Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

03.09.2024 р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 18420, 60 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23.05.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 6691311, відповідно до умов якого, товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 6600, 00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 18420, 60 грн, з яких: 6600 грн заборгованість за тілом кредиту; 11820, 60 заборгованість за відсотками. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, ігнорує вимоги позивача та добровільно не погашає прострочену заборгованість позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.09.2024 р. справу передано за підсудністю до Ріпкинського районного суду Чернігівської області. Справу передано головуючому судді 21.10.2024 р. 22.10.2024 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.10.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 21.11.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 21.11.2024 р. постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче судове засідання було відкладено з метою повторного виклику відповідача всіма відомими засобами зв`язку, в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті судової влади України. 04.12.2024 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Ухвалою Ріпкинського\~районного суду Чернігівської області від 06.01.2025 р. закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.02.2025 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.02.2025 р. відкладено судове засідання з метою повторного виклику відповідача всіма відомими засобами зв`язку, в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті судової влади України. 17.02.2025 р. справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді (у нарадчій кімнаті) у кримінальному провадженні. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідач повідомлений в тому числі шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судова влада України. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської від 05.03.2025 р. ухвалено у справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 23.05.2023 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6691311 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 6600, 00 грн; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; стандартна процентна ставка 1, 99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору (а. с. 21-25). Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 6691311 від 23.05.2023 р. визначено графік платежів відповідно до якого визначено розмір та дату внесення відповідачем платежів, який також підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С1913» (а. с. 26). ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору про надання споживчого кредиту та перерахувало шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача [NUMBER] кошти в розмірі 6 600,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» (а. с. 29). 14.02.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 14.02/24-Ф, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 6691311 від 23.05.2023 р. (а. с. 37-41). Так сума заборгованості відповідача становить 18420, 60 грн, з них: 6600 грн заборгованість за тілом кредиту; 11820, 60 заборгованість за відсотками, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором № 6691311 від 23.05.2023 р. (а. с. 30-36). Заперечень від відповідача щодо вказаного розрахунку заборгованості не надходило. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договорами, однак, відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав, відтак розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не спростовано. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 р. (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Без отримання листа на адресу електронної пошти і sms-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт ТОВ «Авентус Україна», реєстрації в особистому кабінеті за допомогою логіна і пароля, договір про надання кредиту № 6691311 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] не був би укладений, а тому суд вважає, що укладення договору про надання споживчого кредиту у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позичальника [PERSON] , цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію»вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, а відповідачем в свою чергу, суду не надано доказів здійснення дій, які сприяли б укладенню договору не ним особисто. Даний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19. В абзаці другому ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Тобто, договір про надання споживчого кредиту № 6691311 від 23.05.2023 р. був укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 14.02.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 14.02/24-Ф, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 6691311 від 23.05.2023 р. (а. с. 37-41). Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 14.02/24-Ф від 14.02.2024 р. на момент відступлення права вимоги заборгованість відповідача складала 18420, 60 грн, з якої 6600, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11820, 60 грн\~- заборгованість за відсотками (а. с. 42). Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. На підставі викладеного,

Outcome: approved