Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

30.05.2019 року [PERSON] , як законний представник в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [PERSON] (дід позивача [PERSON] ) помер [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина - житловий будинок по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину та які постійно проживали із спадкоємцем [PERSON] були: дружина [PERSON] та син [PERSON] . Після смерті [PERSON] вважає, що фактично прийняв спадщину її син [PERSON] (тато позивача). [PERSON] помер [INFO] , однак за життя не оформив свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] . Неповнолітній [PERSON] спадкоємець першої черги, по смерті свого батька [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок по [ADDRESS] , виданих на ім`я [PERSON] , нотаріусом рекомендовано звернутися до суду. Просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 73,3 кв м з господарськими спорудами: погріб, стайня, стодола, літня кухня, убиральня, колодязь, огорожа. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019 року справу передано для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою судді від 14.06.2019 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 22.05.2020 року. Наказом від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П. Ухвалою судді від 28.09.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11 годину 30 хвилин 24.11.2020 року. Ухвалою суду від 24.11.2020 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 28.04.2021 року. Ухвалою суду від 28.04.2021 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 22.09.2021 року, яке відкладено на 11 годину 00 хвилин 15.03.2022 року, на 11 годину 00 хвилин 06.09.2022 року та на 14 годину 45 хвилин 08.11.2022 року. Ухвалою суду від 08.11.2022 року зупинено провадження у цивільній справі №455/762/19 за позовною заявою [PERSON] як законного представника неповнолітнього сина - [PERSON] до Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, треті особи - [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до набрання законної сили рішення у цивільній справі №455/1443/17 за позовною заявою [PERSON] , як законного представника в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] до [PERSON] , Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Ридзак Л.К., [PERSON] , про визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину недійсним та їх скасування. Ухвалою суду від 11.12.2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10 годину 30 хвилин 25.01.2024 року. Ухвалою суду від 25.01.2024 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Пошивака Ю.П. Підготовче засідання відкладено на 11 годину 30 хвилин 14.03.2024 року та на 12 годину 00 хвилин 30.04.2024 року, яке відкладено на 12 годину 00 хвилин 11.06.2024 року. Ухвалою суду від 11.06.2024 року витребувано із Львівського державного нотаріального архіву належним чином засвідчену в установленому законом порядку копію спадкової справи №23/2012 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Підготовче засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 11.07.2024 року, яке відкладено на 12 годину 00 хвилин 10.09.2024 року та на 10 годину 00 хвилин 15.10.2024 року. Ухвалою суду від 15.10.2024 року без виходу в нарадчу кімнату залучено відповідачів [PERSON] та [PERSON] , виключивши їх з числа третіх осіб. Підготовче засідання відкладено на 10 годину 00 хвилин 07.11.2024 року, яке відкладено на 10 годину 00 хвилин 17.12.2024 року. Ухвалою суду від 17.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 годину 30 хвилин 04.02.2025 року, яке відкладено на 14 годині 30 хвилин 06.03.2025 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити. Його представник - адвокат Мукан І.В. в судовому засіданні зазначив, що право на отримання спадщини мав батько позивача [PERSON] - [PERSON] . В позасудовому порядку вирішити питання було неможливим. Вважає, що батько позивача успадкував весь будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . Представник відповідача Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 28.02.2025 року на електронну адресу суду надійшло клопотання за підписом [PERSON] , в якому він просив розгляд справи провести без участі представника Стрілківської сільської ради. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Бущак Р.Є. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причина неявки суду не відома. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він зі своєю матір`ю [PERSON] прийшов жити в будинок [ADDRESS] у 1973 році. До цього часу в будинку проживали батьки [PERSON] . Після смерті його вітчима - [PERSON] у 2005 році спадкоємицею його майна стала [PERSON] . Він після смерті матері - [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Його брат - [PERSON] помер у [INFO]. Вважає, що він, [PERSON] та [PERSON] мали б мати по 1/3 частці у спадковому майні, що знаходиться в [ADDRESS] . Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, оглянувши матеріали справ №455/803/17 та 455/1443/17, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] народився в с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 25.10.2002 року (а.с.7, том 1). [PERSON] , [INFO] , 26.05.1973 року одружився з [PERSON] , [INFO] , зареєструвавши шлюб у Верхньолужоцькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с.50, зворотньої сторони, том 2). Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.69, том 2). Також, [PERSON] від першого шлюбу мала сина [PERSON] , [INFO] (а.с.50, том 2), який зареєстрований по місцю проживання в [ADDRESS] з 11.09.1987 року про, що свідчить відмітка про реєстрацію в паспорті громадянина України, виданого на його ім`я (а.с.48, том 2). 22.05.1993 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Верхньолужоцькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області про, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.05.1993 року, серії [NUMBER] (а.с.68, зворотньої сторони, том 2). Як було встановлено в судовому засіданні 28.12.2003 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Нестером В.М. та зареєстрований в реєстрі за №25, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому на праві особистої власності житловий будинок з надвірними спорудами та все його майно, що знаходиться в [ADDRESS] заповів своїй дочці - [PERSON] . Заповіт заповідачем не змінювався та не скасовувався (а.с.73, том 2). [INFO] померла [PERSON] у віці 73 роки, місце смерті зазначено - с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 20.07.2017 року Старосамбірським РВ ДРАЦС ГУЮ у Львівській області (а.с.74, зворотньої сторони, том 2), а ще раніше [INFO] помер [PERSON] у віці 70 років, місце смерті - с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.17, том 1). З свідоцтва про право власності на нерухоме майно відомо, що [PERSON] є власником будинковолодіння в [ADDRESS] (а.с.81, зворотньої сторони, том 2). З довідки Старосамбірського міжміського бюро технічної інвентаризації №1142 від 11.07.2017 року відомо, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , було зареєстровано на ім`я [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Старосамбірської районної ради від 20.10.1988 року №277 (а.с.15, том 2). З довідки №1321, виданої Виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав у [ADDRESS] . Разом із [PERSON] , на день його смерті проживали однією сім`єю та були зареєстровані його дружина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради від імені [PERSON] посвідчувався заповіт, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за номером 25 від 28.12.2003 року (а.с.78, том 2). Як було встановлено в судовому засіданні 08.08.2012 року до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Кульчицької О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] звернувся [PERSON] (а.с.47, том 2), а 18.09.2012 року на адресу приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Кульчицької О.І. поступила заява від імені [PERSON] , [INFO] , про прийняття спадщини (а.с.53, том 2). З довідки №976 від 07.08.2012 року, виданої Виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, відомо, що [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті [INFO] , проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з [PERSON] на день її смерті проживав та був зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] . Виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради від її імені заповіт не посвідчувався (а.с.49, зворотньої сторони, том 2). Свідоцтво про право на спадщину за законом на обов`язкову частку спадкоємцям не видавалось. З свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 22.12.2016 року відомо, що [INFO] помер [PERSON] у віці 40 років, місце смерті - с.Верхній Лужок Старосамбірського району Львівської області (а.с.5, том 2). З довідок №2622 від 28.12.2016 року та №810 від 02.06.2017 року, виданих Виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради Старосамбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] , [INFO] , постійно до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . [PERSON] на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований один. Виконавчим комітетом Верхньолужоцької сільської ради від його імені заповіт не посвідчувався (а.с.12-13, том 2). З свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 13.05.2005 року відомо, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13.05.2005 рок у зроблено запис №57 (а.с.6, том 2). Як було встановлено в судовому засіданні 27.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та до дня смерті був зареєстрований за адресою: с.Верхній Лужок, Старосамбірського району Львівської області (а.с.4, том 2), однак листом завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори Кузан О.В. від 24.07.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не представлено Свідоцтва про право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке б підтверджувало належність майна [PERSON] , який помер [INFO] та рекомендовано звернутися до суду (а.с.14, том 2). 03.07.2017 року відповідачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.64, том 2), однак листом за підписом приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Ридзак Л.К. від 03.07.2017 року № 123/02-14 їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька та у відкритті спадкової справи, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини і на час відкриття спадщини відповідач із спадкодавцем не проживала та рекомендовано їй було звернутись в судовому порядку за захистом її порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в тому числі і за визначенням додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 25.07.2017 року визначено [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном три місяці (а.с.70, том 2). 22.08.2017 року заведено спадкову справу № 53/2017 (а.с.№ 62-91 том № 2) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на підставі рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 25.07.2017 року по справі № 455/803/17 про визначення додаткового строку [PERSON] для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом. Як було встановлено в судовому засіданні, приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Ридзак Л.К. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.09.2017 року, де на підставі заповіту посвідченого секретарем виконкому Верхньолужоцької сільської ради від 28.12.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 25, спадкоємцем до 5/6 часток зазначеного в заповіті майна покійного [PERSON] , який помер [INFO] є його дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.86, том 2). Постановою Апеляційного суду Львівської області від 14.05.2018 року рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 25.07.2017 року скасовано та ухвалено постанову, якою в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 14.05.2018 року. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.07.2023 року у задоволенні позовної заяви [PERSON] , поданою [PERSON] , як його законним представником на момент подачі позову до [PERSON] , Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Ридзак Л.К., [PERSON] , про визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину недійсними та їх скасування - відмовлено (а.с.144-149, том 1). Постановою Львівського апеляційного суду від 12.10.2023 року рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.07.2023 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов [PERSON] поданого [PERSON] задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину номер 771, видане 28.09.2017 року [PERSON] приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Ридзак Л.К. В решті вимог - відмовлено. Окрім того, суд апеляційної інстанції вказав, що водночас за наявності підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину номер 771, виданого 28.09.2017 року [PERSON] приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу Ридзак Л.К., судом першої інстанції не надано оцінки тому, що [PERSON] не є власником спірного будинковолодіння. Частка у будинковолодінні, яке розташоване в [ADDRESS] , належала спадкоємцям - [PERSON] та [PERSON] є спірною та може бути визначена лише за рішенням суду (а.с.128-135, том 1). Зі встановлених судом фактичних обставин у справі та доводів заяв по суті спору слідує, що спірні правовідносини між сторонами виникли стосовно успадкування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Зі встановлених судом обставин справи слідує, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина на будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, розташоване в [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю. Оскільки дочка спадкодавця - [PERSON] , не прийняла спадщину в шестимісячний термін, встановлений ст.1270 ЦК України, право на спадкування отримали спадкоємці першої черги: дружина - [PERSON] та син - [PERSON] , відповідно до ст.1223 ЦК України. Тобто, [PERSON] та [PERSON] успадкували по частки будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] . В подальшому, після смерті [PERSON] спадщину, яка належала спадкодавиці на момент її смерті, прийняли: син - [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/6 частці будинковолодіння з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Враховуючи раніше успадковану 1/2 частки, [PERSON] успадкував 2/3 (1/6 + 1/2) частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Жодна із вижчеперелічених осіб спадкових прав на час звернення до суду із позовом не оформила. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з им, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). У спадкоємців, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. З моменту відкриття спадщини за померлою [PERSON] , співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] , подавши відповідні заяви у встановлений законом строк, прийняли спадщину відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, набули право володіння та право користування спадковим майном і набудуть право ним розпоряджатися після оформлення спадщини. Близькі за змістом висновки знайшли своє відображення у постанові ВС 463/6829/21-ц від 22.03.2023 року. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Позивач [PERSON] в свою чергу, прийняв спадщину, що залишилась після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім`я [PERSON] та запропоновано звернутися до суду. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно приписів ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося в момент його смерті. Відповідно до ч.1 статті 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Тлумачення статті 1241 ЦК України свідчить, що право на обов`язкову частку у спадщині - це суб`єктивне право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №705/3890/16-ц від 02.08.2018 року. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та визнати за [PERSON] [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити.

Outcome: partial