Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про позбавлення батьківських прав. Позов мотивував тим, що 12.09.2014 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. З липня 2019 року відповідачка стала проживати окремо, чим самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Відповідачка не виявляє бажання займатися вихованням сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не купує одяг, продуктів харчування, ліків та інших необхідних речей. 21.04.2022 року рішення Драбівського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами розірвано. Тривалий час, як до розірвання шлюбу так і після розірвання шлюбу сторони разом не проживають, відповідачка не спілкується з сином, ніяким чином не піклується про нього, не проявляє зацікавленості в його долі, не цікавиться його успіхами та станом здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. З липня 2019 року по даний час відповідач бачила сина тричі, востаннє у травні 2022 року. Позивач вважає, що дані факти можна розцінювати як ухилення відповідачки від виховання дитини, свідомого нехтуваннями своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив суду, що мати дитини тривалий час жодним чином не цікавилась дитиною, не допомагала їй матеріально, хоча він жодним чином не перешкоджав цьому, позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, так як надасть батькові більше змоги самостійно вирішувати питання виховання сина. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена через сайт суду, так як повістки за місцем її проживання остання не отримує. Представниця третьої особи вважає, що позов підлягає задоволенню, так як мати дитини не виконує своїх батькових обов`язків, позбавлення матері батькових прав буде в інтересах дитини, так як у батька буде більше можливостей вирішувати питання життя та лікування дитини без дозволів матері. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представницю третьої особи, суд дійшов до наступного. Позивач є батьком, а відповідачка [PERSON] матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 21.04.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Щодо участі відповідачки у вихованні дитини [PERSON] суд встановив наступні обставини. Як вбачається з листа інформації від 18.11.2024 №325 Драбівського ліцею Драбівської селищної ради та від 02.06.2022 №70 Драбівського навчально виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» ім.С.В. Васильченка-Гімназія» Драбівської селищної ради, наданої класним керівником [PERSON] на учня [PERSON] , у вихованні дитини бере участь батько [PERSON] , він спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини, регулярно відвідує батьківські збори. Мати дитини [PERSON] контакту з педагогами школи не підтримує, на телефонні дзвінки не відповідає, не цікавиться шкільним життям дитини, за період навчання сина ні разу не з`явилася на батьківські збори. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Драбівської селищної ради від 12.04.2022 року №436 на утриманні в [PERSON] знаходиться малолітній син [PERSON] . Як вбачається з довідок виданих КНП «Драбівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівської селищної ради №1005 від 18.11.2024, №104 від 02.06.2022 року, [PERSON] в період з 2019 року по даний час приходив на прийом по хворобі та медичний огляд у супроводі батька [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 25.11.2024 року, батько самостійно виховує та утримує сина, мати дитини з липня 2019 року не проживає з сином та не бере участі у вихованні, рекомендовано звернутись до суду з заявою про позбавлення матері батьківських прав. Судом допитані свідки з показів яких встановлено наступне. Так, свідок [PERSON] , яка рідною сестрою позивача та тіткою його суну показала суду, що вона проживає у квартирі які поряд з квартирою де проживає її брат з сином, вона постійно спілкується та допомагає племіннику та брату, тому достеменно знає, що мати залишила дитину у 2019 році та перестала приймати участь в її вихованні, а останній раз з нею бачилась у 2022 році, і більше ніякої уваги сину не приділяла. Аналогічні покази показали і сусідка [PERSON] , з дитиною якої навчається [PERSON] , та друг позивача [PERSON] . Аналіз досліджених доказів, пояснень позивача, свідків, представника третьої особи, свідчить про те, що мати дитини не приділяє належної їй уваги, не піклується про неї та не приймає участі у її вихованні. Дії відповідник носять стійкий тривалий характер, що свідчить про те, що остання самоухилилася від виконання обов`язків матері, що передбачені законодавством. Ст.141\~СК України\~передбачено,\~що мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 152 СК України\~право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2\~ст. 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд вважає, що відповідачка свідомо тривалий час, а саме з 2019 року ухилилась від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , сам факт проживання її окремо від дитини не свідчить про істотну перешкоду для виконання цих обов`язків. Доказів того, що остання може змінити своє відношення та виправити ситуацію відсутні, а тому до останньої доцільно застосувати як захід впливу на її поведінку передбачену можливість законодавством у позбавлення батькових прав. В даному випадку це буде збалансований захід між інтересами дитини та необхідністю реагування на неналежну поведінку матері. За вищевказаних обставин позовна заява підлягає задоволенню. На підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, ст.141, 258, 259, 263-265\~ЦПК України, суд, -

Outcome: approved