Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ - адвокат Пархомчук С.В. 17.01.2025 року через систему «Електронний суд» подав до Сокирянського районного суду Чернівецької області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №20151 від 06.02.2021 року в сумі 8625,00 грн. та сплачений судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.02.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір №20151 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума виданого кредиту: 1500,00 грн., дата надання кредиту: 06.02.2021 року, строк кредиту: 10 днів, стандартна процентна ставка - 2,5% в день або 912,5% річних. Відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 25.06.2024 року становить 8625,00 грн. Позивач на підставі укладеного договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набув права вимоги до відповідача. Відтак відповідач перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025 року дана позовна заява передана до провадження судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Суського О.І. Відповідно до ч.6 ст.187\~ЦПК України судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07.02.2025 року позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження поданій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. 27.02.2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначала, що нею дійсно було укладено кредитний договір №20151 від 06.02.2021 року, але позовні вимоги не визнає, так як сукупна сума неустойки за мікрокредитом не може перевищувати розміру подвійної суми одержаної боржником, та не може бути збільшена за домовленістю сторін. Отже, несправедливі умови договору в частині нарахування відсотків та пені не підлягають виконанню. Також зазначила, що кредитний договір №20151 від 06.02.2021 року укладався в 2021 році, тому термін позовної давності вийшов. Вважає, що це одна з підстав для відмови у позовних вимогах, заявлених позивачем. 06.03.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» детально ознайомившись з відзивом на позовну заяву вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так як, відповідачка 06.02.2021 року укладаючи кредитний договір №20151 з ТОВ «ФК АВІРА ГРУП» погодилась на умови визначені даним договором, але в будь-якому випадку, договір діє до повного виконання сторонами, без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Таким чином сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, тому твердження відповідача про незаконність нарахування процентів є необґрунтованим. загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за даним кредитом має часові рамки з 17.02.2022 року по 17.02.2025 року. ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовною заявою у січні 2025 року, відповідно строк позовної давності ще не сплинув. Крім цього просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви та просив розгляд цивільної справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на підставі наявних у справі доказів та матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, у зв`язку з чим просила стягнути з неї судовий збір у розмірі 50%. Положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 27.02.2025 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, а 10.03.2025 року подала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з чим просила стягнути з неї судовий збір у розмірі 50%. Тому суд, поданий відзив при розгляді даної справи не бере до уваги. Також судом встановлено, що 06.02.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір №20151 про надання фінансового кредиту. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить довідка про ідентифікацію. Разом з тим вказаний кредитний договір укладений за допомогою електронного сервісу та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора, містить усі істотні умови, тому є чинним та обов`язковим для виконання. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору товариство надає позичальнику фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту - 1500,00 грн, строк кредиту - 10 днів, тобто до 15.02.2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки- фіксована. Відповідно до п.1.4 кредит надається клієнту у безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. З довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» вбачається, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір №20151 від 06.02.2021 року, ідентифікований ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» за одноразовим ідентифікатором «AV2869», який було відправлено 06.02.2021 року на номер телефону відповідача: [NUMBER] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №20151 від 06.02.2021 року, станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості становить 8625,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500,00 грн. та простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 7125,00 грн. Як було вище зазначено відповідно до 1.4. кредит надається Товариством у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної карти. На підтвердження виконання Товариством своїх зобов`язань, позивач надав інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 21.05.2024 року, відповідно до якої 06.02.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» був укладений договір факторингу №02-17/02/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №20151 від 06.02.2021 року на суму заборгованості, що складає 8625,00 грн., з яких 1500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 7125,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками. Таким чином, судом встановлено, що у зобов`язанні, яке виникло щодо кредитного договору №20151 від 06.02.2021 року, позичальником за яким є [PERSON] , відбулась заміна кредитора ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» на ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022 року, витягу з реєстру боржників. Позивач звертаючись до суду вказує, що первинний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, що становить 8625,00 грн., ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» 22.05.2024 року направило досудову вимогу на адресу відповідача щодо виконання зобов`язань за кредитним договором та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, що стало підставою звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів передбачених законом. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71\~ЦК України "Кредит". У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1054\~ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В ході розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 06.02.2021 року було укладено кредитний договір №20151, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, в товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. На підставі укладеного договору про надання кредиту відповідачу надано грошові кошти, відтак ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором на загальну суму 8625,00 грн. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача. Так, як долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, відповідачем не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування фінансовою установою відсотків за користування кредитом здійснювалося у межах строку та у розмірі встановленим договором. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то він є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», то цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позовна вимога ТзОВ ««ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги. За правилами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку з визнанням відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а також відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст.137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно заяви про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. Частиною 8 ст.141\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги укладеного 29.12.2023 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., актом про отримання правової допомоги від 03.03.2025 року, рахунком від 03.03.2025 року та платіжною інструкцією №35756 від 03.03.2025 року. При цьому судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 10500 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved