Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

25 квітня 2024 року представниця ТОВ «Укр кредит фінанс» Коваленко Я.О. звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 17 січня 2023 року позивачем було надано кредит [PERSON] в сумі 24000 грн. на підставі електронного Договору про відкриття кредитної лінії № 1142-1147 від цієї ж дати (далі по тексту - кредитний договір). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту, виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 20 березня 2024 року становить 134592,00 грн. і складається із простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту в сумі 3600,00 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 24000,00 грн. та простроченої заборгованості по процентах в сумі 106992,00 грн. Позивачем, яким було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме, часткового списання заборгованості за нарахованою комісією та процентами в загальній сумі 14592,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за договором, заявлена вимога стягнути не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише його частину в загальній сумі 120000,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 24000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 96000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно заяви просить розглянути справу за своєї відсутності. Від представника відповідача адвоката Індутного-Шматько С.М. надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т. 1 а.с. 141-165). Свої заперечення проти позову представник відповідача мотивує тим, що відповідач ніколи не мав волевиявлення укладати договір на 300 днів і не отримував від позивача примірника договору зі вказаним умовами кредитування. Зазначає, що відповідач не може бути зобов`язаний виконувати умови, з якими він реально не був ознайомлений, та сплачувати відсотки, які не бути погоджені у письмовій формі і не були доведені до відома відповідача. Надані позивачем копії без особистих підписів відповідача (як паперових так і електронних) не можна вважати складовою кредитного договору. Представник відповідача також посилається на відсутність доказів переказу коштів позивачем відповідачу, оскільки для того, щоб у відповідача виник обов`язок повернення позики та відсотків, спочатку їх мав перерахувати саме кредитор з власного рахунку (а не АТ КБ «ПриватБанк» чи якась інша невстановлена особа), джерелом коштів міг бути виключно рахунок або каса кредитора. Оскільки позивач не надав ані первинного бухгалтерського документа, ані виписки з власного рахунку про переказ коштів по договору, це є підставою для відмови у позові. Представник відповідача зазначає про наявність суперечності умов договору в частині строку кредитування, яка має тлумачитися на користь споживача кредитних послуг, так як в договорі встановлені два взаємосуперечливі строки кредитування, а саме, до 27 березня 2023 року включно п`ятьма платежами по 9552 грн. кожен, що становить 69 календарних дні, та, водночас, передбачених пунктами 4.6 та 4.9 договору 300-денний строк кредитування з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення визначена 13 листопада 2023 року. Вважає, що у даному випадку має місце несправедливість умов про два суперечливих строки, з одним з яких відповідач реально не був ознайомлений і одні з яких передбачають непропорційно велику суку компенсації відсотків протягом 300-денного строку, що призводить до переплати у 5 разів. Виходячи з вимог ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» суд повинен тлумачити нечіткі та двозначні положення договору із споживачем на користь споживача, а тому умова про 300-денний строк не може бути застосована, а застосована умова про менший 69-денний строк заборгованість відповідача по відсотках не може перевищувати суми у 19872 грн. за весь строк кредитування. 14 серпня 2024 року адвокат Індутний-Шматько С.М., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ «Укр кредит фінанс», заявивши вимогу визнати недійсними умови договору про відкриття кредитної лінії № 1142-1147, укладеного 17 січня 2023 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] про нарахування відсотків протягом 300 днів строку кредитування (т. 1 а.с. 167-178). Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані несправедливістю умов про два суперечливих строки кредитування, про що було зазначено у відзиві на первинний позов, а також ненадання позичальнику його примірника договору ні у письмовій, ні у електронній формі. Судом було об`єднано в одне провадження вимоги за первинним позовом ТОВ «Укр кредит фінанс» до [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Укр кредит фінанс». Від представника відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Укр кредит фінанс» адвоката Кодь В.О. надійшов письмовий відзив на зустрічний позов, згідно якого просить суд відмовити в його задоволенні. Свої заперечення мотивує тим, що [PERSON] не заперечує факт укладення договору про відкриття кредитної лінії № 1142-1147 від 17 січня 2023 року, він, згідно п. 11.3.1 даного договору, до його укладення уважно ознайомився з його текстом та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачене чинним законодавством України, на сайті http://navse.ua/, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Договір був укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», [PERSON] з метою одержання кредитних коштів зареєструвався на вищезазначеному веб-сайті, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився із умовами надання кредиту, здійснив акцептування договору про відкриття кредитної лінії № 110-2474 від 08 липня 2022 року шляхом підпису одноразовим цифровим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0875, чим підтвердив, що у розумінні п. 10.1, 10.3.1 уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України. Щодо строку кредитування, то зазначив, що, згідно п. 4.4 договору, 14 днів є базовим періодом, перебіг першого базового періоду починається від дня видачі кредиту та закінчення останнього календарного дня першого базового період, перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Строк кредитування, відповідно до п. 4.9 договору, становить 300 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Сторони та їх представники, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в суд не з`явилися, від представників учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та викладені в письмових заявах доводи учасників, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення первісного позову в повному обсязі та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 17 січня 2023 року між кредитодавцем ТОВ «Укр кредит фінанс» та позичальником [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1142-1147 (т. 1 а.с. 17-27). Згідно пунктів 3.1, 3.2, 3.3 даного договору, він укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України "Про електронну комерцію". Для укладення договору у порядку, встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на вебсайті кредитодавця https://navse.in.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення даного договору та несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. При наданні такої інформації вперше, відбувається реєстрація позичальника на веб-сайті кредитодавця (особистий кабінет). Доступ до особистого кабінету здійснюється позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредиторавцем позичальнику в СМС-повідомлення або надається шляхом дзвінка на номер телефону, який вказаний позичальником на веб-сайті кредитодавця, і який має юридичне значення ідентифікації позичальника в розумінні ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Таким чином, факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Укр кредит фінанс» та позичальником [PERSON] знайшов своє підтвердження. На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 24000,00 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальника, визначений у розділі «Позичальник» Кредитного договору, згідно п. 4.2 даного договору, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 27 березня 2024 року, відповідно до якої через систему платежів Liqpay на підставі договору від 02 грудня 2019 року № 4010, 17 січня 2023 року було здійснено платіж № 2192911054 в сумі 24000,00 грн. за договором № 1142-1147 на рахунок [NUMBER] (т. 1 а.с. 4 7-51). Саме цей номер особистого електронного платіжного засобу було зазначено [PERSON] у п. 12 кредитного договору. Згідно п. 1.1. договору № 4010 про надання послуг в системі Liqpay, укладеного 02 грудня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Укр кредит фінанс», даний договір регулює відносини банку з клієнтом, згідно з якими банк надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою системи Liqpay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням клієнта на банківські картки платників (т. 2 а.с. 41-45). Пунктом 1.6 цього договору визначено, що при наданні послуг з використанням оплати «Масові виплати», клієнт підтверджує, що будь-які виплати на користь одержувачів будуть здійснюватися згідно кредитних договорів, які укладені за допомогою веб-сайтів, до переліку яких входить веб-сайт http://navse.com.ua/, тобто сайту, на якому здійснювалося оформлення кредиту, відповідно до п. 3.2 Договору про відкриття кредитної лінії № 1142-1147 від 17 січня 2023 року. Як вбачається з довідки АТ «Універсал Банк» від 06 грудня 2024 року № БТ/7808, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано платіжну картку [NUMBER] , який є власником цієї картки, зареєстрований по [ADDRESS] . В довідці також зазначено, що кошти на картку зараховувалися не за реквізитами, а через платіжну систему, тому у Банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників (т. 2 а.с. 89). З доданої АТ «Універсал Банк» до вищезазначеної довідки інформації по картці [NUMBER] , належній [PERSON] , на дану картку 17 січня 2023 року об 11 год. 37 хв. надійшли кошти в сумі 24000 грн. (т. 2 а.с. 90). Тобто надходження від ТОВ «Укр кредит фінанс» коштів [PERSON] в сумі 24000 грн. згідно Договору про відкриття кредитної лінії № 1142-1147 від 17 січня 2023 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Суд відхиляє посилання представника відповідача на невідповідність переказу кредитодавцем коштів позичальнику вимогам Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», оскільки даний закон втратив чинність в 2022 році, тобто ще до укладення спірного договору. Натомість, Законом України «Про платіжні послуги», чинним на час укладення договору та перерахування коштів, передбачена можливість надання такої фінансової платіжної послуги, як послуги з виконання платіжних операцій із власними коштами користувача з рахунку/на рахунок користувача, в тому числі виконання кредитового переказу. Також є некоректним посилання представника відповідача на невідповідність первинних документів щодо перерахування коштів позивачем вимогам Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБ України від 04 липня 2018 року № 75, оскільки позивач не є банком, в силу п. 2 даного Положення, його дія не поширюється на позивача. Суд також враховує, що відповідач не заперечує факт одержання ним кредитних коштів, заперечуючи лише відповідність процедури переказу вимогам законодавства. Відповідно до п. 4.3 договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом всього строку користування кредитом, проте позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою, яка діє і залишається незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за який йому надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбаченою п. 10.2 договору. Пунктом 4.4 договору визначено, що базовий період складає 14 календарних днів, перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Порядок сплати процентів за користування кредитом визначений пунктами 4.5 та 4.6 договору. Зокрема, сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів дати (який є додатком 3 до договору), які є останніми днями відповідних базових періодів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму виданого кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою у 1,5 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строк використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою, яка, згідно п. 10.2 договору, становить 1,2 % за кожен день користування кредитом. Строк кредитування встановлений пунктом 4.9 договору, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення (виплати) кредиту 13 листопада 2023 року. Проте, згідно п. 2.3 договору, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 70 днів з дня отримання кредиту відповідно до визначеного даним пунктом договору графіку, а саме, до 27 березня 2023 року включно п`ятьма платежами по 9552,00 грн., кожен з яких складався з частки тіла кредиту та процентів за користування, повернути кредит та сплатити проценти, виходячи зі зниженої процентної ставки у 1,2 % в день за умови своєчасної та повної сплати процентів за користування кредитом. Як вбачається з інформації за укладеним договором, наданої позивачем, [PERSON] неналежно виконував свої договірні обов`язки, ні до обумовленої граничної дати дії зниженої ставки 27 березня 2023 року, ні до остаточної дати повернення кредиту 13 листопада 2023 року, ні в подальшому коштів на погашення кредиту та процентів не вніс взагалі. Таким чином, несплачене тіло кредиту в сумі 24000 грн., а також заборгованість по сплаті процентів, нахованих по 12 листопада 2023 року включно, яка становить 96000,00 грн., підлягають стягненню з відповідача. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, оскільки у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 342/180/17, на яку посилається представник відповідача, йде мова щодо умов та правил надання кредиту, які були складовою частиною спірного кредитного договору та не містили взагалі ніяких підписів позичальника, на відміну від спірного договору, підписаного позичальником [PERSON] . Щодо зустрічних вимог [PERSON] до ТОВ «Укр кредит фінанс» про визнання недійсними умов договору про нарахування відсотків протягом 300 днів строку кредитування, то судом встановлено відсутність факту суперечливості строків кредитування, оскільки текст договору містить у п. 4.9 чітке та однозначне визначення строку, на який надається кредит - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту. Сімдесят календарних днів, визначені пунктом 2.3 договору, є періодом, впродовж якого проценти нараховуються за пільговою ставкою, що і було рекомендовано здійснювати кредитодавцем, тобто жодних суперечностей щодо строків кредиту не існує. Варто також врахувати, що позичальник взагалі нічого не вносив на погашення коштів, тому йому були нараховані проценти впродовж усього строку кредитування. Згідно пункту 3.11 договору сторони узгодили, що кредитодавець надсилає (повторно надсилає) позичальнику підписаний договір у особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу didurmax@mail.ru. Пунктом 3.12 договору передбачена можливість надання кредитодавцем засвідченої копії договору та усіх додатків до нього на папері, але лише на вимогу позичальника. Суд вважає, що виходячи з факту укладення договору в електронній формі згідно з Законом України «Про електронну комерцію», направлення іншій стороні його примірника договору в електронній формі на електронну адресу цієї сторони є цілком логічним та відповідає вимогам ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування». [PERSON] не надано доказів звернення до кредитодавця з заявою про направлення йому копії договору у письмовій формі. Оскільки відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ-ї групи та, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved