провадження. 11.12.2024 позивач звернулася з заявою до Московського районного суду міста Харкова з проханням надати рішення суду б/н від 10.11.1999 щодо накладання арешту на квартиру [ADDRESS] та майно які належали [PERSON] . 16.12.2024позивач отримала рішення №2-1927 від «7 июня 1999 года» та 2-3215 від «26 августа 1999 года», щодо [PERSON] . Ці рішення жодним чином не стосуються [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та його квартири та майна за адресою [ADDRESS] . Усно в архівному відділі суду було заявлено що інших судових рішень відносно [PERSON] за 1999 рік в архіві суду немає. Згідно листа №04102024890 від 14.10.2024 Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради» повідомляє, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи право приватної власності на кв. [ADDRESS] станом на 31.12.2012 проведена Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентарізації» Харківської міської ради, за [PERSON] (російською мовою) на підставі договору куплі-продажу. зареєстрованого 26.09.1995 Харківською товарною біржею «Слобода», р.№ НІ6-3676. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.06.2024 року [PERSON] помер [INFO] у віці 74 років, про що, в книзі реєстрації смерті [INFO] зроблено відповідний актовий запис за № 7464 першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивач , [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] . Наскільки їй відомо з 1999 року до дня смерті батька будь-яких дій виконавчою службою та іншими установами з опису та арешту майна, квартири, грошових рахунків за місцем роботи або пенсії не здійснювалось. Згідно листа №4/02-14 від 14.01.2025 року приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області, що до складу спадкоємців Спадкодавця [PERSON] [INFO] , входить єдиний Спадкоємець [PERSON] . [INFO] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . У зв`язку з тим , шо арешт може бути знятий за рішенням суду , позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав вказаним позовом. Позивач\~ підтримала позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача\~Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Представником відповідача не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до п. 1, 2 ч. 8\~ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку та день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що представник відповідача обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представника відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, представник відповідача належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлено , що 10.12.2024 року позивачці , [PERSON] (як спадкоємцю) стало відомо, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна постановою б/н від 10.11.1999 року Московського суду міста Харкова (реєстраційний номер обтяження 6211641 від 12.12.2007 року) накладено арешт на квартиру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; постановою б/н від 01.12.1999 в 15:32:42 відділом державної виконавчої служби Московського району міста Харкова накладений арешт на квартиру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - реєстраційний номер обтяження 6212051 від 12.12.2007 року; постановою б/н від 01.12.1999 в 15:34:18 відділом державної виконавчої служби Московського району міста Харкова накладений арешт на майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - реєстраційний номер обтяження 6212112 від 12.12.2007 року. 10.12.2024 позивач звернулась до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові (раніше - Московський відділ) з запитом та проханням повідомити чи перебувають на виконанні (чи перебували) в відділі виконавчі провадження відносно гр. [PERSON] , [ADDRESS] . Назва «проспект Фрунзе» змінена на «проспект Індустріальний» згідно рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 №12/15 «Про перейменування об`єктів топономіки міста Харкова. Згідно відповіді Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) встановлено , що при перевірці державного реєстру виконавчих проваджень встановлено що, станом на 07.01.2025 року відомості щодо виконавчого провадження, в межах якого державним виконавцем винесено постанови б/н від 01.12.1999. зокрема номера виконавчого провадження згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, реквізитів виконавчого документа, який перебував на виконанні, стягувана тощо - відсутні, в тому числі і в автоматизованій системі виконавчого провадження. Позивач звернулася з заявою до Московського районного суду міста Харкова з проханням надати рішення суду б/н від 10.11.1999 щодо накладання арешту на квартиру [ADDRESS] та майно які належали [PERSON] . 16.12.2024 позивач отримала рішення №2-1927 від «7 июня 1999 года» та 2-3215 від «26 августа 1999 года», щодо [PERSON] . Ці рішення жодним чином не стосуються [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та його квартири та майна за адресою [ADDRESS] . Усно в архівному відділі суду було заявлено що інших судових рішень відносно [PERSON] за 1999 рік в архіві суду немає. Згідно листа №04102024890 від 14.10.2024 Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради» повідомляє, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи право приватної власності на кв. [ADDRESS] станом на 31.12.2012 проведена Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентарізації» Харківської міської ради, за [PERSON] (російською мовою) на підставі договору куплі-продажу. зареєстрованого 26.09.1995 Харківською товарною біржею «Слобода», р.№ НІ6-3676. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.06.2024 року [PERSON] помер [INFO] у віці 74 років, про що, в книзі реєстрації смерті [INFO] зроблено відповідний актовий запис за № 7464 першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно листа №4/02-14 від 14.01.2025 року приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області, що до складу спадкоємців Спадкодавця [PERSON] [INFO] , входить єдиний Спадкоємець [PERSON] . [INFO] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . У відповідності до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2\~ст. 1223 ЦК України\~передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Стаття 1261 ЦК України\~визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За частинами 1 та 5\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Отже, єдиним ефективним способом захисту прав позивача є звернення до суду з позовної заявою про зняття арешту з майна, оскільки з заявою про скасування заходів забезпечення позову у конкретній справі позивач звернутися не може, так як вона, не була стороною у справі, в межах якої постановлено ухвалу про забезпечення позову. Судом встановлено, що батько позивача помер, позивачка є його єдиною спадкоємницею, а арешт порушує її права на мирне володіння своїм майном. За викладених обставин, позов має бути задоволений у повному обсязі. При цьому суд враховує, що єдиним способом захисту прав позивача є саме зняття арешту з спірного майна, що ніяким чином не порушує прав відповідача та інших осіб. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved