Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача Ткаченко М.М. за допомогою підсистеми "Електронний суд", діючи в інтересах свого довірителя, звернулася до Хорольського районного суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16.01.2015 між відповідачем та АТ "Райффайзен Банк Аваль" був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0962/82/0163812, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти у строк до 16.01.2019 та сплатити проценти за користування ними в розмірі 36,0 %. 20.09.2019 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2/19-F, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 010/0962/82/0163812 від 16.01.2015. У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило позивачеві право вимоги до боржників ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за вищевказаним договором. Отже, позивач набув права вимоги до відповідача [PERSON] за вищевказанами кредитними договорами. У зв`язку із непогашенням отриманого кредиту відповідачем, позивач вказує, що заборгованість останнього станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом становить 48323,38 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) - 24662,70 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 23514,74 грн, заборгованості за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 145,94 грн. Позивач прохає стягнути із відповідача на свою користь вказану заборглованість, а також судові витрати. Ухвалою судді Старокожка В.П. від 03.02.2025 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачка та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. П. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отож, слід вважати відповідача [PERSON] належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи (копію ухвали про відкриття провадження) він отримав 11.02.2025 за адресою реєстрації місця свого проживання, що підтверджується відповідним рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 14.02.2025. Представник позивача у позовній заяві прохав про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні за його відсутності. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. 16.01.2015 між відповідачем [PERSON] та АТ "Райффайзен Банк Аваль" на підставі заяви позичальника на отримання кредиту за програмою кредитування "Кредитна картка" /а.с. 18-21/ був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0962/82/0163812, відповідно до умов якого банк в межах поточного ліміту надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1000,00 грн на 48 місяців, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти у строк до 16.01.2019 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36,0 % річних /а.с. 9-13/. Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору, щомісячний платіж за умови користування кредитом у межах пільгового періоду - 50,00 грн, поза його межами - 125,58 грн; по процентах - 0,00 грн та в 30,58 грн відповідно. Розмір щомісячного страхового платежу - 4,00 грн /а.с. 14/. 10.01.2019 між сторонами укладено Додаткову угоду № 010/0962/82/0163812, відповідно до умов якої тимчасово, з дати застосування змін по 09.07.2019 включно, позичальник зобов`язується сплачувати банку щомісячний платіж у розмірі 3% від заборгованості перед банком, розмір якої обчислюється відповідно до п. 3.5 договору /а.с. 15-16/. Відповідно до Додатку 1 до цієї угоди сума поточного ліміту кредиту становить 25600,00 грн, строк кредиту (починаючи з дати укладення додаткової угоди) - 48 місяців, процентна ставка - 36%, щомісячний платіж за умови користування кредитом у межах пільгового періоду на період кредитних канікул (протягом строку, визначеного в п.1 Додаткової угоди) - 768,00 грн, поза його межами - 2348,73 грн; по процентах - 0,00 грн та 782,73 грн відповідно. Розмір щомісячного страхового платежу - 102,40 грн /а.с. 17/. 20.09.2019 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2/19-F /а.с. 36-37/, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0962/82/0163812 від 16.01.2015, що підтверджується копією реєстру боржників від 20.09.2019 /а.с. 38 зворот - 39/34/ та витягу з нього /а.с. 40/. Відповідно до вказаного витягу заборгованість [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги становить 25147,19 грн, з яких сума заборгованості за основним боргом - 24662,70 грн, за відсотками - 484,49 грн. У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило позивачеві право вимоги до боржників ТОВ "Коллект Центр" відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за вищевказаним договором, що підтверджується копією цього договору /а.с. 41-44/ та копіями реєстру боржників /а.с. 45-46/ та витягу з реєстру боржників від 10.01.2023 /а.с. 47/. Відповідно до вказаного витягу заборгованість [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги становить 48177,44 грн, з яких сума заборгованості за основним боргом - 24662,70 грн, за відсотками - 23514,74 грн. Отже, позивач набув права вимоги до відповідача [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. На підтвердження руху кредитних коштів по рахунку АТ "Райффайзен Банк Аваль" [PERSON] позивачем надано виписку по рахунку /а.с. 22-32/. Отримані кредитні кошти відповідачем повною мірою не повернуті, у зв`язку із чим заборгованість останнього станом на 02.01.2025 відповідно до проведеного розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного позивачем /а.с. 35/ становить 48323,38 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) - 24662,70 грн, заборгованості за нарахованими процентами на дату відсутплення права вимоги - 23514,74 грн, заборгованості за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 145,94 грн, яку позивач прохає стягнути із відповідача на свою користь. Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2\~ст. 1046 ЦК). Згідно\~із ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.ч.1-2\~ ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст.\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Матеріалами справи безспірно підтверджується дійсність грошової вимоги позивача до [PERSON] за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0962/82/0163812 з додатковою угодою до нього від 10.01.2019, які, як і договори факторингу від 20.09.2019 та 10.01.2023 є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому вимога позивача про стягнення з нього загальної заборгованості, яка становить 48323,38 грн, ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. Отже, позов слід задовольнити повністю та із відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути непогашену загальну заборгованість перед позивачем в сумі 48323,38 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 24662,70 грн, заборгованість за відсотками на дату відсутуплення права вимоги - 23514,74 грн, заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 145,94 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По справі позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 0491070047 від 27.01.2025 /а.с. 1/ та зважаючи на те, що позов задоволено повністю, ці витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. В позовній заяві позивач прохає стягнути із відповідача понесені ним судові витрати в частині отриманої та сплаченої ним професійної правничої допомоги в сумі 13000,00 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої допомоги адвоката, вартість якої складає 13000,00 грн, згідно договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, прайс-листа щодо вартості послуг, платіжної інструкції № 0433370000 від 10.05.2024 про оплату послуг Адвокатського об`єднання "Лігал Ассістанс", заявки на надання юридичної допомоги № 375 від 02.12.2024, витягу із акту №2 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024. Витрати є обгрунтованими, доведеними та такими, що відповідають обсягу послуг, наданих адвокатом у цій справі. Ураховуючи, що позов задоволено повністю, ці витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved