Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку площею 8.97 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чкаловської сільської ради Бериславського району Херсонської області, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] (1932 р.н.), яка померла [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що після смерті матері позивача залишилось майно, яке позивач не може оформити та йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права, він змушений звернутися до суду з даним позовом. На судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги просив їх задовольнити. На судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі. У відповідності до частини третьої\~статті 200 ЦПК України, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 16.02.2022 р., виданим Бериславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 16.02.2022 року складено відповідний актовий запис № 85. Родинні стосунки з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] підтверджуються: свідоцтвом про\~народження Серії\~ [NUMBER] \~від 10.01.1963\~р., виданим\~Чкаловською сільською\~радою Бериславського\~району Херсонської\~області,\~про що\~в книзі\~записів актів\~громадянського стану\~про народження\~10.01.1963\~р.\~зроблено відповідний\~запис за\~№ 4,\~де мамою\~значиться \~ [PERSON] ; свідоцтвом\~про укладення\~шлюбу Серії\~ [NUMBER] \~від 17.08.1985\~р., виданим Качкарівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 17.08.1985 року зроблено запис за № 18, де, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». За життя від імені матері позивача [PERSON] посвідчувався Заповіт від 03 травня 2012 року, за умовами якого, належну їй земельну ділянку мати заповідала в рівних частках, [PERSON] та братові позивача [PERSON] , а 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] внуку [PERSON] . Даний заповіт на прохання спадкодавиці записаний з її слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів посадовою особою Чкаловської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, секретарем сільської ради Деркач Л.М. (зареєстрованим в реєстрі за № 02), однак у зв`язку з її хворобою та похилим віком на її особисте прохання підписаний [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] звернулась з заявою до приватного нотаріуса Жолуденко О.О. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті\~\~матері [PERSON] , однак приватним нотаріусом, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з порушенням вимог щодо форми заповіту та його посвідчення, а саме відсутністю підпису спадкодавця на Заповіті від 03.05.2012 року. 25 листопада 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області виніс рішення, яким визнав дійсним заповіт, складений 03.05.2012 року [PERSON] (1932 р.н.), яка померла [INFO] , на користь, [PERSON] , посвідчений Деркач Л.М., секретарем Чкаловської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, зареєстрований у реєстрі за № 02. 10 січня 2025 року, [PERSON] знову звернулася до приватного нотаріуса Жолуденко О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом на частину спадкового майна, яке не було прийняте іншим спадкоємцем на майно, яке залишилося після смерті\~\~матері [PERSON] , однак приватним нотаріусом, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва. За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 321 ЦК України також закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, який означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом за умови попереднього та повного відшкодування вартості об`єктів права власності, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.3,16 ЦК України - визнання права, ст. 392 ЦК України-власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним його документа, який засвідчує його право власності. Позивачем надано документи на підставі яких визначено власника спірних земельних ділянок. За таких обставин, виходячи з приписів статті 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, так і відповідачки, який не заперечує проти задоволення вимог позивача. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved