Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати позову та до закінчення навчання або до досягнення ним 23 років, в залежності від того, яка із зазначених обставин настане раніше. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.04.2012 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на 2 курсі денної форми навчання в державному професійно-технічному навчальному закладі «Конотопський професійний аграрний ліцей» і знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін навчання по 30.06.2026. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, є непрацездатним, але отримує пенсію, має домашнє господарство, пасіку і земельні паї. Позивач з сином опинились у скрутному матеріальному становищі. Відповідач заперечень проти позову не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає частково. Зазначив, що бажає сплачувати аліменти безпосередньо сину в сумі 1000 грн. на його картку. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги матері [PERSON] підтримує. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 18.04.2012 розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , укладений 05.10.2006 у виконкомі Шаповалівської сільської ради Конотопського району, за актовим записом №03. Після розірвання шлюбу прізвище дружини « [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а. с. 5). Довідкою від 31.10.2024 підтверджується, що [PERSON] , з 01.09.2023 (наказ «Про зарахування до складу учнів прийнятих на навчання за регіональним замовленням» від 31.08.2023 №2 «З-УДЗ») навчається в державному професійно-технічному навчальному закладі «Конотопський професійний аграрний ліцей» на ІІ курсі денної форми навчання за професією «Тракторист-машиніст сільськогосподарського (лісогосподарського) виробництва (категорії «А1», «А2», «В1»), слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій автотранспортних засобів (категорія «С»). Знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін закінчення навчання 30.06.2026 (а.с.6) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, [PERSON] , [INFO] , та відповідно до копії паспорту - [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,12) Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору [PERSON] за період з ІІ кварталу 2024 по ІІІ квартал 2024 отримала доходи: сума доходу - нараховано 8129,05 грн. (а.с.9) V. Норми права. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст.\~182\~СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст. 183 СК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). VI. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази та надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і приходить до висновку про часткове задоволення позову. Та обставина, що [PERSON] , продовжуючи навчання, потребує матеріальної допомоги, доведена належними і допустимими доказами. Водночас суд враховує, що і позивач, і відповідач мають рівний обов`язок щодо утримання сина. Останній згідно довідки навчального закладу знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с. 6) і проживає з матір`ю, в заяві до суду підтримав позовні вимоги матері про стягнення аліментів на її користь (а.с. 21). Суд зауважує, що в силу вимог ч.3 ст. 183 СК України спосіб стягнення аліментів (в твердій грошовій сумі чи в частці) визначається стягувачем (особою, котра звертається з позовом про стягнення аліментів), тобто із тим з батьків, з ким проживає дитина. Відтак суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, про що зазначив відповідач у заяві. Позивач у позові зазначає, що відповідач є непрацездатним, але отримує пенсію та дохід від оренди. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивач не надала доказів на підтвердження майнового стану відповідача і не клопотала перед судом про витребування таких доказів. Позивач надала відомості про отримання власних доходів лише за 3 та 4 квартал 2024 року, а саме отримання доходу від оренди земельної ділянки в розмірі 8129,05 грн, а не за весь попередній рік (а.с. 9). З урахуванням часу звернення до суду, при визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги передбачений\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік»\~прожитковий мінімум для працездатних осіб становить з 1 січня 2025 3028 гривень. Відповідач визнає можливість надавати допомогу на утримання дитини частково. Також суд враховує рівність обов`язку батьків, оскільки не лише батько, але й мати має обов`язок матеріально утримувати дітей. Позивачем необґрунтовано заявлений розмір аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, як і не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі. Суд зауважує, що заявлений розмір аліментів 1/4 є обов`язковим у разі видачі судом наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до ч.5 ст. 183 СК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку, починаючи з 30 січня 2025 року (а.с. 2) і до 30 червня 2026 року (а.с.6). Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів до досягнення [PERSON] 23-х років, оскільки вказані вимоги ґрунтуються на припущеннях позивача щодо майбутнього навчання, а виходячи з вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). VІІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial