Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом в якому просила суд, розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що був зареєстрований 16.07.2010 року Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, про що був складений актовий запис №10, та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] а також просила залишити малолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , на вихованні матері. Позивачка зазначила, що сторони проживали разом до 2024 року. На початку 2024 року вони остаточно розійшлися, фактичних шлюбних відносин між сторонами вже не існує. До початку розгляду справи по суті до суду позивачка надала заяву, зареєстровану судом 04.03.2025 року за вх.№4593, в якій позивач [PERSON] просила залишити без розгляду позов в частині позовних вимог на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а саме: вимог про залишення дітей на її (позивача) вихованні. Ухвалою від 05.03.2025 року Овідіопольського районного суду Одеської області позовну вимогу про залишення проживання дітей на вихованні матері у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу та залишення дітей на вихованні матері - залишено без розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримала. 05.03.2025 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача адвоката Конової Л.М., відповідно якої вона просила розглядати справу без її участі та участі відповідача, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.07.2010 року Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, про що був складений актовий запис №10, та видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народились двоє дітей, донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст. 56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Таким чином суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1?статті 141 ЦПК України?судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору у сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі ч.3 ст.105, ст. ст. 110,112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved