Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

04.03.2025 року заявником [PERSON] , представник заявника, адвокат Кулікова Г.Д., подана заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] , представник позивача, адвокат Ремез Катерина Ігорівна до [PERSON] про стягнення заборгованості Судове засідання про ухвалення додаткового рішення призначене на 14.03.2025 року. Згідно поданої заяви заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути із відповідача по справі на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40\~000.00 грн. Учасники розгляду справи в судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України - Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вирішуючи вимоги про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат за надання правової допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до пп. 3 п.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати. Відповідно до абзацу 2. ч. 2 ст. 259 СК України - Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Враховуючи, що представниками позивача зроблено заяву в судовому засіданні 24.02.2025 року про надання доказів про понесені судові витрати по наданню правової допомоги, суд приходить до висновку, що існують підстави для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат за надання правової допомоги. При цьому питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору судом вирішені в ухваленому рішенні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за надання правової допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до ч1,2. 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1,2. 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахування зазначених вище правових норм, вирішуючи питання про відшкодування понесених позивачем судових витрат за надання правової допомоги, оскільки позивачеві задоволено позовні вимоги , суд виходить з наступного. Суду надані копія угоди про надання правничої допомоги № 09/07 від 09.07.2024 року. Додаткова угода № 09/07 від 09.07.2024 року про надання правничої допомоги, акт про надання правничої допомоги з визначенням розміру витрат на правничу допомогу в сумі 40\~000 грн. При вирішенні вимог про стягнення витрат за надання правової допомоги суд виходить з того, що справа не є складною. В процесі розгляду справи досліджувалась не значна кількість доказів, тому судове засідання здійснювалось протягом незначного періоду часу. Ухваленим рішенням позовні вимоги задоволені . Судом враховується активність представника позивача під час розгляду справи, а також те, що представник позивача приймала участь в судових засіданнях в режимі відео конференції без посередньої участі в залі судового засідання. У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Відповідно до Акта про надання правничої допомоги за угодою про надання правничої допомоги № 09/07 від 09.07.2024 , сторони підтверджують, що клієнт передав, а адвокат отримав суму гонорару за надання правничої допомоги у загальному розмірі 40 000 грн. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті\~137\~та частина восьма статті\~141 ЦПК України). Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 329/766/18. З наявних в матеріалах справи доказах вбачається, що загалом позивачем за представництво його інтересів у суді першої інстанції було сплачено адвокату Куліковій Г.Д,, 40 000 грн., що підтверджується актом прийому-передачі наданої правової допомоги, що узгоджується із правовою позицією викладеною Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Зазначені документи свідчать про доведеність понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20 зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності складання і подання, участі у судових засіданнях, враховуючи, що справа є малозначною та значимості таких дій у справі, подана позовна заява є типовою для даної категорії справ, не містить додаткових розрахунків, та складалась іншим адвокатом, справа розглядалась протягом незначного періоду часу, представник позивача приймала участь в судових засіданнях в режимі відеконференції, надавши пояснення, за обставинами фактично викладеними в позовній заяві. На підставі вищевикладеного та виходячи з конкретних обставин справи , суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5000 грн.

Outcome: partial