Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог у позові зазначено, що спільне життя\~ позивачки з відповідачем не склалось, продовжувати шлюб та зберегти його неможливо, оскільки це суперечить її інтересам. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка у позові наголосила, що спільних дітей у подружжя немає, тому, ураховуючи всі обставини, вважає, що відсутня потреба у наданні строку на примирення. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, повідомила суд, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач взяв участь у судовому засіданні та пояснив суду, що з вересня 2024 року сторони не підтримують відносини, спільного господарства не ведуть, спільного майна не нажили, сім`я фактично припинила своє існування. Позивачка\~ поїхала за межі України. З урахуванням наведеного просив задовольнити позовні вимоги позивачки. Через фізичну відсутність позивачки на території України, вирішити це питання в органах РАЦСу є неможливим. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов\~ наступних висновків. Судом встановлено, що 12 січня 2022 року року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Дітей у шлюбі сторони не мають, спільного майна не нажили. Спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. За змістом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя ( ч.1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Ураховуючи встановлені у справі обставини, які свідчать, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подружжя не має дітей у шлюбі, спільне життя суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у позовній заяві просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Ураховуючи наведене та

Outcome: approved