Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

У листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі позивач, АТ «КБ «Глобус») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) 21826,75 грн заборгованості за кредитним договором, а також 3028,00 грн сплаченого судового збору та 6000,00 грн витрат на правничу допомогу. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 03 січня 2022 року відповідач подала до АТ «КБ «Глобус» заяву-анкету на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування, якою акцептувала публічну пропозицію АТ «КБ Глобус». У заяві-анкеті позичальник зазначив власні персональні дані та погодив умови кредитування та графік платежів за споживчий кредитом, а саме: сума кредиту 18725,00 грн, строк кредитування 24 місяці з 04 січня 2022 року по 03 січня 2024 року, пільговий період 9 місяців з 04 січня 2022 року по 04 жовтня 2022 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки 0,00001%, схема повернення кредиту ануїтет, реальна процентна ставка 50,64212%, загальна вартість кредиту 25466,00 грн. У зв`язку з невиконанням зобов`язання станом на 01 серпня 2024 року заборгованість позичальника становить 21826,75 грн, з яких 14524,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 7302,75 грн прострочена заборгованість за процентами (комісіями). Ухвалою від 12 листопада 2024 року суд відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотні конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; із клопотанням про відкладення розгляду справи відповідач не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Суд установив, що 03 січня 2022 року відповідач підписала анкету-заяву № 41275539 на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», в якій містяться особисті та паспорті дані [PERSON] та Паспорт споживчого кредиту. Підписанням заяви-анкети та паспорту відповідач погодила наступні умови кредитування: сума кредиту 18725,00 грн, строк кредитування 24 місяці з 04 січня 2022 року по 03 січня 2024 року, пільговий період 9 місяців з 04 січня 2022 року по 04 жовтня 2022 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки 0,00001%, схема повернення кредиту ануїтет, реальна процентна ставка 50,64212%, загальна вартість кредиту 25466,00 грн (а.с. 30-32). Водночас до позовної заяви не додано жодних документів на підтвердження надання [PERSON] кредитних коштів. Разом із тим, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України від 16 липня 1999\~року №\~996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Саме такий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021\~року у справі №\~554/4300/16-ц. У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 13 травня 2020 року у справі №\~219/1704/17, суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Отже, з урахуванням положень статті 1054 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Втім, банком не надано виписок за картковим рахунком позичальника, які б підтверджували отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 18725,00 грн на придбання товарів або інших належних доказів на підтвердження видачі кредиту, його розміру та наявної заборгованості. Так, у заяві-анкеті №\~41675539, зокрема, зазначено відомості про партнера ТОВ «Комфі Трейд», загальну суму товару 20235,009 грн, початковий внесок 2000,00 грн, а також уповноважено банк здійснити переказ суми споживчого кредиту, визначену в цільовому призначенні як оплата товару (а.с. 31). При цьому доказів перерахування цих коштів від імені [PERSON] , або зарахування цих коштів на її рахунок, позивач не надав. Наявні у справі виписки з рахунку [PERSON] відображають рух коштів починаючи з квітня 2021 року, та не місять даних щодо перерахування/зарахування кредитних коштів у сумі 18725,00 грн. Сам по собі ж наданий розрахунок заборгованості не є достатнім та належним доказом на підтвердження отримання кредитних коштів. Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed