Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.06.2009 р. між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. У зв`язку із викладеним позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 06.06.2009 р. Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2025 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином. У позовній заяві позивачка просить суд розгляду справи за її відсутності. 04.03.2025 р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.06.2009 р. сторони зареєстрували шлюб, про що Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис №134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2009 р. У шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.12.2009 р. Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1279. В силу\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилом ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються\~статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, про що є відповідна заява. Таким чином, примирення між позивачем та відповідачем неможливе, спорів про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами на час розгляду даної справи не існує. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено\~ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна позовна вимога позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходило. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved