Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» (далі - позивач), діючи через свого представника - Руденка К.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №2201 від 23 грудня 2023 року у розмірі 46 305 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 грудня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №2201 відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 4 900 грн. строком на 365 днів на його платіжну картку, емітовану в АТ «КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день. Договір було укладено в електронному вигляді, шляхом використання відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. У подальшому відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у результаті чого станом на 18 вересня 2024 року виникла прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 46 305 грн. 00 коп. за період з 23 грудня 2023 року по 18 вересня 2024 року, розрахована відповідно до пункту 1.2 договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом (1 277,5% річних), яка й підлягає стягненню на користь позивача. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на сплату судового збору і надання правничої допомоги у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та 10 000 грн. 00 коп. відповідно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судовому засіданні заявив, що кредитний договір між позивачем та відповідачем дійсно був укладений і кредитні кошти надавалися, однак позивачем не правильно нараховано відсотки за користування даними коштами, оскільки з 24 грудня 2023 року чинним законодавством передбачено, що за перші 120 днів розмір процентної ставки не повинен перевищувати 2,5% на день, протягом наступних 120 днів не більше 1,5% на день, а в подальшому не більше 1% на день. Заяви та клопотання учасників справи Представником позивача було подано клопотання про витребування доказів у справі, яке судом задоволено. Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 18 листопада 2024 року судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки. Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з АТ «КБ «Приватбанк». У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 23 грудня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №2201, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, у розмірі 4900 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у визначені договором строки (пункт 1.1) (а.с. 6-10). Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 3,5% за кожен день користування кредитом (річна процентна ставка 1 277,50%) (пункт 1.2), визначено строк надання кредиту - 365 днів та погоджено періодичність платежі за кредитом - кожні 30 днів (пункту 1.3). Вказаний вище договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора 686637 та шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 11. 17), що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Пунктом 1.7 договору було передбачено, що кошти, надані в якості кредиту, зараховуються на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить відповідачу (а.с. 74). Згідно витребуваної судом у АТ КБ «Приватбанк» інформації вказаною фінансовою установою на ім`я відповідача було емітовано карту № [NUMBER] , при цьому відповідач використовував мобільний телефон [NUMBER] , згідно виписки по картковому рахунку відповідача останньому 23 грудня 2023 року було зараховано 4 900 грн. (а.с. 12, 74-75). У судовому засіданні представник відповідача факт укладення вказаного вище кредитного договору та отримання за цим договором кредитним коштів у сумі 4 900 грн. 00 коп. визнав. Викладене вище свідчить, що, позивач належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №2201 щодо надання споживчого кредиту у розмірі 4 900 грн. 00 коп., що визнано представником відповідача у судовому засіданні. Незважаючи на визначені кредитним договором порядок та строки повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав та платежів на погашення заборгованості не здійснював. Згідно наданого представником позивача розрахунку внаслідок порушення своїх зобов`язань у відповідача перед позивачем виникла заборгованості за вказаним кредитним договором зі сплати процентів у розмірі 46 305 грн. 00 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. (а.с. 13-16). Оцінюючи доводи позивача про наявність у відповідача за кредитним договором №2201 заборгованості зі сплати процентів у розмірі 46 305 грн. 00 коп. суд враховує наступне. Так, на момент укладення вказаного вище кредитного договору сторонами у справі дійсно було погоджено сплату відповідачем процентів за користування кредитом у розмірі 3,5% за кожен день (річна процентна ставка 1 277,50%). При цьому, 24 грудня 2023 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (далі - Закон України №3498-ІХ), яким, серед іншого, внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII (далі - Закон України №1734-VIII). Так, частиною п`ятою статті 8 Закону України №1734-VIII, яка визначає реальну річну процентну ставку, денну процентну ставку та загальну вартість кредиту для споживача, передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому пунктом 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII було передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Отже, за 23 грудня 2023 року позивач мав право на сплату відповідачем процентів за користування кредитом у розмірі 3,5% на день, однак з 24 грудня 2023 року протягом перших 120 днів дії вказаного вище Закону, тобто до 21 квітня 2024 року, розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів, тобто 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року розмір денної процентної ставки не може перевищувати - 1,5%, а з 20 серпня 2024 року розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Наведені вище положення закону поширюють свою дію не лише на кредитні договори, укладені після набрання цими законодавчими положеннями чинності, а й на всі кредитні договори, які були укладені до набрання чинності відповідним законом в тій частині, яка стосується нарахування процентів у період дії нового закону. З цих підстав суд вважає необґрунтованими та відкидає які безпідставні твердження представника позивача, наведені в позовній заяві, про те, що положення вказаного вище законодавства не можуть застосовуватися до кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем 23 грудня 2023 року. Вирішуючи питання щодо розміру процентів, які позивач мав право нарахувати та стягнути з відповідача за кредитним договором №2201 суд, з урахуванням викладеного вище, зазначає, що за перший день користування кредитом, тобто за 23 грудня 2023 року відповідач зобов`язаний сплатити 3,5%. При цьому за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року, тобто за наступні 120 днів відповідач зобов`язаний сплатити 2,5% на день, або ж загалом 300% за цей період. За період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року, тобто за наступні 120 днів, відповідач зобов`язаний сплатити 1,5% на день, або ж 180% за цей період. Та з 20 серпня 2024 року до 18 вересня 2024 року, тобто за наступні 30 днів відповідач зобов`язаний сплатити 1% на день, або ж 30% за цей період. Відповідно за весь період користування кредитним коштами з 23 грудня 2023 року до 18 вересня 2024 року відповідач зобов`язаний сплати позивачу 513,5% (3,5%+300%+180%+30%) від суми заборгованості. Отже, розмір процентів, які відповідач зобов`язаний сплати позивачу згідно кредитного договору №2201 з період з 23 грудня 2023 року до 18 вересня 2024 року становить 25 161 грн. 50 коп. (4 900 грн. 00 коп. х 513,5%). Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача перед позивачем за кредитним договором №2201 від 23 грудня 2023 року виникла заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 25 161 грн. 50 коп., яка відповідачем на час розгляд справи судом не погашена, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп. При цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 645 грн. 37 коп. (25 161 грн. 50 коп. х 3 028 грн. 00 коп. / 46 305 грн. 00 коп.). Стосовно тверджень представника позивача про здійснені витрати на надання правової допомоги у розмірі 10 000 грн. суд враховує, що в матеріалах справи не містять документів, які б підтверджували здійснення даних витрат, тому підстави для їх стягнення з відповідача відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial