Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 22 березня 2019 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №59. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, після повномасштабного вторгнення російської федерації, він утік, можливо у республіку Білорусь, звідки родом, більше двох років сторони живуть окремо, позивачці не відоме місцезнаходження чоловіка. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, а надання будь-яких строків на примирення не доцільним. З наведених підстав просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 19.11.2024 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка згідно поданої заяви просит ь розгляд справи провести у її відсутність, позов задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення кореспонденції за останньою відомою адресою місця проживання та шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Судова влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 березня 2019 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно акту №436 про проживання без реєстрації та довідки ТОВ «Житловик-Дубно» №1476 від 23.10.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] до лютого 2022 року (а.с.9-10). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1\~ст. 111 СК України\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення\~ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється\~внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що спільно з відповідачем не проживає вже більше двох років, спільного господарства не веде, фактично шлюб припинив своє існування. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з відзивом і будь-якими запереченнями до суду не звертався, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вимогу задовольняє.

Outcome: approved