Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Адвокат Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивачів [PERSON] зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка приходилася бабою [PERSON] та прабабою [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно - частка житлового будинку [ADDRESS] . 20.04.2023 позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не надав правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності спадкодавця на вказаний будинок. Нотаріус роз`яснила [PERSON] , що житловий будинок належав колгоспному двору, частки в якому не визначені. За життя [PERSON] не оформила відповідним чином право власності на будинок, але той факт, що частка будинку належала їй, підтверджується довідкою, виданою Старостинським округом № 5, згідно з якою станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] , крім [PERSON] були зареєстровані та проживали [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Першою з учасників колгоспного двору померла [PERSON] і її частку успадковує [PERSON] , що підтверджується довідкою нотаріуса. Другою з учасників колгоспного двору померла [PERSON] , частку якої теж успадковує [PERSON] , оскільки на день смерті [PERSON] , [PERSON] проживав з нею і був зареєстрований. Тому на сьогодні [PERSON] претендує на 3/5 частки, а [PERSON] і [PERSON] на 1/5 частки кожен житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі, він звернувся до суду із цим позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивачів [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Анатійчук В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.06.2024 Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] народився [INFO] , про що 14.02.1959 складено відповідний актовий запис № 6. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] , 1926 р.н. та [PERSON] , 1923 р.н., зареєстрували шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану 18.10.1948 зроблено відповідний актовий запис за № 15. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.08.1977 [PERSON] , 1906 р.н. та [PERSON] , 1903 р.н., одружилися 26.02.1935, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис за № 9. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.09.1997 в с. Вовчківці Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 26. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.12.2001 в с. Вовчківці Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 42. З довідки № 366/02-14 від 20 квітня 2023 року, виданої державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала в с. Вовчківці Снятинського району Івано-Франківської області, спадкоємцем за законом є [PERSON] , [INFO] , житель с. Вовчківці Коломийського району Івано-Франківської області. Спадкова справа № 66/2004. Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 367/02-31 від 20 квітня 2023 року, державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] , жителю с. Вовчківці Коломийського району Івано-Франківської області, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою № 1082 від 04.07.2024, виданою Старостинським округом № 5 с. Вовчківці с. Орелець Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , 1959 року народження, станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] , яке відносилося до суспільної групи колгоспний двір, були зареєстровані та проживали: [PERSON] - 1903 р.н., [PERSON] - 1928 р.н., [PERSON] - 1959 р.н., [PERSON] - 1967 р.н., [PERSON] - 1985 р.н. Згідно з довідкою № 1968 від 16.09.2024, виданою Старостинським округом № 5 с. Вовчківці с. Орелець Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , 1959 року народження, на день смерті [PERSON] , 1928 р.н., яка померла [INFO] , в [ADDRESS] в господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості відсутні щодо будинку [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2004, виданого державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її онук [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2004, виданого державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С., спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є її син [PERSON] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР від 18.07.1963 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК УРСР) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] . Спадщину позивач прийняв відповідно до вимог закону, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Однак позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок, який підтверджував би право власності спадкодавця на вказаний будинок. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/5 у кожного співвласника. Після смерті одного зі співвласників будинку - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за законом став її онук [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї баби, а відповідно став власником її 1/5 частки колгоспного двору, але не оформив свого права власності у встановленому законом порядку. Після смерті другого співвласника будинку - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за законом став її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, а відповідно став власником її 1/5 частки колгоспного двору, але не оформив свого права власності у встановленому законом порядку. Таким чином, позивачу з 15.04.1991 належить право власності на 1/5 частку будинку, а також він має право успадкувати після смерті [PERSON] та [PERSON] їх 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав до суспільної групи «колгоспний двір», а інші позивачі - [PERSON] та [PERSON] мають право власності на 1/5 частку колгоспного двору кожен, яке належить їм ще з 15.04.1991, але не було оформлено у встановленому законом порядку. На думку суду, без визнання права власності за цими позивачами на їх 1/5 частку колгоспного двору у судовому порядку не дозволить позивачу [PERSON] оформити свою спадщину за законом. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачів, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved