Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Зміст позовних вимог У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 41380,52 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.10.2020 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідач уклали кредитний договір № 1132562. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перераувало грошові кошти в сумі 10000,00 грн на банківську картку відповідача. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить - 41380,52 грн, яка складається з наступного: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом; 26220,00 грн - заборгованість за відсотками; 5160,52 грн -інфляційне збільшення. Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12 березня 2025 року. Викликано відповідача шляхом надіслання судової повістки на адресу останнього відомого місця проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання ухвали та судових повісток до електронного кабінету позивача та його представника, що підтверджується відповідними довідками. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідача до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судової повістки на адресу його останнього відомого місця проживання. Фактичні обставини справи, встановлені судом 10.10.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1132562. Вказаний договір підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом 10.10.2020 19:43:35. Згідно з п. 1.2 договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає: 10000,00 гривень. Відповідно до п. 1.3 договору строк кредиту 30 днів. Відповідно п. 1.4 договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання клієнтом умов Договору та становить: 1.4.1. Знижена процентна ставка становить 0,76% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (277,40 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в графіку платежів. 1.4.2. Стандартна процента ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені в пп.1.4.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки. Згідно з п. 1.5 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 1.5.1. за зниженою ставкою 277,40% річних. 1.5.2. за стандартною ставкою 693,50% річних. Відповідно до п. 1.6 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 1.6.1. за зниженою ставкою 12280,00 грн. 1.6.2. за стандартною ставкою 15700,00 грн. У пункті 2.1 договору визначено, що кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . 09.11.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (кредитодавець) та [PERSON] укладено додатковий договір до договору №1132562, згідно з яким строк користування кредитом за договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому п. 1.3. Договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 10.12.2020. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п.3.1 цього додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору складає: 693,50% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору складає: 15 700,00 грн. Згідно з довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 09.10.2024 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 10-10-2020 19:46:05 на суму 10000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 68925407, призначення платежу: Зарахування 10000,00 грн на картку [NUMBER] . 22.02.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Клієнт) та ТОВ «Сіроко Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 015-220221. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 015-220221 від 22.02.2021 до вказаного договору факторингу ТОВ «Сіроко Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 36220,00 грн, з яких сума основного боргу - 10 000,00 грн, проценти - 26220,00 грн. 21.08.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу № 20240821/1. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги 20240821/1 до договору факторингу від ТОВ Сіроко Фінанс» до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 36220,00 грн, з яких сума основного боргу - 10 000,00 грн, проценти - 26220,00 грн. Норми права та мотиви суду Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначається, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91). Як зазначалося вище, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 41380,52 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом; 26220,00 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 5160,52 грн - інфляційне збільшення. У цій справі судом встановлено, що позивач надав докази перерахування первісним кредитором коштів відповідачу, а також докази переходу права вимоги до відповідача. Оскільки доказів погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту у сумі 10000,00 грн матеріали справи не містять, тому суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 10000,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Водночас, щодо вимоги стягнення процентів у сумі 26220,00 грн, то слід зауважити таке. Згідно з умовами договору та додаткового договору строк користування кредитом встановлено з 10.10.2020 до 10.12.2020 (60 днів), тому суд дійшов висновку, що проценти за користування кредитними коштами підлягають стягненню за вказаний період строку користування кредитом у сумі 11 400,00 грн, згідно з таким розрахунком : 10000,00*1,90/100 *60 = 11 400,00 грн). Щодо решти позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом з 11.12.2020, то вони не можуть бути стягнуті, адже їх нарахування здійснено поза межами строку кредитування і позивач у позовній заяві не заявляв вимогу про стягнення відсотків як міри відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути інфляційні втрати у розмірі 5160,52 грн за період з грудня 2020 року до лютого 2022 року. Оскільки заборгованість відповідача становить 21400,00 грн (10000,00 + 11400,00), тому інфляційні втрати за період 11.12.2020 - 23.02.2022 складають 3049,01 грн. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1132562 від 10.10.2020 у загальному розмірі 24449,01 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11400,00 грн - заборгованість за відсотками, 3049,01 грн - інфляційні втрати. Щодо судових витрат Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що позовні вимоги судом задоволено частково, то судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 1431,24 грн (24449,01 грн*2422,40/41380,52 = 1431,24). На підставі викладеного,

Outcome: partial