Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд із позовом до Теребовлянської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок садибного типу з належними до нього будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, що складається із 4 членів: невістка [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] головою якого була [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку, яку прияйняв син [PERSON] в порядку передбаченому передбаченому ст. 549 ЦУ УРСР. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами після смерті матері [PERSON] , у зв"язку з тим, що не визначено частки майна, що підлягає успадкуванню. Посилаючись на наведене позивачі, просять задовольнити позов. Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви. Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається із довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області №16/8-08/25 від 04.02.2025, житловий будинок садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, та станом на 15.04.1991 за даною адресою були зареєстровані та проживали: невістка [PERSON] , онука [PERSON] , онука [PERSON] головою якого була [PERSON] . Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.01.1990 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Теребовлянської районної ради народних депутатів №305 від 11.12.1989 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: по [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору, головою якого є [PERSON] та складається з 4-ох членів. Як вбачається із довідки, виданої Теребовлянським БТІ 02.12.2024 №297, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з 4 членів, на підставі свідоцтва про право власності видане Теребовлянською районною радою радою на підставі рішення виконкому №305 від 11.12.1989 року. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по [ADDRESS] , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. 01.09.1994 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 23.09.1994. 09.01.1999 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 09.01.1999. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим повторно 08.11.2024 Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на частку житлового будинку, яку прийняв в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР син [PERSON] . Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 09.01.2024 року за №07/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв"язку із тим, що не визначено частки майна, що підлягає успадкуванню, крім нього інші спадкоємці за законом відсутні. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Теребовлянської міської ради про визнання права власності є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved