Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

ПРАВОВІ ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Зміст вимог заявника та їх обґрунтування Заявник\~ [PERSON] (далі за текстом - Заявник), звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991. В обґрунтування заяви Заявник вказує, що він народився [INFO] у с. Росохи Старосамбірського району Львівської області. Згідно виписки із погосподарської книги №6 с. Росохи на 1991-1995 роки зазначено факт проживання в житловому будинку у с. Росохи Старосамбірського району Львівської області. Із свідоцтва про восьмирічну освіту вбачається, що Заявник у 1984 році закінчив Росохівську восьмирічну школу, де закінчив 8 класів. Службу в армії проходив в період з 19.11.1987 по 28.11.1989. 17.03.1990 закінчив курси водія\~категорії «А». Був членом колгоспу «Волошиново», рік вступу в члени колгоспу 01.07.1987, про що свідчить книжка колгоспника, яка заповнена 20.04.1991, а з 15.04.1991 звільнений за власним бажанням. В період з 16.04.1991 по 02.07.1991 працював в кооперативі «Верховина». В період з 05.07.1991 по 03.04.1998 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах рядового та молодшого начальника складу. 17.12.1985 Заявнику був виданий паспорт громадянина СРСР, про що відмічено у його свідоцтві про народження та Будинковій книзі для прописки громадян. З дня свого народження та по теперішній час Заявник постійно проживав на території України. Паспорт громадянина СРСР Заявником було втрачено і він своєчасно не оформив паспорт громадянина України, через що у Заявника виникає багато проблем з документами. Заявник звернувся з письмовою заявою до Старосамбірського районного відділу ГУ ДМС України у Львівській області про отримання паспорта громадянина України, проте йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для отримання судового рішення, яке б підтверджувало факт постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 і перебування в громадянстві колишнього СРСР. Встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991 Заявник самостійно не може, тому останній звернувся до суду із заявою у цій справі. 07.03.2025 представник заявника уточнив заявлені вимоги. Просив встановити факт постійного проживання громадянина [PERSON] , [INFO] , уродженця села Росохи Старосамбірського району Львівської області, на території України лише станом на 24 серпня 1991 року. Правова позиція заінтересованої особи Представник заінтересованої особи Головного Управління Державної міграційної служби у Львівській області (далі за текстом - Заінтересована особа), в судовому засіданні проти задоволення вимог Заявника заперечував, вважаючи що заявником не доведено належними доказами факт постійного проживання на території України. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ Заявник [PERSON] , народився [INFO] в с. Росохи Старосамбірського району Львівської області. Його батьком зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Наведені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.1969 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про восьмирічну освіту від 11.06.1984, Заявник закінчив Росохівську восьмирічну школу, де закінчив 8 класів (а.с.10). Згідно записів у військовому білеті серії [NUMBER] від 17.11.1987, Заявник проходив службу в армії в період з 19.11.1987 по 28.11.1989 (а.с.11). 17.03.1990 Заявник отримав водійське посвідчення серії [NUMBER] категорії «А» (а.с.12). З трудової книжки колгоспника № [NUMBER] заповненої 20.04.1991, вбачається, що Заявник був членом колгоспу «Волошиново», рік вступу в члени колгоспу 01.07.1987, а з 15.04.1991 звільнений за власним бажанням. В період з 16.04.1991 по 02.07.1991 працював в кооперативі «Верховина». В період з 05.07.1991 по 03.04.1998 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах рядового та молодшого начальника склад, що також підтверджується довідкою №681 від 29.05.2024 Управління поліції охорони у Львівській області (а.с.13-16, 17). Відповідно до будинкової книги зареєстрованих осіб у житловому будинку в селі Росохи Волошинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зазначено також [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 08.02.1990, інформації про зняття з реєстрації будинкова книга не містить (а.с.18-21). З довідки №385, виданої 03.06.2024 старостою Волошинівського старостинського округу Самбірського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований, але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до акту встановлення факту місця проживання [PERSON] , [INFO] , від 03.06.2024, комісія в складі старости Волошинівського старостинського округу Лавренюк Ольги Ярославівни та сусідів [PERSON] , [PERSON] встановили, що громадянин [PERSON] , [INFO] , на території [ADDRESS] , не зареєстрований, але фактично проживає. Даний факт засвідчують сусіди [PERSON] , будинок [ADDRESS] та [PERSON] , будинок №23 (а.с.23). З довідки №384, виданої 03.06.2024 старостою Волошинівського старостинського округу Самбірського району Львівської області, [PERSON] , вбачається, що він проживає за адресою: [ADDRESS] і має наступний склад сім`ї, а саме: 1) брат [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але фактично не проживає; 2) дружина брата [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але фактично не проживає; 3) племінник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але фактично не проживає; 4) племінник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але фактично не проживає; 5) племінник [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Відповідно до виписки з погосподарської книги №6 с. Росохи на 1991-1995 рік, виданої старостою Волошинівського старостинського округу Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] , [INFO] , встановлено, що він дійсно являвся членом домогосподарства житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . У будинку були зареєстровані наступні члени домогосподарства, а саме: 1) мати [PERSON] , [INFO] ; 2) брат [PERSON] , [INFO] (а.с.25). ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА ТА СУДОВА ПРАКТИКА Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1\~статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2\~статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). У порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом (частина 3\~статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку частини 2 статті 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень\~статті 256 ЦПК України\~та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991. Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до пункту 3 частини 2\~статті 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.\~Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Пунктом 1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до частини другої\~статті 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. РІШЕННЯ СУДУ Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини 1\~статті 3 цього Закону. В ході судового розгляду, з огляду на представлені суду вищевказані документи, знайшов своє підтвердження та не викликає у суду сумнівів, факт постійного проживання Заявника на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року, а тому наявні підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved