Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Заявниця звернулась до Ужгородського міськрайонного суду із вищевказаною заявою, заінтересована особа - орган опіки і піклування Ужгородської районної державної (військової) адміністрації, про усиновлення малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та внесення відповідних змін до актових записів про народження дітей. Заява обґрунтована тим, що заявниця являється опікуном, що перебуває на обліку служби у справах дітей Середнянської селищної ради. На її утриманні та вихованні перебувають діти, позбавлені батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.09.2022 у справі №308/3806/22 були позбавленні батьківського піклування. 30.03.2023 рішенням виконавчого комітету Середнянської селищної ради №27 заявниця була призначена опікуном над дітьми. Зазначає, що з моменту передачі дітей під опіку повністю взяла на себе обов`язки батьків, відчуває себе морально та матеріально готовою для подальшого виховання та утримання дітей, у зв`язку з чим вирішила звернутись до суду з метою усиновлення дітей. Стосунки заявниці та дітей є поважливими, забезпечені любов`ю, теплом та взаємною солідарністю. Рішення про усиновлення дітей є зваженим, відповідальним та дуже очікуваним. 11.06.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Відповідно до розпорядження керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 157 від 29.10.2024 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи, матеріали справи підлягали повторному автоматичному перерозподілу у зв`язку з тим, що суддя [PERSON] відрахована зі штату суддів у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2024 №37/02-06. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2024, головуючим суддею визначено Шепетко І.О. Ухвалою суду від 30.10.2024 цивільну справу за заявою [PERSON] про усиновлення дітей, заінтересована особа: орган опіки і піклування Ужгородської районної державної (військової) адміністрації прийнято до провадження судді Шепетко І.О., справу призначено в судове засідання. Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Заявниця у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник заявниці в судовому засіданні також заявлені вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування - Мадар А.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про усиновлення дітей. При цьому зазначила, що органом опіки і піклування були обстежені умови проживання дітей і заявниці, зіслалась на Висновок органу опіки і піклування Ужгородської районної державної адміністрації - районної військової адміністрації від 25.04.2023 про доцільність усиновлення [PERSON] дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , громадянка України (паспорт серії [NUMBER] , виданий Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 28.09.1995, запис демографічного реєстру [NUMBER], РНОКПП - [NUMBER] ) зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . Заявниця є кандидатом в усиновлювачі служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації - районної військової адміністрації за № 118 від 25.04.2024. Відповідно до копії висновку про можливість бути усиновителькою, виданого службою у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації - районної військової адміністрації від 25.04.2024 № 231/12/01-10, гр. [PERSON] може бути усиновителькою. Також у вищевказаному висновку встановлено, що: - відповідно до повного витягу Департаменту інформатизації МВС України № ВР - 002532616 станом на 15.04.2024, [PERSON] , [INFO] , на території України до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. - відповідно до висновку про стан здоров`я особи від 17.04.2024 №315 (КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради) гр. [PERSON] на психіатричному, наркологічному та тубдиспансерному обліках не перебуває. За остаточним висновком про стан здоров`я - може бути усиновителем. - за поданою інформацією про доходи, в сукупності заявниця має середньомісячний дохід, що відповідає чинному законодавству. - службою у справах дітей Середнянської селищної ради Ужгородського району було здійснено перевірку умов проживання заявниці за місцем її проживання в [ADDRESS] , про що складено відповідний акт. Згідно з актом обстеження умов проживання умови задовільні, відповідають санітарним та естетичним нормам. У будинку є все необхідне для всебічного розвитку та виховання дітей. [PERSON] з 30.03.2023 є опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Опіка встановлена рішенням виконавчого комітету Середнянської селищної ради від 30.03.2023 №27. Заявниця має намір усиновити дітей, які перебувають на її утриманні, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Призвело до такого рішення бажання подарувати дітям материнську любов, виховувати їх у своїй сім`ї на правах синів. Рішенням виконавчого комітету Чопської міської ради від 20.12.2022 № 451 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано правовий статус «дитини, позбавленої батьківського піклування», батьки яких на підставі заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2022 № 308/3806/22 позбавлені батьківських прав. На підставі наказу Служби у справах дітей Чопської міської ради Закарпатської області від 29.04.2024 №16 діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взяті на облік дітей, як таких, що на підставі п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 №905 «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» мають правові підстави на усиновлення. Відповідно до довідки від 12.12.2023 № 172-03-25, наданої службою у справах дітей Корабельної районної у місті Херсоні ради, братів/сестер на обліку служби не має. В матеріалах справи містяться копії заяв [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , написаних в присутності опікуна [PERSON] та працівників служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, в яких малолітні не заперечують щодо усиновлення їх [PERSON] . 06.05.2024 Ужгородською районною державною адміністрацією - районною військовою адміністрацією Закарпатської області за № 232/03-31 складено Висновок про доцільність усиновлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] гр. [PERSON] , та відповідність його інтересам дітей. Згідно Висновку усиновлення дітей є доцільним. Опитаний в судовому засіданні 10.03.2025 малолітній [PERSON] , [INFO] , підтвердив бажання бути усиновленим своїм опікуном [PERSON] . Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, і справи про усиновлення; (пункт 4 частини другої статті 293 ЦПК України). Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1 та 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Як визначено частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно вимог частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до статті 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Згідно частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS №58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до статті 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємо відповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. В судовому засіданні було встановлено, що батьки малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - батько [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] , [INFO] , 21.09.2022 заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позбавлені батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ... Діти, [PERSON] та [PERSON] , проживають разом із заявницею з 30.03.2023. Заявниця виховує дітей як рідних. Обмежено дієздатною чи недієздатною визнана не була. Батьківських прав не позбавлялася. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення заявницею дітей судом не встановлено. Враховуючи вищевикладені обставини заяви про усиновлення, які доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а також відсутність підстав, передбачених ст. 222 СК України, за яких особа не може бути усиновлювачем, суд прийшов до переконання, що усиновлення [PERSON] малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідатиме найвищим інтересам дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя. Відповідно до статей 229 - 333 ЦПК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. Дата народження дитини може бути змінена не більш як на шість місяців. У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам. Якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Крім того, Суд вважає за доцільне звернути увагу на зміст статті 228 СК України, відповідно до якої, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. В силу ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявників. Виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, ч.4 ст.314 ЦПК України, суд вважає, що понесені заявницею судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею.

Outcome: approved