Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

31 січня 2024 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що сторони з 02 вересня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням, ухваленим Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 09 вересня 2022 року у справі №589/1662/22 шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідач декілька разів приходив до дитини у вихідні дні, але з початку 2022 року повністю припинив спілкування з дитиною, припинив приходити до неї, телефонувати їй, допомагати матеріально. В серпні 2022 року відповідач бачив доньку [PERSON] , яка гуляла на вулиці в селі, однак не підійшов до неї, не заговорив до неї, не поцікавився її життям, хоча мав таку можливість і не скористався. Фактично позивач із січня 2022 року самостійно виховує та утримує дитину. Відповідач, як батько малолітньої [PERSON] , самоусунувся від батьківських обов`язків - не утримує її, не цікавиться життям і здоров`ям дитини, не піклується та не виховує її, не телефонує їй, не вітає із святами. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, в його обґрунтування послалася на обставини зазначені у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач почав працювати з понеділка по п`ятницю у місті Києві. У 2020 році позивач і відповідач перестали разом проживати. Із вересня 2021 року відповідач до дитини - [PERSON] не приходить, дитиною не цікавиться. У 2022 році шлюб між ними був розірваний. Дитину відповідач з днем народження не вітає. Коли бачить відповідача з його родичами в місті, останні просто проходять повз неї не вітаються та нічого про дитину не питають. Матеріальної допомоги відповідач не надає. Відповідач ніколи не навідувався до дитячого садочка коли донька була мала та не з`являється до школи, де зараз навчається дитина. На день розгляду справи ситуація не змінилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся судовою повісткою, яка направлялась рекомендованим листом з повідомленням на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, але повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.53) Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Шосткинської міської ради Могильна Галина Юріївна в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. (а.с.49) Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 13 лютого 2018 року Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що 13 лютого 2018 року складено відповідний актовий запис за №220, і її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.10) Із фотокопії рішення, ухваленого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 09 вересня 2022 року у справі №589/1662/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вбачається, що: - позов - задоволено; - шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 02 вересня 2017 року Шосткинським міським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №270, розірваний. (а.с.11) Із фотокопії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 15 жовтня 2022 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 жовтня 2022 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №418. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . (а.с.12) Із фотокопії довідки, виданої 07 грудня 2023 року Комунальною організацією (установа, заклад) «Шосткинський санаторний дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №6 Шосткинської міської ради Сумської області за №52-23, вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , відвідувала Комунальну організацію (установа, заклад) «Шосткинський санаторний дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №6 Шосткинської міської ради Сумської області з листопада 2019 року по вересень 2023 року. Батько дитини, останню не приводив і не забирав її із садочка. На батьківські збори батько дитини не з`являвся, у часті в освітньо-виховному процесі [PERSON] не приймав. (а.с.13) Із фотокопії довідки, виданої 08 грудня 2023 року Шосткинським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №5 «Теремок» Шосткинської міської ради за №01-30/30, вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] відвідує Шосткинський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №5 «Теремок» Шосткинської міської ради з 17.10.2023 по теперішній час. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, дитину до садка не приводив і не забирав, на батьківські збори не з`являвся, у часті в освітньо-виховному процесі не приймає. Дитину виховує мати [PERSON] з чоловіком [PERSON] , які беруть постійну участь в освітньо-виховному процесі дитини. (а.с.14) Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 29 січня 2025 року за №29, вбачається, що орган опіки та піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування висновку зазначено, що [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться життям, здоров`ям навчанням дитини, не спілкується з нею не вітає із святами. Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Мати дитини зі своїм чоловіком [PERSON] приймають активну участь у вихованні дитини, займаються її здоров`ям, навчанням. (а.с.50, 51) В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] її донька. Відносини між [PERSON] та [PERSON] перервалися з липня 2021 року. У серпні-вересні 2021 року [PERSON] інколи заходив до дитини [PERSON] . З 2022 року [PERSON] бачила [PERSON] тільки на вулиці. Із дитиною [PERSON] ніколи при зустрічах не спілкувався. Після 24 лютого 2022 року [PERSON] зовсім не бачили, останній не звертався щодо надання допомоги дитині. Відповідач [PERSON] дочку [PERSON] з днем народження не вітає. Підтверджує той факт, що [PERSON] самоусунувся від виховання дитини [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що з позивачем подруги. Познайомилася з [PERSON] у 2020 році, коли їхні діти пішли разом до дитячого садочка. З [PERSON] добре спілкуються. Коли були на дні народженні [PERSON] , [INFO] , то батька на святкуванні не було, подарунків від батька дитині не було. Ніколи не чула щоб дитина згадувала про батька. Батька дитини [PERSON] ніколи не бачила. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України (далі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року за №2402-ІІІ передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. (Постанова Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19) З урахуванням викладеного, у сукупності та на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучі батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не бажає піклуватися про доньку, брати участі у її вихованні, матеріально дитину не забезпечує. Також, судом не встановлено, що відповідачу будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення батька від їх виконання. Така поведінка батька не змінюється тривалий час. Суд дійшов висновку, що відповідач нехтує потребами своєї доньки, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. Протягом перебування справи на розгляді у суді, [PERSON] не змінив своєї поведінки щодо дитини, не надав доказів прагнення здійснювати належне піклування про неї. Отже, враховуючи вищевказане, суд розцінює поведінку відповідача, як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , узгоджуються з дослідженими під час судового розгляду доказами і не суперечать закону, тобто позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на [PERSON] , [INFO] , які підлягають стягненню з відповідача, судом враховано, що відповідач є працездатним за віком, не надав суду доказів на підтвердження необхідності звільнення його від сплати аліментів. Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, і які стягувати на користь [PERSON] . Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок за задоволену вимогу немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав), та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за задоволену позовну вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів) - 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved