Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

До Придніпровського районного суду міста Черкаси звернувся із заявою [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. У заяві зазначає, що [PERSON] , [INFO] є близьким родичем, а саме рідним братом дружини [PERSON] . У зв?язку з початком війни на території України, заявник зі своєю сім?єю тимчасово проживають за адресою [ADDRESS] . До цього проживали в м. Слов?янськ, Донецької області. З 2020 року [PERSON] визнано особою з інвалідністю I-групи "Б", дана обставина підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Серії 12 ААВ N? 647568. У наслідок хвороби, [PERSON] не може висловлювати свої думки, не може одягнутись, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо нього, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому. Вважає, що у зв?язку із захворюваннями [PERSON] та через те, що останній не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, його необхідно визнати недієздатною особою та призначити опікуна. Вважає також, що [PERSON] повинний бути призначений для [PERSON] опікуном. З останнім має дуже хороші, сімейні відносини, любить його та доглядаю, як рідного брата, постійно забезпечує необхідні умови для його життєдіяльності, домашній сімейний затишок. Більш того, з великої родини, заявник єдиний хто може здійснювати опіку. Оскільки рідна мати та батько, [PERSON] та [PERSON] люди похилого віку, пенсіонери. Його рідна сестра, яка є дружиною заявника, [PERSON] також не зможе здійснювати над ним опіку, оскільки займається постійним вихованням наших спільних двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Зауважує, що всі члени родини, підтримують бажання заявника бути опікуном для [PERSON] . Просить визнати [PERSON] - недієздатною особою, встановити над [PERSON] опіку та призначити [PERSON] його опікуном\~ Ухвалою суду від 24.05.2024 прийнято заву до розгляду та відкрито провадження у справі. У заявах від 21.06.2024 та 02.12.2024 заінтересована особа [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності, заяву підтримала та не заперечувала щодо призначення опікуном [PERSON] . У заявах від 03.07.2024 та від 23.07.2024 представник заінтересованої особи згідно доручення [PERSON] просив розглядати справу за його відсутності, заяву підтримав та просив задоволити. У заяві від 14.01.2025 заінтересована особа [PERSON] додатково просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, зазначила, що не проти, щоб її зять був призначений опікуном над її сином та вона не претендує бути кандидатом в опікуни, оскільки фізично не може цього робити через свій похилий вік. Ухвалою суду від 08.07.2024 витребувано з КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» медичну карту [PERSON] . Ухвалою суду від 23.07.2024 призначено у справі судову- психіатричну експертизу. Ухвалою суду від 25.11.2024 справу поновлено у зв`язку із надходженням висновку експерта. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву у повному обсязі та просив задоволити. Додатково повідомив, що заявник є близьким родичем особи, яку просить визнати недієздатною, має з ним гарні відносини. Наразі заявник працює в іншій області, а опікою [PERSON] займається уся сім`я. Батьки [PERSON] пенсіонери, сестра не працює. Представник [PERSON] адвокат Желєзний Р.Ю. підтримав заяву у повному обсязі. Повідомила, що у заявника [PERSON] склались близькі відносини. [PERSON] повідомила суду, що є сестрою [PERSON] . Повідомила також, що не бажає бути опікуном над братом, оскільки він її не слухає та вона зайнята доглядом за дітьми, яким є 16 років. [PERSON] повідомив суду, що є батьком [PERSON] та не бажає бути опікуном над сином. Також повідомив, що син переніс інсульт, був втрачений період реабілітації, тому син погано говорить, не розуміє, що робить, агресивно відноситься та може застосовувати силу. Зараз догляд за сином здійснює уся сім`я. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи повідомлені належним чином про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до положень ч. 3 ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. За наявними в матеріалах судової справи доказами судом встановлено наступні обставини спірних правовідносин. [PERSON] взятий на облік внутрішньо переміщеної особи (згідно довідки від 07.06.2022 № 7102-7501017818), [PERSON] взятий на облік внутрішньо переміщеної особи (згідно довідки від 07.04.2022 № 7102-5000803931), [PERSON] взятий на облік внутрішньо переміщеної особи (згідно довідки від 04.04.2022 № 7102-5000802530), [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи (згідно довідки від 04.04.2022 № 7102-5000802917), [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи (згідно довідки від 04.04.2022 № 7102-5000770328). Згідно наданих копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] (остання, після укладання шлюбу 05.06.2004, змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження з [PERSON] .) Також відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] , 2008 року народження. [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами. [PERSON] є інвалідом 1 групи «Б» з 01.02.2023 загального захворювання, потребує стороннього догляду, частково залежний від сторонніх осіб (Довідка до акту медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 64568). Крім того, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, що слідує з наданої копії довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.0.32023 №\~424 . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відносно вимоги заявника щодо визнання [PERSON] недієздатним, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 630 від 13.11.2024, у [PERSON] , [INFO] , виявляються прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної деменції з гострим початком, через що на теперішній час він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і за своїм психічним стоном не має фактичної можливості особисто приймати участь в судовому засіданні. Положеннями ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Так, за змістом ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до положень ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлено обставини, які свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, внаслідок якого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідним висновком судової експертизи, суд вважає вимоги заявника у цій частині законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а, отже, такими, що підлягають до задоволення. Відносно вимоги заявника щодо встановлення над [PERSON] опіки та призначення [PERSON] опікуном суд зазначає наступне. Згідно із\~ст. 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, зокрема, повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 ЦК України\~передбачено, що опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. За змістом\~ст. 62 ЦК України\~опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини першої\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна\~за поданням органу опіки та піклування. Статтею 300 ЦПК України\~визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і\~за поданняморгану опіки та піклування\~призначає їй піклувальника чи опікуна. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду лише за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування. Встановлено, що матеріали справи не містять подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , оскільки, таке подання органу опіки та піклування суду надано не було. За таких обставин, зважаючи на відсутність у справі відповідного подання органу опіки та піклування, суд позбавлений можливості призначити заявника опікуном\~ [PERSON] ,\~оскільки, саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Разом із тим, суд роз`яснює заявнику, що вказане питання може бути вирішено окремо після набрання законної сили рішенням суду про визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до\~ст. 65 ЦК України\~до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги заявника щодо призначення його опікуном [PERSON] , яка є передчасною, оскільки, органом опіки та піклування до суду не надано відповідного подання у встановленому законом порядку. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог. Також, в матеріалах справи є Лист керівника Черкаської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 1377/01-02 від 20.11.2024 року про зазначення про відшкодування витрат пов`язаних із проведенням експертизи за рахунок держави. Відповідно до положень п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 299 ч. 2 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Встановлено, що експертами при проведенні експертизи було витрачено 6 експертогодин, вартість однієї експертогодини складає 1030,06 грн., тобто загальна вартість цієї експертизи становить 6180 грн. 36 коп., а тому, відшкодування витрат ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», пов`язаних з проведенням експертизи відносно [PERSON] необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial