Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області згідно ухвали Центрально-Міського районного суду від 18.10.2024 про направлення справи за підсудністю, 02.12.2024 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» [PERSON] був укладений кредитний договір №0307/0208/88-018, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 60 000,00 дол.США, під 11,9% річних, строком користування по 21.02.2018 року включно, якщо тільки не буде застосовано іншого терміну. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс», укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив свої права вимоги заборгованості по кредитним договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. 24.03.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у розмірі 88417 дол. США 53 центи та 3441 грн витрат по сплаті судового збору. 07.10.2015 року апеляційний суд Дніпропетровської області постановив ухвалу, якою відхилив апеляційну скаргу [PERSON] та залишив рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24.03.2015 року без змін. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24.03.2015 набрало законної сили, проте, станом на день подання позову, дане заочне рішення суду не виконано. Відтак, позивач зазначає, що грошове зобов`язання за рішенням суду вважається простроченим. З огляду на приписи статті 625 ЦК України, станом на 23.02.2022 року розмір нарахованих 3% річних від суми заборгованості, визначеної рішенням суду, становить 230671,88 гривень. 20.09.2024 року позивач звертався із досудовою вимогою врегулювання спору до [PERSON] щодо наявності простроченої заборгованості, яка повернулась за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 230671,88 гривень та судові витрати у розмірі 3460,08 гривень. Аргументи учасників справи Від відповідача [PERSON] 13.12.2024 року до суду надійшла заява про надання додаткового часу для складання та подачу відзиву на позов у справі, в обґрунтування якої зазначив, що з метою з`ясування фактів, які мають значення для правильного розгляду справи, відповідач звернувся до відділів ДВС, та станом на 13.12.2024 відповіді не отримав. Враховуючи викладене, відповідач зазначив, що позбавлений можливості в наданий судом строк, подати обґрунтований відзив на позовну заяву та обґрунтувати його належними доказами. До початку судового засідання, 28.01.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Івасик Т.Р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначається наступне. Позивачем не додано до позовної заяви копії належним чином засвідченої договору факторингу, до позовної заяви додано копію рішення суду І та ІІ інстанції, але на думку відповідача, з даних документів не можна достовірно встановити набуття права вимоги саме за вказаним ним договором. Позивач звертаючись із даною матеріально-правовою вимогою зазначає, що відповідач не виконав рішення суду, а тому зобов`язаний понести відповідальність, зокрема шляхом сплати 3% річних. З даним твердженням сторона відповідача не погоджується, звертає увагу суду на те, що така відповідальність наступає за умови невиконання рішення суду. Судове рішення по справі № 216/7426/13-ц від 24.03.2015 р. не було направлено позивачем на виконання. Позивач здійснює нарахування 3% річних на суму 88 417,53 дол. США, що включає в себе: Заборгованість за кредитом-48923,41 дол. США; Заборгованість за відсотками-28410,26 дол. США; Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання-11083,86 дол. США. Разом становить 88 417,53 дол. США, що по курсу НБУ, станом на 01.09.2013 року є еквівалентом - 706 721,32 грн. При цьому, за основну при розрахунку, суд бере заборгованість, яка стягнута судом саме за тілом кредиту у розмірі 48923,14 дол. США, що визначена судом у розмірі - 390 898,04 грн., оскільки, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на договірні відсотки та пеню, які також були стягнуті рішенням суду, чинним законодавством не передбачено. Таким чином базою нарахування 3% річних є саме заборгованість за кредитом (тілом), що у відповідності до рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу становить 390 898 грн. 04 коп. Крім того, зазначає, що в позовній заяві стягнення здійснюється за період з 23.02.2019 по 23.02.2022. З урахування наведеного вище, відповідач заявляє, що частина позовних вимог позивача перебуває за строком позовної давності. Так із матеріально-правовою вимогою позивач звертається до суду - 17.10.2024 р., отже враховуючи строк позовної давності, період за який позивач мав би заявити свої вимоги становить - 17.10.2021-23.02.2022. Таким чином, сторона відповідача заявляє про необхідність застосування строку позовної давності, щодо вимог за період з 23.02.2019 по 17.10.2021 р. Крім того, зауважує, що належних доказів, що б підтверджували звернення позивача до відповідача відсутні, до позовної заяви додано поштову Накладну № 0209400093870 від 20.09.2024 р., направлено на адресу відповідача - [ADDRESS] , до даної адреси відповідач не має жодного відношення, фактично там не проживає та не зареєстрований за даною адресою, а тому не отримував даної досудової вимоги. Враховуючи викладене, просить суд поновити строк на подання відзиву та прийняти відзив до розгляду. Застосувати строк позовної давності до позовних вимог за період з 23.02.2019 по 17.10.2021. Відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. До початку судового засідання, 28.01.2025 року, від представника позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» - Стеценко М.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначає наступне. За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення №216/7426/13-ц (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) відповідач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою. Можливість для цього прямо передбачена ЦПК України. До позовної заяви долучено копію паспорта [PERSON] та копію кредитного договору № 0307/0208/88-018 від 22.02.2008, з яких чітко вбачається адреса реєстрації відповідача саме за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача зауважує, що [PERSON] не повідомляв кредитора щодо зміни своїх анкетних даних, а отже Позивач вважає, що тільки з 27.01.2025 ТОВ «Кредитні ініціативи» стало відомо про порушення умов пункту 5.1.6 кредитного Договору № 0307/0208/88-018 від 22.02.2008, що є підставою для сплати Відповідачем 2% від суми зазначеної в п.1.1 даного договору згідно пункту 8.2. Щодо клопотання про застосування строку позовної давності, представник зазначає, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану», у зв`язку з цим позивачем здійснено розрахунок заборгованості за останні 3 роки до моменту введення на території України військового стану, а саме до 23.02.2022. Враховуючи вищенаведене, з ухваленням рішення про стягнення заборгованості зобов`язання Відповідача сплатити заборгованість, зокрема і за кредитним Договорами, не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, який так і не настав до цього часу. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення. Враховуючи викладене, просив суд, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 06 березня 2025 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Івасик Т.Р. до суду надано письмові пояснення у справі, в обґрунтування яких зазначила, що відповідач з 11.08.2014 року мав офіційний статус безробітного, на утриманні відповідача перебуває неповнолітня особа - син [PERSON] [INFO] . Зазначає, що невиконання судового рішення полягає у невжитті особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Воно може виражатися у прямій відмові виконувати судове рішення або в ухваленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання. Представник зауважує, що такого діяння відповідач не вчиняв. В судовому засіданні сторони присутні не були. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» присутній не був, в позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення рішення не заперечував. Клопотань не надходило. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був. Про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань не надходило. До початку судового засідання, представником відповідача [PERSON] - адвокатом Івасик Т.Р. до суду надано заяву, в якій зазначила, що нею було направлено до Центрально-Міського районного суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи №216/7426/13-ц, що безпосередньо пов`язана зі справою №216/7309/24, оскільки сторона відповідача за результатами ознайомлення зі справою №216/7426/13-ц планує подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, що є підставою для зупинення провадження у справі №216/7309/24. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, сторона відповідача не позбавлена була можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлена була можливості надавати суду свої докази на спростування позовних вимог, у строки визначені судом або законом, заявляти відповідні клопотання та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України. Як вбачається з ухвали суду про відкриття провадження від 03 грудня 2024 року, розгляд вказаної справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Таким чином, явка сторін у справі не була визнана судом обов`язковою. Враховуючи, що 28.01.2025 року, від представника відповідача [PERSON] - адвоката Івасик Т.Р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, 28.01.2025 року від представника позивача ТОВ «Кредитні Ініціативи» - адвоката Стеценко М.В. до суду надійшла відповідь на відзив, правом на подання письмових заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними у справі доказами. Щодо планування представником відповідача подання заяви про перегляд рішення у справі №216-7426/13-ц за нововиявленими обставинами, суд зазначає, що на момент розгляду справи №216/7309/24, а саме 06.03.2025, підстави для зупинення провадження у справі відсутні. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Рух по справі Ухвалою суду від 03 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 06 березня 2025 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Івасик Тетяни Романівни про витребування у позивача оригіналів письмових доказів залишено без задоволення. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 22.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0307/0208/88-018, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти, в іноземній валюті, у розмірі 60 000,00 дол. США, під 11,9% річних, строком користування по 21.02.2018 року включно, якщо тільки не буде застосовано іншого терміну (а.с.19-22). Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.03.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, ідн. [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (07400, Київська область, місто Бровари, вул. Незалежності, 14, код ЄДРПОУ 35326253): - заборгованість за Кредитним договором №0307/0208/88-018 від 22.02. 2008 року, яка станом на 01.09.2013 року, складає 706 721 (сімсот шість тисяч сімсот двадцять одна) грн. 32 коп., з яких: - заборгованість за кредитом - 48 923,41 дол. США; - заборгованість за відсотками - 28 410,26 дол. США; - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань (01.10.2012 по 01.09.2013) - 11 083,86 дол. США. Разом: 88 417,53 дол. США (48 923,41 + 28 410,26 + 11 083,86), що по курсу НБУ, станом на 01.09.2013 року, є еквівалентом - 706 721,32 грн. - судовий збір - 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. (а.с.8-11). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.10.2015 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року залишено без змін (а.с.12-15). Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.12.2001 року (а.с.16-18). Згідно розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості №0307/0208/88-018 від 22.02.2008 за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, сума заборгованості за ставкою 3% річних на прострочену заборгованість, нарахована відповідно до ст.625 ЦК, становить 7957,58 дол.США, що становить 230671,88 гривень (а.с.26). Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 20.09.2024 року направлено [PERSON] Досудову вимогу щодо сплати ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості, що виникла за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 у розмірі 7957,58 дол. США. Досудову вимогу було направлено [PERSON] Укрпоштою Експрес за адресою: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Олександра Поля 14/5 (а.с.23-25). Згідно Відповіді №852810 від 18.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.12.2018 (а.с.31). [PERSON] 06.12.2024 подано до Центрально-Міського ВДВС та Саксаганського ВДВС заяви про надання інформації щодо наявних відкритих виконавчих проваджень за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» в період з 2015 по 06.12.2024 включно (а.с.41-42). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , про що 16.09.2014 року зроблено відповідний актовий запис №945. Батьки: [PERSON] ; [PERSON] (а.с.62). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , з 11.08.2014 року за наказом №НТ140811 від 11.08.2014 року [PERSON] розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст.23 п.1 ЗУ про ЗДССВБ. 16.03.2015 року згідно Наказу №НТ 150318 від 08.03.2015 року, укорочено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.5.5 ст.31 ЗУ про ЗДССВБ (а.с.62). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, норми розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Щодо доводів сторони відповідача, що базою нарахування 3% річних є саме заборгованість за кредитом (тілом), суд зазначає наступне. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). За змістом частини другої статті 625 ЦК України три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю правовою природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні трьох процентів річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи наведене, три проценти річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого є, зокрема нараховані проценти за користування коштами, строки сплати яких визначено договором. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31 липня 2024 року (справа № 161/11703/22, провадження № 61-11958св23) зазначив: «Разом з тим, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, для розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат взяв за основну заборгованість лише за тілом кредиту у розмірі 1 580 275,33 грн (1 124 649,36 грн - несплачена основна сума кредиту + 455 625,97 грн - прострочений основний борг) та не врахував, що в цій справі договірні правовідносини сторін трансформувалися у зобов`язальні, пов`язані із стягненням грошових коштів на підставі рішення суду, невиконання якого зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України.». Таким чином, доводи представника відповідача щодо обов`язку нарахування позивачем 3% річних лише за тілом кредиту, є безпідставними та не приймаються судом до уваги. Щодо клопотання сторони відповідача про застосування позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Оскільки невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 р. № 127/15672/16-ц, постановах Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі №910/16945/14, від 27.04.2018 р. у справі № 908/1394/17, від 16.11.2018 р. у справі № 918/117/18, від 30.01.2019 р. у справі № 905/2324/17, від 13.02.2019 р. у справі № 924/312/18. Крім того, відповідно до пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Так, позивачем позов до [PERSON] про стягнення заборгованості подано до суду 17.10.2024 року, згідно позовних вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму 3% річних за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 (тобто за останні три роки з моменту введення воєнного стану в Україні). Таким чином, позивачем строк позовної давності не пропущено. Згідно наданого стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунку заборгованості 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України на суму заборгованості згідно рішення суду, за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, сума заборгованості за ставкою 3% річних на прострочену заборгованість, становить 7957,58 дол.США (230671,88 гривень). Даний розрахунок перевірений судом та суд вважає його цілком прийнятним, а відтак приймається судом та покладається в основу рішення. З урахуванням викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3460,08 гривень.

Outcome: approved