Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ФОП [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] та [PERSON] в травні-червні 2024 року мали бажання придбати косметичну продукцію. У зв`язку з чим, в травні 2024 року з агентом позивачів за допомогою месенджерів зв`язалася [PERSON] та зазначила, що може надати послуги з поставки косметичної продукції з Німеччини. Однак, всіляко ухилялася від оформлення правочину, посилаючись, що кошти пройдуть через іншу особу, а саме ФОП [PERSON] та надала їм розрахункові рахунки останньої. Так, [PERSON] в період травня-червня на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] перерахувала кошти у розмірі 158915 грн., а [PERSON] відповідно грошові кошти у сумі 121842 грн. Однак, [PERSON] ніякої продукції їм не поставила. Отже, посилаючись на ст. 1212 ЦК України просить стягнути з відповідача на користь грошові кошти [PERSON] в сумі 121842,00 грн., стягнути з відповідача на користь грошові кошти [PERSON] в сумі 121842,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати. Представник позивачів у судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні в них. Позивачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомленні належним чином. Представник відповідача у судовому засіданні, підтвердив, що відбулися такі факти, зазначені представником позивачів, однак просив суд відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач не розпоряджалася даними коштами, а перерахували їх третій особі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відбулася переписка в месенджерах між нікмейнами Diana та Senya з приводу косметичної продукції. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] 08 квітня 2022 року зареєстрували шлюб, актовий запис №23, остання змінила своє прізвище на [PERSON] . Як вбачається з квитанції №T8PC-PX9P-K9C9-1E8A від 02 травня 2024 року, [PERSON] зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок [PERSON] перерахував кошти у сумі 67507,00 грн. Як вбачається з платіжної інструкції 0.0.3628519245.1 від 07 травня 2024 року, [PERSON] зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок [PERSON] перерахував кошти у сумі 50000,00 грн. Як вбачається з квитанції №M5C3-83TX-C499-6T5X від 09 травня 2024 року, [PERSON] зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок [PERSON] перерахував кошти у сумі 35754,00 грн. Як вбачається з платіжної інструкції 0.0.3652749873.1 від 17 червня 2024 року, [PERSON] зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок [PERSON] перерахував кошти у сумі 20000,00 грн. Як вбачається з платіжної інструкції 0.0.3661257429.1 від 21 червня 2024 року, [PERSON] зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок [PERSON] перерахував кошти у сумі 31901,00 грн. Як вбачається з платіжної інструкції 0.0.3678976137.1 від 01 червня 2024 року, [PERSON] зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок [PERSON] перерахував кошти у сумі 39700,00 грн. Як вбачається з платіжної інструкції 0.0.3679031530.1 від 01 червня 2024 року, [PERSON] зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок [PERSON] перерахував кошти у сумі 14635,00 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Аналіз ст.\~190\~ЦК України у взаємозв`язку зі\~статтею 177 ЦК України\~дає підстави для висновку, що грошові кошти як речі, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, є майном. З огляду на викладене, грошові кошти є майном у розумінні ст. 1212 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 607/5422/16-ц від 20.03.2019 року. За ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Предметом регулювання глави 83\~Цивільного кодексу\~України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212\~Цивільного кодексу\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~Цивільного кодексу\~України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 922/3412/17 від 20.11.2018 року. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, - яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, - та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Якщо тлумачити приписи статті 1212 ЦК України, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку). Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палами Верховного Суду у справі № 910/17324/19 від 12.10.2021 року. Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212\~ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 202/7994/17-ц від 26.05.2021 року. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 р. визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Як визнано сторонами по справі предметом позову в цій справі є стягнення грошових коштів з відповідача на користь позивачів в сумі 280757 грн., які були перераховані позивачами відповідачу для отримання від третьої особи в майбутньому косметичної продукції, яка третьої особою не була поставлена відповідачам. З огляду\~на викладене,\~оскільки грошові\~кошти в\~сумі 280757\~грн. набутті відповідачем без достатніх правових підстав, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 158915 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 121842 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь: позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 1590 грн. та на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 1219 грн.

Outcome: approved