Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Представник позивача, ТОВ «Бізнес Позика», звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором № 477984-КС-001 про надання кредиту від 16.10.2023 року в сумі 49516 грн 44 коп та судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 477984-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 16.10.2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 477984-КС-001 про надання кредиту. 16.10.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 477984-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті котрий було введено/відправлено. Таким чином, 16.10.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 477984-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12000 грн 00 коп шляхом перерахування на банківську картку позичальника. До теперішнього часу останній свої зобов`язання за кредитним договором № 477984-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у останнього станом на 06.01.2025 року утворилась заборгованість за договором № 477984-КС-001 про надання кредиту в розмірі 49516 грн 44 коп, що складається з: 12000 грн 00 коп - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 36246 грн 14 коп - суми прострочених платежів по процентах; 1270 грн 30 коп - суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача, ТОВ «Бізнес Позика», в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 21.01.2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.10.2023 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 477984-КС-001 про надання кредиту (а.с. 20-24). Відповідно до її умов ТОВ «Бізнес Позика» пропонує [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Умови кредитування: тип кредиту - «кредит»; строк кредиту - 24 тижнів; стандартна процентна ставка - 2,00000000 % в день фіксована; знижена процентна ставка - 1,15012500% в день фіксована; комісія за надання кредиту - 1800 грн 00 коп; загальний розмір наданого кредиту - 12000 грн 00 коп; термін дії договору до 01.04.2024 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 31200 грн 00 коп; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9168,16 %. 16.10.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 477984-КС-001 про надання кредиту (а.с. 24, на звороті-28). У зв`язку з цим 16.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 477984-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 15, на звороті-19). Відповідно до п.2.1 даного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі 12000 грн 00 коп, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил надання споживчих кредитів. Згідно з умовами зазначеного договору, процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована, знижена процентна ставка - в день 1,15012500, фіксована, комісія за надання кредиту - 1800 грн 00 коп, строк кредиту 24 тижнів, строк дії договору до 01.04.2024 року. Пунктом 3.2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів. Згідно підписаного сторонами паспорту споживчого кредиту, який визначає умови кредитування, сторони погодили, що строк кредитування складає 24 тижні, сума кредиту становить 12000 грн 00 коп, комісія 1800 грн 00 коп (а.с. 13-15). Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення 16.10.2023 року договору № 477984-КС-001 про надання кредиту, [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі ознайомився з умовами споживчого кредиту, підписав паспорт споживчого кредиту та договір про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними одноразовими ідентифікаторами (UA-3709 та UA-2430) у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 29). Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 12000 грн 00 коп шляхом перерахування на банківську картку останнього, яка була вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується інформаційною довідкою про видачу коштів (а.с. 30, на звороті). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № 477984-КС-001 про надання кредиту від 16.10.2023 року вбачається, що станом на 06.01.2025 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 49516 грн 44 коп, що складається з: 12000 грн 00 коп - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 36246 грн 14 коп - суми прострочених платежів по процентах; 1270 грн 30 коп - суми прострочених платежів по комісії (а.с. 10-12). Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Окрім цього, в матеріалах справи, наявний розширений розрахунок заборгованості, а доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно із ст.1054 ЦК України а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами та враховуючи, що відповідачем не наданого жодного доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за договором № 477984-КС-001 про надання кредиту від 16.10.2023 року у розмірі 49516 грн 44 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 1472 від 15.01.2025 року сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп (а.с. 42). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості, то на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 2422 грн 40 коп сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved