Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 лютого 2017 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, проживають окремо. Ухвалою суду від 07 листопада 2024 року відкрито спрощене провадження з повідомлення сторін. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надходило. У судовому засіданні від 07.01.2025 відповідач заперечувала у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що поїхала з м.Харкова, оскільки боїться обстрілів, шлюб можливо зберегти. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 23 лютого 2017 року. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За положенням ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, оскільки фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. В позовній заяві не міститься вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по справі. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах, суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі не застосовувати приписи\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved