Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

У листопаді 2024 року ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 7 500,00 грн., судових витрат, пов`язаних із оплатою позивачем професійної правової допомоги у розмірі 3 000,00 грн. та 3 028,00 грн. сплаченого судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.06.2022 року між [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209803124, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] . 29.10.2022 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «PEUGEOT» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2022 року №756/10257/22 ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, за які передбачена відповідальність за ст. ст. 124,122-4 КУпАП. Представник позивача вказує, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] досягли згоди стосовно остаточного розміру страхового відшкодування, про що 13.12.2022 року уклали угоду, відповідно до якої сторони погодили суму матеріального збитку за страховим випадком, що стався 29.10.2022 року по вулиці Прирічній, 11 у місті Києві за участю транспортного засобу «PEUGEOT» д.н.з. [NUMBER] , та транспортного засобу «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] ., забезпеченого полісом №209803124, у розмірі - 10 100,00 грн. з врахуванням франшизи, яка за полісом складає 2 600 грн. 21.12.2022 року ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» було складено страховий акт, затверджено розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування на користь потерпілого у ДТП в розмірі - 7 500,00 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до [PERSON] з регресною вимогою, однак відповіді не отримали, в добровільному порядку відповідач кошти не повернув, що призвело до звернення ними до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, через канцелярію суду падали заяву в якій позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 30.06.2022 року між [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209803124, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] . 29.10.2022 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «PEUGEOT» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2022 року №756/10257/22 ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, за які передбачена відповідальність за ст. ст. 124,122-4 КУпАП. ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] досягли згоди стосовно остаточного розміру страхового відшкодування, про що 13.12.2022 року уклали угоду, відповідно до якої сторони погодили суму матеріального збитку за страховим випадком, що стався 29.10.2022 року по вулиці Прирічній, 11 у місті Києві за участю транспортного засобу «PEUGEOT» д.н.з. [NUMBER] , та транспортного засобу «RENAULT» д.н.з. [NUMBER] ., забезпеченого полісом №209803124, у розмірі - 10 100,00 грн. з врахуванням франшизи, яка за полісом складає 2 600 грн. 21.12.2022 року ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» було складено страховий акт, затверджено розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування на користь потерпілого у ДТП в розмірі - 7 500,00 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. Відповідно ст. 38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування вимог позивача. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування заподіювачем шкоди витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є законні та обґрунтовані. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн. є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved