Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

19.10.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на 12/25 часток у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач посилалася на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті брата вона прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті брата залишилося спадкове майно, у вигляді 12/25 частин у житловому будинку за адресою [ADDRESS] , що належали померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло. Але коли вона звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме в свідоцтві про право особистої власності вказана квартира, а в Державному реєстрі право власності зареєстровано в частках, саме відмова нотаріуса стала приводом для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та витребувано інформацію щодо заведеної спадкової справи відносно [PERSON] , померлого [INFO] . Копія спадкової справи надійшла 28.11.2023 року. В ході розгляду справи позивач померла. Ухвалою суду від 21.03.2024 року провадження у справі було зупинене до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 30.09.2024 року поновлено провадження та у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] . В подальшому до участі у справі залучено правонаступника [PERSON] . 07.11.2024 року від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить визнати за нею право власності на вищевказану частину у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.70), саме цю вимогу розглядає суд. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позивач [PERSON] у заяві від 07.11.2024 року клопотала про розгляд справи у її відсутності (а.с.70). Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області Арнаутов М.І., який здійснює свої повноваження на підставі довіреності, надав 23.01.2025 року шляхом формування документу в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.80). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] , що видане 18 вересня 1996 року на підставі розпорядження виконавчого комітету Болградської міської ради №295 від 23 грудня 1992 року (а.с.8), належить квартира [ADDRESS] , право власності зареєстровано в Болградському БТІ 24 вересня 1996 року за реєстровим номером 15. Але відповідно до Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно (номер довідки 350455104, сформованої 16.10.2023 року), право власності на будинок [ADDRESS] , зареєстровано за власниками в частках, а саме: за [PERSON] 13/25, за [PERSON] 12/25 частин (а.с.5-6). Судом також досліджено довідку за вих.№201, що видана 21.09.2023 року КП «Болградське БТІ», відповідно до якої за [PERSON] , зареєстровано право власності на 12/25 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності №137 від 18.09.1996 року (а.с.12), в якому вказана не частка, а номер квартири, тобто свідоцтво та реєстрація на підставі цього свідоцтва містять розбіжності, що створює перепону для оформлення спадкової маси за спадкоємцями. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2022 року, яке видане Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі а/з №362, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне померлому майно, в тому числі на частину у вищезазначеному будинку. При житті [PERSON] (в заповіті помилкова вказано [PERSON] , всі інші відомості збігаються) [PERSON] склав заповіт від 24.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., зареєстрований в реєстрі за №6010, відповідно до якого заповів все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати, та на що він за законом матиме право [PERSON] . Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.37). Тобто спадкоємцем за заповітом після його смерті є [PERSON] , яка також доводиться померлому рідною сестрою, що підтверджується: - свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] , яке видане Смоленським бюро ЗАГС на підставі актового запису №2000 від 10.12.1933 року ( [PERSON] ) (а.с.36), та серії [NUMBER] , яке видане Смоленським бюро ЗАГС (Мамлєва Н.М.) (а.с.36 на звороті), відповідно до яких їх батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21.12.1985 року Болградським районним відділом ЗАГС Одеської області УССР, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали 21.12.1985 році шлюб, та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.35 на звороті). [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст.1270 ЦК України звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата, що підтверджено її заявою №486 від 25.08.2022 року (а.с.32). Судом також досліджено матеріали спадкової справи №227/2022, яка була заведена 25 серпня 2022 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., відповідно до якої тільки [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.32-42). Інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 02.10.2023 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з розбіжністю в документах що підтверджують право власності на житловий будинок (частку), в яких вказано квартира [ADDRESS] та державною реєстрацією права власності спадкодавця про реєстрацію 12/25 частин в житловому будинку (а.с.18). Саме це стало приводом для звернення [PERSON] з позовними вимогами, але під час розгляду справи [PERSON] померла, у зв`язку з чим по справі було змінено позивача на її правонаступника [PERSON] . Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2024 року, яке видане Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі а/з №186, [PERSON] померла [INFO] (а.с.52). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне померлій майно, в тому числі на частину у вищезазначеному будинку, що було встановлено вище. При житті [PERSON] склала заповіт від 28.09.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., зареєстрований в реєстрі за №4708, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, та на що вона за законом матиме право [PERSON] , позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.63 на звороті, а.с.64). [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1270 ЦК України звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджено її заявою №542 від 14.05.2024 року (а.с.60). Судом також досліджено матеріали спадкової справи №191/2024, яка була заведена 14 травня 2024 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., відповідно до якої тільки позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.60-69). Інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 15.10.2024 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що спадкодавець прийняла, але не оформила за на своє ім`я спадщину після смерті [PERSON] (а.с.71). Відповідно до ч.1 ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) .Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1218 та 1219 ЦК України визначено що входить до складу спадщини, а саме входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та які права та обов`язки особи не входять до складу спадщини, а саме, те що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Так, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, що визначено в ч.1 ст. 1269 ЦК України. Досліджені матеріали справи, відповідають встановленим нормам законодавства, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved