Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Павліченко Т. С., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород», Ужгородської міської ради та Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4285 грн. та моральної шкоди у розмірі 200000 грн., завданої внаслідок ушкодження здоров`я через падіння позивача у відкритий каналізаційний люк. Вказує, що 15.05.2024 позивач рухався пішки по тротуару по вулиці Карпатської України біля будинку № 299. На дорозі був розташований відкритий водопровідний люк, який позивач не побачив, через непокошену траву, відсутність попереджувальних знаків щодо відкритих люків, і впав у нього, внаслідок чого отримав синці, подряпини, а також переломи обох віток правої лобкової кістки та вітки правої сідничної кістки зі зміщенням, у зв`язку з чим у період з 15.05.2024 по 20.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні екстреної медичної допомоги. З 20.05.2024 позивач проходив лікування вдома протягом півтори місяця при ліжковому режимі під наглядом сімейного лікаря. Зазначає, що позивач пересувається виключно в межах кімнати з додатковою опорою та зі сторонньою допомогою та потребує подальшого реабілітаційного лікування. На теперішній час переломи так і не зрослися. Внаслідок падіння в каналізаційний люк, що спричинило ушкодження його здоров`я, позивачем були понесені витрати на придбання ліків та інших медичних препаратів, обслуговування в лікарні, проведення комп`ютерної томографії та рентгенологічних обстежень. Загальну майнову шкоду позивач оцінює в 4285 грн. Щодо моральної шкоди, оцінює її у 200\~000 грн, оскільки позивач під час проходження лікування відчував біль, загальне погіршення стану здоров`я, мав обмеження, вимушено змінив звичний спосіб життя, був обмежений у русі, можливості працювати, потребував сторонньої допомоги. Все це призвело до негативних психоемоційних змін. Посилаючись на приписи ст. 22,\~23, 1166, 1167, 1173, ст. 1195 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути матеріальну та моральну шкоди солідарно з Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород», як балансоутримувача водопровідної мережі, Ужгородської міської ради, як засновника Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород», та Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, як органу, який здійснює адміністративно-господарське управління і контроль за використанням і збереженням комунального майна, забезпечує належну його експлуатацію. 13.09.2024 від відповідача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивує тим, що у відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. Рішенням VІІІ сесії міської ради VІІІ скликання 03 серпня 2021 року № 341 затверджено Програму благоустрою міста Ужгород на 2023-2027 роки. Відповідно до вказаної програми благоустрою, КП «Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство» Ужгородської міської ради, зокрема, є виконавцем робіт (надання послуг) з належного утримання об`єктів благоустрою комунальної власності, закріплених за підприємством. До об`єктів благоустрою м. Ужгород, які передано у господарське відання КП «Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство» віднесено вулично-дорожню мережу, площі, сквери, майдани в межах міста. Згідно додатку № 2 до вказаної вище Програми, КП «Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство» є відповідальним виконавцем завдання № 1, котре полягає в утриманні та експлуатації вуличної-дорожньої мережі населеного пункту міста Ужгорода. Вказує, що Департамент міської інфраструктури відповідно до Положення про Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради є лише контролюючим органом і не наділений повноваженнями, штатом та матеріально-технічною базою на виконання робіт з ремонту доріг. Вважає, що жоден з відповідачів не є належним відповідачем у справі, оскільки матеріали справи не дають достатніх підстав стверджувати, що причиною травми є саме неналежне утримання тротуару, оскільки напередодні кришку каналізаційного люку було протиправно викрадено невідомими особами. Вказане у свою чергу свідчить про недоведеність наявності вини будь кого з відповідачів та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між недоліками автомобільної дороги та подією що мала місце за участі [PERSON] 13.09.2024 від відповідача Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» надійшов відзив на позовну заяву, у якому уповноважений представник просить у позові [PERSON] до КП «Водоканал м. Ужгорода» відмовити в повному обсязі. Зазначає, що основною метою діяльності КП «Водоканал м. Ужгорода» є надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям міста Ужгорода та прилеглим селам. Вказує, що відповідно до п. 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони: ремонт і утримання автомобільних доріг забезпечується Агентством відновлення (автомобільних доріг загального користування державного значення), підприємствами та організаціями, уповноваженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською держадміністраціями (автомобільних доріг загального користування місцевого значення), підприємствами або балансоутримувачами, утвореними або визначеними органами місцевого самоврядування відповідно до\~частини першої\~статті 15 Закону України Про благоустрій населених пунктів (вулиць і доріг міст та інших населених пунктів). Оскільки люк є частиною дорожнього (вуличного) покриття, а КП «КШЕП» є обслуговуючою організацією, вважає, що саме КП «КШЕП» повинен здійснювати контроль та належне утримання вулиць, тротуарів та інших споруд в межах своєї компетенції, в свою чергу КП «Водоканал м. Ужгорода» здійснює обслуговування та ремонт мереж водопостачання та водовідведення, які безпосередньо знаходяться на його балансі. Посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.10.2019 у справі №639/2132/18 просив відмовити у задоволенні позову. Щодо заявленої суми моральної шкоди у розмірі 200000 грн., відповідач вважає її безпідставною. 16.09.2024 від відповідача Ужгородської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що КП «Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство», є відповідальним за утримання та експлуатацію вулично-дорожної мережі населеного пункту міста Ужгорода. Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту неналежного стану благоустрою та того, що дефекти дорожнього полотна знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, які настали. З матеріалів справи вбачається, що кришку каналізаційної шахти по вул. Карпатської України буд. 297 було викрадено невідомими особами. За даним фактом 16.05.2024 року посадовими особами КП Водоканал міста Ужгорода скеровано заяву про вчинення вказаного злочину до Ужгородського РУП. Вказує, що матеріали даної справи не дають достатніх підстав стверджувати, що причиною травми є саме неналежне утримання тротуару, оскільки напередодні кришку каналізаційного люку було протиправно викрадено невідомими особами, що у свою чергу свідчить про недоведеність наявності вини будь кого з відповідачів та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між недоліками автомобільної дороги та подією, що мала місце за участі [PERSON] . Крім того, у відзиві вказує, що матеріали справи не містять належних доказів того, що територія на вул. Карпатської України, навпроти будинку № 299, де мала місце подія за участі позивача, є елементом дороги та призначена для руху пішоходів. 07.10.2024 представником позивача, адвокатом Павліченко Т. С., надано відповідь на відзиви, у якій вказує, що позивач не погоджується з твердженням відповідачів, наведених у відзивах, зокрема про те, що відповідальність за відсутній люк покладено на КП «КШЕП», оскільки після події саме КП Водоканал міста Ужгорода як власник звернувся до поліції з заявою про викрадення водопровідного люку, зазначивши про завдання йому у зв`язку з цим матеріальної шкоди. Щодо тверджень відповідачів КП «Водоканал м. Ужгорода» та Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради про відсутність причинно-наслідкового зв`язку виникнення тілесних ушкоджень внаслідок падіння в люк, вказує, що наведене підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Щодо розміру моральної шкоди зазначає, що незгода відповідачів з заявленим розміром моральної шкоди нічим не обґрунтована. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 23.10.2024 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 10.12.2024 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] , присутній у судових дебатах 11.03.2025, розповів про обставини падіння до каналізаційного люку, про те, як був доставлений каретою швидкої допомоги до лікарні, а також про тривале і складне лікування вдома, догляд за ним членами його родини, а також про наслідки, до яких призвела травма: втрата можливості до самообслуговування, необхідність участі його близьких у його обслуговуванні, вимушений переїзд до сина (позаяк його дружина фізично не має сил здійснювати догляд за ним), втрата можливості вести господарство та необхідність залучати до цього за плату інших осіб. Просив позов задовольнити. Зазначив, що завдана шкода є значно більшою, ніз заявлені позовні вимоги. Уповноважений представник відповідача Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» у судовому засіданні 10.12.2024 просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що позивачем не доведено завдану йому матеріальну та моральну шкоду. Вказав, що люк знаходився у зеленій зоні і не зрозуміло, чому позивач там знаходився. Уповноважений представник відповідача Ужгородської міської ради у судовому засіданні 10.12.2024 у задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі. Зазначила, що Ужгородська міська рада є неналежним відповідачем у вказаній справі, а вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованими та не доведеними належними доказами. Уповноважений представник відповідача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради щодо заявлених позовних вимог з аналогічних підстав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши учасників справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] впав у відкриту шахту водопровідного люку. Факт цієї події підтверджується показами свідка [PERSON] , поясненнями позивача [PERSON] , наданими у судових дебатах, наявними у справі копіями медичної документації, копією талону-повідомлення єдиного обліку №9577 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.05.2024, відповіддю Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на звернення [PERSON] від 15.05.2024. Внаслідок падіння позивач отримав тілесні ушкодження, а саме: переломи обох віток правої лобкової кістки та вітки правої сідничної кістки зі зміщенням, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5346/610 від 20.05.2024, довідкою за результатами мультиспіральної комп`ютерної томографії № 37205 від 16.05.2024, даними цифрової рентгенографії від 01.07.2024, випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 27.06.2024. З наявної в матеріалах справи виписки із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що, зі слів хворого, травма побутова. 15.05.2024, біля 08:35 годин, внаслідок падіння у відкритий люк по вулиці Карпатської України, він відчув інтенсивний біль в ділянці правої половини тазу. Каретою ШМД доставлений у відділення екстреної медичної допомоги КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради, звідки після обстеження та надання допомоги хворий госпіталізований в травматологічне відділення для подальшого обстеження та лікування. Лікувальні і трудові рекомендації: ліжковий режим в положенні «жабки» 1,5 місяці, кардіомагніл 75мг 1 таблетка 1 раз на добу 2 місяці. Нагляд травматолога та сімейного лікаря по місцю проживання. 27.06.2024 лікуючим лікарем надано [PERSON] виписку з амбулаторної карти амбулаторного хворого, де зазначено: «Травма 15.05.2024. [PERSON] лікування у травматологічному відділенні ЦМКЛ з 15.05.2024 по 20.05.2024. Тепер перебуває на амбулаторному лікуванні під наглядом лікаря. Пересувається в межах кімнати з додатковою опорою та зі сторонньою допомогою. Потребує подальшого реабілітаційного лікування». 01.07.2024 позивачу у КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради було проведено цифрову рентгенографію, за результатами якої надано висновок наступного змісту: «Неконсолідований перелом верхньої гілки правої лобкової кістки та гілки правої сідничної кістки, з допустимим зміщенням кісткових фрагментів. Остеоартроз обох кульшових суглобів 2-3-го ступеня». Допитана у судовому засіданні 0.12.2024 у якості свідка дружна позивача [PERSON] повідомила щодо подій, які відбулися 15.05.2024, зокрема зазначила, що близько 8.30 год. її чоловік йшов пішки, штовхаючи біля себе велосипед, по тротуару по вулиці Карпатської України біля будинку 299, не побачивши через непокошену траву відкритий люк, який знаходився між дорогою та тротуаром, впав у нього. З люку йому допоміг вибратися його зять, який працює поруч в магазині. Повідомила, що її чоловік отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів, лежав у лікарні 5 днів, повернувся додому лежачим, а вона протягом півтори місяці здійснювала за ним догляд, змінювала підгузки, оскільки чоловік самостійно не міг себе обслуговувати. На теперішній час стан здоров`я її чоловіка не відновився. Вказує, що лікування чоловіка дорого вартісне і всі чеки на придбання ліків у неї не збереглися, як і відсутні чеки на придбання підгузків, оскільки, задля економії, вона купувала їх на базарі, де чеки не надавали. Також повідомила, що про цей відчинений люк вона особисто повідомляла неодноразово до КП «Водоканал» протягом 5 років, однак ці звернення залишалися без реагування. Також повідомила про те, що зверталася у КП «Водоканал» щодо надання компенсації у зв`язку з подією, та спочатку працівники їй обіцяли, що водоканал відшкодує шкоду, однак нічого не відшкодували. Повідомила, що Ужгородська міська рада надала допомогу на лікування її чоловіка у розмірі 2000 грн. Зі показів свідка [PERSON] позивач на теперішній час повністю не відновився і потребує реабілітації. Вказаними доказами підтверджується факт заподіяння внаслідок падіння в відкритий люк тілесних ушкоджень позивачу [PERSON] , та, у зв`язку з цим, його тривалого лікування при ліжковому режимі біля 1,5 місяці. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, у контексті з доводами та запереченнями учасників справи, суд враховує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування. Відповідно до\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст. 1166 Цивільного кодексу України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. У п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з положеннями частини першої\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю\~особистим\~немайновим правам фізичної або юридичної особи,а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої\~ст. 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2022 року по справі №564/973/19 (провадження № 61-17828св20) виснував, що «…особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до частини другої статті 1166\~Цивільного кодексу\~України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач має довести факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана особі і майну громадянина або завданамайну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Розглядаючи спір про відшкодування завданоїшкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення;позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди». Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року №30\~затверджено Правила технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.07.1995 року за № 231/767 (далі - Правила). Ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України та є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання, у тому числі юридичних осіб, що здійснюють технічну експлуатацію систем водопостачання та водовідведення, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - виробники). Пунктом 12.2.1 Правил передбачено, що технічне обслуговування мережі передбачає зовнішній і внутрішній (технічний) огляди мережі і споруд на ній: дюкерних і з`єднувальних камер,\~колодязів, напірних і самоплинних трубопроводів (колекторів), аварійних випусків, естакад і водопропускних труб під каналізаційними трубопроводами тощо. У відповідності до п. 12.2.2 Правил зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі. Під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють, зокрема, стан координатних табличок,\~зовнішній стан колодязів, наявність кришок,\~цілісність люків,\~кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням (п. 12.2.3 Правил). В свою чергу, пунктом 12.3.2. Правил передбачено, що до поточного ремонту мереж входять профілактичні заходи, серед яких, в тому числі:\~заміна люків, верхніх і нижніх кришок, встановлення скоб, заміна драбин, ремонт горловин колодязів, піднімання і опускання люків та ін. Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за № 936/15627 (надалі\~Правила 1), виконавець послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування зі споживачем. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.11.2017\~ № 310 Типових правил благоустрою території населеного пункту підприємства, установи й організації на власних та закріплених територіях повинні здійснювати увесь комплекс робіт, спрямованих на забезпечення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, зокрема, спостереження за станом водоприймальних та оглядових колодязів підземних інженерних мереж, колодязів пожежних гідрантів. У разі виявлення відкритих люків або інших недоліків в утриманні інженерних мереж про це повідомляють організації, які їх експлуатують, для негайного приведення цих мереж у належний стан. Відповідно до п. 2 розділу ХІ цих Правил виконавець послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення та споживачі зобов`язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів. Відповідно до р. 3 Національних стандартів України «Зовнішні мережі та споруди. Люки оглядових колодязів і дощоприймачі зливних колодязів. Технічні умови» ДСТУ Б.В.2.5-26:2005 (ГОСТ 3634-99)\~оглядовий колодязь\~- конструкція у вигляді камериабо шахтидля доступув канализ підземнимикомунікаціями.\~Люк оглядового колодязя\~-\~верхня частина перекриття оглядового колодязя, яка встановлюється на опорну частину камери або шахти і складається з корпуса і кришки. Фактичний аналіз наведених нормативних правил свідчить про те, що люк оглядового колодязя є складовою частиною водопровідної мережі, а мережі й споруди водопостачання і каналізації у процесі експлуатації, а також у період тимчасового припинення процесу їхньої експлуатації повинні перебувати під систематичним наглядом власника/балансоутримувача мережі або споруди водопостачання і каналізації. З метою своєчасного виявлення можливих пошкоджень і інших недоліків на мережах або спорудах водопостачання і каналізації, їхнім власником повинні виконуватися технічні огляди. З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» (далі - КП «Водоканал м. Ужгорода») є спеціально створеним комунальним підприємством для надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мешканцям міста Ужгорода та прилеглим селам, на балансі якого знаходиться водопровідна та каналізаційна мережа у м. Ужгород. З відповіді Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 173/02.4-24 від 22.05.2024 на запит Шушки Я. від 21.05.2024 вбачається, що всі оглядові колодязі на вуличній водопровідній мережі по вул. Карпатської України, в тому числі пожежні гідранти, перебувають на балансі КП «Водоканал м. Ужгорода». Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії довідки від 13.06.2024 про результат проведення перевірки по заяві гр. [PERSON] , яка зареєстрована в ІТС ІПНП Ужгородського РУП за № 9577 від 27.05.2024, щодо неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами, в результаті яких заявник впав у відкриту шахту каналізаційного люку та отримав тілесні ушкодження. В ході розгляду звернення було опитано юриста КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» Подсоліну Лесю Володимирівну, яка повідомила, що вказана у зверненні каналізаційна шахта належить до водопровідної мережі КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород». 16.05.2024 з боку комунального підприємства було написано заяву до Ужгородського РУП щодо крадіжки кришки люка водопровідної мережі за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, 297. Дана заява зареєстрована за № 872 в журналі повідомлень КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» та надіслана поштою до Ужгородського РУП. Водночас у матеріалах справи наявна заява директора КП «Водоканал м. Ужгорода» Карташова С. від 16.05.2024 №872 про кримінальне правопорушення, а саме за фактом викрадення 15.05.2024 невідомими особами кришки водопровідного люку на водопровідній мережі за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна (Карпатської України), 297, чим завдано підприємству збитки на суму 7252,71 грн. З аналізу відповіді Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 173/02.4-24 від 22.05.2024 на запит Шушки Я., з довідки Ужгородського РУП від 13.06.2024. у якій наведено пояснення юриста КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» Подсоліної Л. В., заяви директора КП «Водоканал м. Ужгорода» Карташова С. від 16.05.2024 №872 до Ужгородського РУП про кримінальне правопорушення, можна дійти висновку, що КП «Водоканал м. Ужгорода» вважає себе балансоутримувачем водопровідної мережі та водопровідного люку, як його складової частини, який знаходиться по вул. Карпатської України, біля будинків 297 299. Щодо тверджень відповідачів у поданих відзивах на позов про те, що КП «КШЕП» Ужгородської міської ради є виконавцем робіт (надання послуг) з належного утримання об`єктів благоустрою комунальної власності, закріплених за підприємством та, що до об`єктів благоустрою м. Ужгород, які передано у господарське відання КП «КШЕП» віднесено вулично-дорожню мережу, площі, сквери, майдани в межах міста, у тому числі і вулицю Карпатської України у м. Ужгороді, і саме КП «КШЕП» повинен бути відповідачем у справі, суд визнає такі необґрунтованими, з огляду на таке. Рішенням XIV сесії VIII скликання Ужгородської міської ради від 22 грудня 2021 року № 574 вилучено з оперативного управління Департаменту міської інфраструктури та передано в господарське відання комунального підприємства «Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство» основні засоби згідно додатку. Відповідно до акту приймання-передачі основних засобів від 01.06.2022 передано основі засоби з поданою балансовою вартістю: в колонці найменування основних засобів, що підлягають передачі - «вул. Юрія Гагаріна», в колонці первісна вартість «16\~044\~211», в колонці нарахований знос на 01.02.2022 р. «1\~266\~667». З аналізу рішення XIV сесії VIII скликання Ужгородської міської ради від 22 грудня 2021 року № 574 та акту приймання передачі суд доходить висновку, що Департамент міської інфраструктури передав в господарське відання комунального підприємства «Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство» в якості основних засобів саме «вул. Юрія Гагаріна», а не водопровідну мережу м. Ужгорода, елементом якої є люк оглядового колодязя. З п. 2 розділу ІІІ затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.11.2017\~ № 310 Типових правил благоустрою території населеного пункту вбачається, що підприємства, установи й організації на власних та закріплених територіях повинні здійснювати увесь комплекс робіт, спрямованих на забезпечення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, зокрема, спостереження за станом водоприймальних та оглядових колодязів підземних інженерних мереж, колодязів пожежних гідрантів. У разі виявлення відкритих люків або інших недоліків в утриманні інженерних мереж про це повідомляють організації, які їх експлуатують, для негайного приведення цих мереж у належний стан. Аналіз вказаної норми дозволяє зробити висновок про те, що підприємство, яке здійснює організацію благоустрою території, у разі виявлення відкритих люків, повідомляє про це підприємство, яке їх експлуатує. Отже, КП «КШЕП» у разі виявлення відкритого люку оглядового колодязя зобов`язано повідомити про це КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» для приведення мережі у належний стан. З огляду на наведені, суд доходить висновку, що відновлення люку оглядового колодязя не входить до сфери діяльності КП «Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство». Посилання відповідача КП «Водоканал м. Ужгорода» на Позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.10.2019 у справі №639/2132/18, суд вважає такою, що не підлягає застосуванню у вказаній цивільній справі, оскільки у даному випадку люк оглядового колодязя по вулиці Карпатської України у м. Ужгороді не є частиною дорожнього покриття. Згідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою. У поданій позовній заяві позивач заявляє про солідарну відповідальність відповідачів. Позивач згідно з позовом заявляє про солідарну відповідальність відповідачів. Щодо відповідача Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» (надалі КП «Водоканал м. Ужгорода»). Аналіз норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.07.1995 року за № 231/767, Типових правил благоустрою території населеного пункту, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.11.2017\~ № 310 дозволяє дійти висновку, що відповідальною за належне утримання водопровідної мережі у м. Ужгороді, а також люку оглядового колодязя як складової частини мережі водопостачання є особа на балансі якого він перебуває КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород». З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено, що падіння позивача у шахту оглядового колодязя знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з бездіяльністю КП «Водоканал міста Ужгорода», яка полягає у незабезпеченні охорони і цілісності систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, які перебувають у них на балансі, зокрема, люку оглядового колодязя, суд доходить висновку, що КП «Водоканал міста Ужгорода» є належним відповідачем у вказаній справі. Щодо відповідальності відповідача Ужгородської міської ради. Відповідно до статті 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Ужгородська міська рада є засновником КП «Водоканал м. Ужгорода», бездіяльність якого і призвела до заподіяння шкоди позивачеві. Щодо відповідальності відповідача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради. Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради є органом адміністративно-господарського управління і контролю. Відповідно до Положення «Про Департамент міського господарства Ужгородської міської ради», затвердженого рішенням Ужгородської міської ради від 10.03.2016 № 146 до повноважень Департаменту міського господарства належать: (п.2.3.5) контроль за ефективним використанням і збереженням майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста і закріплене за підприємствами, установами і організаціями різних форм власності; (п. 2.4.1) забезпечення належної експлуатації доріг, мостів, зелених зон, зовнішнього освітлення малих архітектурних форм, тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, житлового фонду, який відноситься до комунальної власності міста, а також міських інженерних мереж та споруд водо-, теплозабезпечення і водовідведення; (п.2.4.5) здійснення в межах компетенції контролю за станом експлуатації та утримання житлового фонду і об`єктів комунального господарства незалежно від форм власності. Вказані повноваження дозволяють Департаменту міської інфраструктури здійснювати лише загальний контроль за забезпеченням належної експлуатації мережі водопостачання та водовідведення та не призводить до настання наслідків у виді відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок неналежного стану водопровідної мережі, зокрема, відсутності люка оглядового колодязя. Згідно з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідачів та 4285 грн матеріальної шкоди та 200000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я через падіння позивача у відкритий оглядовий люк. Відповідно до статей 12, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивач згідно з позовом просить стягнути вартість понесених витрат на лікування матеріальну шкоду на суму 4285 грн., з яких: 1) витрати на медичні препарати в сумі 1835 грн 70 коп., у підтвердження яких надав квитанції: - квитанція від 21.05.2024 на суму 67 грн. 50 коп.; - квитанція від 21.05.2024 на суму 312 грн 56 коп.; - квитанція від 23.05.2024 на суму 470 грн. 60 коп.; - квитанція від 27.05.2024 на суму 118 грн 70 коп.; - квитанція від 04.06.2024 на суму 244 грн. 50 коп.; - квитанція від 04.06.2024 на суму 67 грн. 20 коп.; -квитанція від 17.06.2024 на суму 80 грн.; - квитанція від 03.07.2024 на суму 135 грн; -квитанція від 03.07.2024 на суму 339 грн 64 коп. 2) витрати на підгузки для дорослих (пачка 650 грн (30 шт.) 1300 грн.; 3) цифрова рентгенографія - 400 грн; 4) комп?ютерна томографія 750 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Дослідивши надані позивачем докази у підтвердження матеріальної шкоди, суд доходить висновку, що лише частина понесених витрат підтверджена позивачем. Зокрема, суд визнає непідтвердженими вимоги позивача на суму 80 грн згідно з квитанцією від 17.06.2024, оскільки у ній зазначено оплату за фото, а також вимоги про стягнення 1300 грн витрат на підгузки, оскільки такі витрати не підтверджені наявними доказами. Суму 2905,70 грн понесеної позивачем матеріальної шкоди, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою наявними у матеріалах справи доказами. Відносно позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з приписами ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року по справі № 487/6970/20, суд касаційної інстанції дійшов висновків, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Абзац другий частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). У справі, що розглядається позивач вказує, що внаслідок падіння до каналізаційного колодязя він проходив тривале лікування, змінив звичний спосіб життя, втратив здатність до самообслуговування, через що був змушений переїхати проживати до свого сина, став обмеженим у русі, потребує сторонньої допомоги по господарству, що призвело до психоемоційних змін та завдало йому моральної шкоди, а тому просить суд стягнути на його користь з відповідача 200000,00 грн. у якості компенсації. Судом встановлено в ході судового розгляду справи, що внаслідок протиправної поведінки відповідачів (бездіяльності) Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» (КП «Водоканал м. Ужгорода») та Ужгородської міської ради, як власника комунального підприємства, було завдано шкоди здоров`ю позивача, що підтверджується наявною в матеріалах справи медичною документацією. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу дійсно було завдано фізичного болю спричиненого ушкодженням здоров`я та, як наслідок, завдано моральних страждань, що є порушенням законних прав позивача, яке оцінюється судом крізь призму статті 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди 130\~000 грн.\~відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду наведеною у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, шляхом солідарного стягнення з відповідачів Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» (КП «Водоканал м. Ужгорода») та Ужгородської міської ради на користь позивача [PERSON] 2905,70 грн матеріальної шкоди та 130\~000 грн.\~моральної шкоди . У задоволенні позовних вимог до відповідача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради належить відмовити. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~витрати із сплати судового збору слід стягнути з відповідачів Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгород» (КП «Водоканал м. Ужгорода») та Ужгородської міської ради солідарно на користь позивача у розмірі 3028 грн за вимогу про стягнення моральної шкоди та у розмірі 1211 грн 20 коп за вимогу про стягнення матеріальної шкоди, оскільки судовий збір був сплачений позивачем у мінімальному розмірі. На підставі наведеного,

Outcome: partial