Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Адвокат Веремій Тетяна Миколаївна, яка діє на підставі ордера про надання правничої допомоги серії СВ №1087487 від 04.03.2024 в інтересах [PERSON] , звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з уточненим позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , у період з часу офіційного розлучення подружжя до дня смерті [PERSON] , а саме до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що [INFO] під час виконання бойового завдання трагічно загинув чоловік позивачки [PERSON] . Позивачка [PERSON] фактично є членом сім`ї (цивільною дружиною) загиблого сержанта [PERSON] , але не може подати до [INFO] повний пакет документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оскільки не перебувала із загиблим у зареєстрованому шлюбі на дату смерті останнього, що унеможливлює позивачці отримати вказану виплату. Позивачка була 25 років офіційно була у шлюбі, а потім до загибелі [PERSON] була цивільною дружиною останнього. 10.09.1996 позивачка та [PERSON] зареєстрували шлюб, у них народився спільний син [PERSON] , [INFO] . 07.06.2021 позивачка подавала позов до суду про розірвання шлюбу, під час розгляду справи сторонам було надано час на примирення, після чого позов про розірвання шлюбу був залишений без розгляду. Отже, строк на примирення дав результати, і позивачка та [PERSON] продовжили далі жити сімейною парою та вести спільне господарство. 24.12.2021 позивачка з чоловіком шлюб розірвали, але чоловік позивачки був категорично проти розірвання, вмовляв позивачку, що зміниться, у судові засідання по розгляду справи про розірвання шлюбу не з`являвся. У свою чергу позивачка з чоловіком дійшли згоди, якщо останній зміниться, то вони одружаться знову. [PERSON] намагався змінитися. Позивачка з чоловіком і надалі продовжували проживати разом, як чоловік та дружина, вели спільне господарство до смерті чоловіка (готували їжу разом, сплачували комунальні послуги, продовжували робити ремонт, доглядали за оселею, купували продукти, відвідували гостей, спали в одному ліжку). [PERSON] взяв кредит, позивачка була поручителем до кредитному договору. Кредитні кошти позивачка сплатила вже після смерті чоловіка. Після виходу на пенсію за вислугою років з 31.12.2021 [PERSON] змінився та почав більше приділяти уваги дружині та сину. Возив сина до школи, забирав його, відвозив позивачку на роботу. Позивачка з чоловіком планували спільну подорож до Грузії, оскільки там хотів побувати чоловік. 12.02.2022 позивачка разом з [PERSON] святкували День народження спільного сина [PERSON] , до них приїжджали родичі. 14.02.2022 на день закоханих [PERSON] подарував позивачці золоті сережки, як знак свого кохання. 19.02.2022 [PERSON] разом з позивачкою допомагав організовувати поминальний обід матері та вітчиму позивачки. 24.02.2022 на території України почалося повномасштабне вторгнення російської федерації, зранку [PERSON] разом з позивачкою поїхали на її роботу в банк, чоловік в цей час знімав гроші з картки у приміщенні банку. Ввечері до родини приїхала сестра позивачки з чоловіком, оскільки вони проживали у небезпечному районі м. Чернігова, а в будинку позивачки було укриття, також разом з ними перебував і брат позивачки до 07.03.2022. [PERSON] був призваний до лав Збройних Сил України з 03.03.2022 до військової частини [NUMBER] . З моменту проходження військової служби до своєї загибелі [PERSON] постійно підтримував зв`язок з позивачкою, по можливості вони телефонували один одному. 13.03.2022 позивачка разом із сином поїхали з м. Чернігова до м. Києва та в подальшому до м. Львова через небезпечну ситуацію. Вранці 14.03.2022 позивачка останній раз розмовляла з чоловіком телефоном, після чого п`ять діб [PERSON] не виходив на зв`язок, позивачка намагалася знайти чоловіка через знайомих, пізніше вона дізналася від побратимів чоловіка, що був обстріл і багато військових потрапило до лікарні. Позивачка попрохала свого брата, який залишився у м. Чернігові, поїхати до моргу, згодом стало відомо, що [PERSON] загинув. [INFO] , виконуючи свої службові обов`язки, пов`язані із захистом Батьківщини, [PERSON] загинув. Після загибелі [PERSON] , його похованням займався брат позивачки, оскільки позивачка виїхала з м. Чернігова. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова Супруна О. П. від 27 травня 2024 року вказана справа у порядку статті 31 ЦПК України передана на розгляд до Чернігівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області Хоменко Л. В. від 19 червня 2024 року справу передано за підсудністю до Городнянського районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 07 серпня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 21.11.2024, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки - адвокат Веремій Т. М. у судовому засіданні, крім вимог та обґрунтувань викладених у позовній заяві, зазначила, що факт проживання однією сім`єю, наявності романтичних стосунків у період з 24.12.2021 по 14.03.2022 позивачки та [PERSON] підтверджується наданими до справи доказами та показаннями допитаних свідків, зокрема їх спільного побуту, ведення домогосподарства, їх спільною реєстрацією місця проживання за адресою [ADDRESS] , поповненням позивачкою номеру мобільного телефону [PERSON] , який належав йому на контракті, [PERSON] залишив усі документи позивачці, позивачка була першою, хто дізнався про загибель [PERSON] . Представник позивачки зазначила, що брат позивачки хоронив [PERSON] , а свідок зі сторони відповідачки [PERSON] є сестрою [PERSON] і є заінтересованою особою, а її свідчення суперечать свідченням інших свідків у справі. Крім того, відповідачка [PERSON] підтвердила факт спільного проживання позивачки та [PERSON] . Відповідачі не довели того факту, що позивачка та [PERSON] після розірвання шлюбу проживали окремо. Відповідачка [PERSON] , у судовому засіданні, яке відбулося 21.11.2024, позов не визнала, заперечувала з приводу задоволення позовних вимог, заперечила факт спільного проживання позивачки та її сина [PERSON] після розірвання шлюбу. Вказала, що позивачка з її сином після розлучення не були сім`єю, тільки спільно проживали в одному помешканні. Відповідачка відмовилася бути допитаною в якості свідка відповідно до ст. 92 ЦПК України. У відзиві на позов відповідачка [PERSON] проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, оскільки позивачка належними та допустимими доказами не підтвердила, що вона була дружиною [PERSON] в період після їх офіційного розлучення і до його загибелі, натомість приховала факти та документи, які свідчать про протилежне. Протягом останніх 10 років між позивачкою та [PERSON] постійно виникали сварки, у неї були претензії до чоловіка, і до його близького спілкування з матір`ю та братом і сестрою, позивачка виганяла чоловіка на вулицю. Позивачка не цінила шлюб та не мала на меті його зберегти, оскільки ініціатором розірвання шлюбу була саме [PERSON] , яка вказувала у позовній заяві, що шлюбні відносини між нею та [PERSON] припинилися, спільного господарства вони не ведуть, мають різні погляди на життя. 28.05.2021 позивачкою до Деснянського районного суду м. Чернігова була подана заява про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO]. 07.06.2021 заява судом задоволена та винесено відповідний судовий наказ у справі № 750/5816/21. За заявою позивачки, 25.06.2021 було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу у справі № 750/5816/21. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2021 задоволено позов позивачки [PERSON] та розірвано шлюб між нею та [PERSON] . Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося, а тому [PERSON] повністю підтримав рішення про розірвання шлюбу. Після розлучення у [PERSON] з`явилася інша жінка [PERSON] , і саме з нею він пов`язував майбутні плани; отримані кошти вихідної допомоги після звільнення з органів МВС України він частково віддав матері, а іншу частину хотів витрати на придбання житла. [PERSON] інколи приїздив за сином на прохання останнього, щоб відвезти до школи, оскільки дуже любив сина та намагався приймати активну участь у його житті і вихованні, але позивачку він нікуди не підвозив. Відповідачка [PERSON] також вказує, що бажання [PERSON] і позивачки провести відпустку у Грузії, подарунки у виді золотих прикрас в лютому 2022 році є неправдою. Позивачка та [PERSON] припинили шлюбні відносини як офіційно, так і фактично, а намагання позивачки довести факт проживання однією сім`єю обумовлене бажанням отримати одноразову грошову допомогу. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Прохоренко Є. О. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову. Крім обґрунтувань, викладених у відзиві на позов, адвокат в усних поясненнях вказала, що допитані свідки зі сторони позивачки є друзями і родичами саме позивачки, а не [PERSON] , не мали з ним близького спілкування, і є зацікавленими особами, а їх показання не можуть бути об`єктивними. Крім того, свідки не можуть підтвердити ні наявність статевих відносин, ні спільного бюджету між позивачкою та [PERSON] . Заперечила про наявність романтичних стосунків між позивачкою та [PERSON] , оскільки до суду двічі із позовною заявою про розірвання шлюбу зверталася саме позивачка; саме позивачка звернулася до державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на їх спільну дитину, бо [PERSON] не надавав коштів, а тому спільного бюджету у позивачки та [PERSON] аж ніяк не могло були. Також адвокат Прохоренко Є. О. звертала увагу, що наразі й досі відкрито виконавче провадження, хоча [PERSON] загинув ще у 2022 році. Крім того, зазначила, що зазначений спір не стосується захисту інтересів їх спільного сина [PERSON] , [INFO]., оскільки передбачені законом виплати на нього належним чином оформлені. Водночас, позивачка діє у своїх власних інтересах та у бажанні отримати частину виплат як член сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що останні рази, коли він бачився з сином [PERSON] , то той був один, приїжджав до нього без позивачки. Відзиву на позов від відповідача [PERSON] не надійшло. Представник третьої особи - [INFO] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, у письмових поясненнях, які надійшли від повноважного представника [INFO] Кирдан Ю. В. міститься прохання розглядати справу без участі їх представника з врахуванням позиції, викладеної в цих поясненнях. 16.08.2024 від повноважного представника [INFO] Кирдан Ю. В. надійшли письмові пояснення. Зміст яких зводиться до того, що представник третьої особи просить суд при вирішення спору врахувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.10.2002 у справі № 686/15993/21, від 09.11.2022 у справі № 753/10315/19, від 16.11.202 у справі № 199/3941/20. Також представник третьої особи просить врахувати позицію, викладену у постанові великої Палати Верховного Суду від 22.08.20218 у справі №644/6274/16-ц, де вказані обов`язкові умови для визнання особи членом сім`ї. (а. с. 205-209 том 1) Представник третьої особи - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. Начальник управління Олена Зінченко направляла до суду письмові заяви № 01-31/02/2695 від 27.08.2024, № 01-31/04/4043 від 26.12.2024 та № 01-31/02/661 від 10.03.2025 з проханням розглянути справу без участі представника третьої особи та просила прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. (а. с. 210 том 1; а. с. 93, 158 том 2) Заслухавши учасників судового засідання, врахувавши позицію третіх осіб, допитавши свідків, всебічно, повно та об`єктивно матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , станом на 14.03.2022, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] та довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 27.02.2023. (а. с. 20-25, 30 том 1) Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у м. Чернігів, його батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] . (а. с. 33 том 1) [PERSON] навчається в Чернігівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 30 у 4-А класі, що підтверджується довідкою № 40 від 04.04.2023. (а. с. 36 том 1) З дослідженої в судовому засіданні довідки № 19, виданої 04.04.2023 Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради, вбачається, що її видано [PERSON] на дитину [PERSON] за загиблого батька [PERSON] , учасника бойових дій. Власник довідки має право на пільги, встановлені для сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». (а. с. 35 том 1) З дослідженого витягу з Наказу № 51 від 03.03.2022 командира в/ч № [NUMBER] установлено, що сержанта військової служби за призовом сержанта [PERSON] , призваного [INFO] призначити на посаду стрільця санітара механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . (а. с. 42 том 1) [PERSON] помер [INFO] у віці 46 років, у м. Чернігові, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 459 від 15.03.2022 та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 40, 103 том 1; а. с. 137-138 том 2). З витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної ВЛК Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 03 серпня 2022 року № 801 установлено, що травма сержанта [PERSON] , яка послужила причиною його смерті [INFO] , є поранення та причина смерті, пов`язані із захистом Батьківщини. (а. с. 97 том 1). Указом Президента України № 416/2022 сержанта [PERSON] нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня - посмертно. (а. с. 43-46 том 1) Згідно із повідомленням начальника [INFO] [PERSON] від 14.02.2023 № 5/3066с із заявами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [INFO] сержанта [PERSON] , відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» звернулись: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , колишня дружина - [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO]. Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 18.08.2022 №170 призначено одноразову грошову допомогу батьку та матері в розмірі 2/4 частини 15000000 грн, у сумі 7500000 грн у рівних частках кожному, наказом начальника [INFO] від 31.08.2022 № 675 було виплачено одноразову грошову допомогу батьку та матері. Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.12.2022 №322 призначено одноразову грошову допомогу сину загиблого в розмірі 1/4 частини 15000000 грн, у сумі 3750000 грн, про що повідомлено заявницю листом [INFO] від 09.01.2023 № 5/230, виплата допомоги здійснюється у порядку черговості за датою отримання документів Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України та відповідно до наказу Міністра оборони України від 25.01.2023 № 45. (а. с. 89-90 том 1) Зазначене підтверджується долученими до повідомлення [INFO] від 14.02.2023 № 5/3066с документами. (а. с. 91-113 том 1) З відповіді начальника [INFO] [PERSON] від 14.06.2023 за №5/9851с на ім`я [PERSON] встановлено, що документи надані нею до заяви від 05.04.2023 № 1/942 щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги посадовими особами розглянуті. Заявником не надано документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що вона була членом сім`ї загиблого старшого сержанта [PERSON] , а саме судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення. Виходячи з вищевказаного документи повернуті на доопрацювання без реалізації. (а. с. 140 том 1) Спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , заведена 04.04.2023 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Прокоф`євою О. М. (а. с. 152-153 том 1). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби. Частиною 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Пунктом 4 зазначеної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00039125892 від 04.04.2023 установлено, що дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] - « [PERSON] ». Зміна прізвища на підставі актового запису про шлюб № 05 від 10.09.1996. У графі відомості про чоловіка зазначено - [PERSON] . Шлюб розірвано на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2021. (а. с. 28 том 1; а. с. 139-140 том 2) Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2021 року по справі № 750/5815/21 задоволено клопотання позивачки та надано строк сторонам на примирення до 02.08.2021. 03.08.2021 позовну заяву про розірвання шлюбу залишено без розгляду за заявою позивачки. (а. с. 143-144, 255-257 том 1) Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.09.1996 виконкомом Новоселівської сільської ради народних депутатів Чернігівського району, актовий запис № 05 - розірвано. Рішення суду набрало законної сили 25 січня 2022 року. Розірвання шлюбу ініційовано [PERSON] . (а. с. 31-32 том 1) З постанови про відкриття виконавчого провадження № ВН № [NUMBER] від 25.06.2021 установлено, що відкрите виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Виконавче провадження відкрите на підставі заяви [PERSON] за судовим наказом від 18.06.2021, виданим Деснянським районним судом м. Чернігова. (а. с. 263-264 том 1) Стягнення аліментів звернуто на доходи боржника [PERSON] 30.06.2021. (а. с. 265-266 том 1) З довідки від 27.02.2023 № 1754 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] , установлено, що станом на 14.03.2022 за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] (знятий з реєстрації 20.03.2022 у зв`язку зі смертю), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (а. с. 30 том 1) За інформацією голови вуличного комітету № 36 [PERSON] . До складу осіб, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Фактично мешкали однією сім`єю та вели спільне господарство за вказаною адресою станом на 14.03.2022: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Організацією поховання загиблого [INFO] [PERSON] займався [PERSON] , так як дружина [PERSON] з дитиною перебували за кордоном. (а. с. 38) Згідно з актом про встановлення фактів від 03.04.2023 за підписами [PERSON] та [PERSON] , проживаючих у [ADDRESS] та, відповідно, №27а, [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , фактично проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період з 24.12.2021 по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне домашнє та присадибне господарство, робили ремонт, мали спільне майно та виховували разом сина [PERSON] , [INFO]. Акт складений у присутності голови вуличного комітету [PERSON] (а. с. 39) За інформацією начальника КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» Юрія Полюка від 07.03.2023 за вих. №01-54/218 громадянина [PERSON] доставлено до моргу 15.03.2022. Лікарське свідоцтво про смерть отримав [PERSON] , 21.03.2022 на підставі п. 2.1 згідно з наказом МОЗ України №545 від 08.08.2006. Хто саме займався організацією поховання [PERSON] невідомо. (а. с. 58 том 1) З досліджених у судовому засіданні доказів установлено, що житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності матері позивачки [PERSON] . Рахунки по сплаті комунальних послуг по вказаному помешканню, відкриті на ім`я [PERSON] . Сплату за вказані комунальні послуги здійснювала [PERSON] . Крім цього, установлено, що 30 березня 2022 року виникла пожежа житлового будинку за вказаною адресою, ймовірна причина пожежі - вибух, внаслідок потрапляння боєприпасів, їх уламків під час бойових дій. (а. с. 47-53, 65-77, 79-87 том 1) За [PERSON] , станом на 28.02.2023, зареєстрований транспортний засіб - автомобіль «CHEVROLET AVEO SF69Y», 2008 р. в. (а. с. 62-63 том 1) За інформацією класного керівника [PERSON] від 04.04.2023 за період навчання та до 24.02.2022 вихованням сина займалися спільно батько [PERSON] та мати [PERSON] . Батько та мати спільно цікавилися успішністю сина, разом відвідували батьківські збори, спільно брали участь у житті та навчанні дитини, а також разом завжди супроводжували дитину зі школи. Дитина росла та виховувалася в здоровій атмосфері та повноцінній сім`ї, яка складалася із батька та матері, які проживали разом. (а. с. 78 том 1) За повідомленням начальника Чернігівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Ірини Москальчук від 29.03.2023 та в. о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Ольги Ткачової від 04.03.2023 у відділах відсутні актові записи про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з 25.01.2022 по 14.03.2022. (а. с. 115, 117 том 1) У період з листопада 2021 року по січень 2022 року включно, [PERSON] здійснювала оплату послуг мобільного зв`язку за номер телефону [NUMBER] . (а. с. 118-121 том 1) 1. В судовому засіданні відповідно до ст. 92 ЦПК України була допитана як свідок позивачка [PERSON] . Показала, що вона разом з [PERSON] прожили у шлюбі 26 років, [PERSON] був її чоловіком, але у зв`язку з сімейними обставинами, а саме зловживанням останнім алкогольними напоями, довелося розлучитися. Перша подана позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] була залишена без розгляду ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.08.2021, вони продовжували проживати разом, але згодом [PERSON] знову звернулася до суду і 24 грудня 2021 року ухвалено рішення Деснянським районним судом м. Чернігова про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] . Після офіційного розірвання шлюбу вони продовжували проживати разом, вели домашнє господарство, спільний бюджет, їздили до магазинів, нічого не змінилося після розлучення, [PERSON] возив [PERSON] на роботу, а їх сина до школи. Коли помер вітчим [PERSON] , то всі організаційні заходи вони вирішували разом, а також організовували поминальний обід після смерті у [INFO] матері [PERSON] , на якому вони були разом, їх бачили сусіди. Після початку повномасштабного вторгнення, з 24 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року жили в одному будинку із [PERSON] , їх сином, сестрою свідка та її чоловіком, братом свідка, і всі сусіди їх бачили разом, машина завжди стояла на вулиці, і тільки на ніч [PERSON] ставив у гараж. Свідок показала, що після 03 березня 2022 року [PERSON] вирішив стати на захист Батьківщини, і потім вони постійно тримали зв`язок по телефону. 13 березня 2022 року свідок виїхала з Чернігова, її вивіз брат. [PERSON] у той день та 14 березня 2022 року зранку ще зідзвонювалися з [PERSON] , а ввечері він вже не подзвонив і більше з ним зв`язку з не було. 2. Свідок [PERSON] показав, що є рідним братом позивачки та повідомив, що позивачка з [PERSON] жили разом як до, так і після офіційного розлучення, однією сім`єю, він бачив їх разом, і не один раз, сказав, що після розірвання шлюбу нічого не змінилося. Свідок повідомив, що не знає, хто з них оплачував комунальні послуги, але, на його думку, бюджет у позивачки та [PERSON] був спільний; підтвердив факт проживання їх однією сім`єю, вели господарство, разом готували вечерю, їздили по магазинам. 3. Свідок [PERSON] показала, що позивачка є її двоюрідною сестрою та повідомила, що позивачка та [PERSON] завжди проживали разом за адресою [ADDRESS] , свідок разом зі своїм чоловіком приїжджали до них в гості, були на похоронах вітчима позивачки, і бачила [PERSON] і позивачку разом, характеризує їх відносини як сімейні. 4. Свідок [PERSON] показала, що вона разом з чоловіком були друзями позивачки і [PERSON] більше 20 років, і не знала, що вони офіційно розлучилися; позивачка та [PERSON] приїздили до родини свідка в баню; на початку січня 2022 року родина свідка була на роковинах по вітчиму і мами позивачки, де бачили разом і позивачку з [PERSON] . Свідок повідомила, що не володіє інформацію про доходи і витрати родини позивачки і [PERSON] . 5. Свідок [PERSON] показав, що не знав про розлучення позивачки і [PERSON] та повідомив, що вони приїжджали до родини свідка у баню у лютому 2022 року, поводили себе як родина. Свідок сказав, що не володіє інформацію про доходи і витрати родини позивачки і [PERSON] . 6. Свідок [PERSON] показала, що позивачка є колишнею колегою по роботі і не знала, що позивачка розлучилася зі своїм чоловіком доти, доки її не викликали до суду. Повідомила, що за декілька днів до повномасштабного вторгнення бачила позивачку разом з [PERSON] біля ринку, та вказала, що бачила як [PERSON] возив сина до школи і позивачку на роботу. Свідок зазначила, що не володіє інформацією щодо бюджету родини позивачки і [PERSON] . 7. Свідок [PERSON] показав, що є сусідом позивачки за адресою [ADDRESS] . Повідомив, що не знав, що вони були розлучені, бачив як [PERSON] з позивачкою їздили на роботу, возив сина до школи, бачив як вони гуляли однією родиною, з собакою, підтвердив факт постійного проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , сварок та конфліктів не було. Свідок зазначив, що не володіє інформацією щодо бюджету позивачки і [PERSON] . 8. Свідок [PERSON] показала, що також є сусідкою позивачки та проживає за адресою [ADDRESS] . Повідомила, що бачила як [PERSON] підвозив на роботу і забирав додому позивачку, підвередила, що вони проживали разом, свідок бачила як позивачка та [PERSON] разом прибирали сніг та справи по господарству робили разом, на лузі вигулювали собаку. Повідомила, що інформацією про доходи і витрати не володіє. 9. Свідок [PERSON] показала, що позивачка є племінницею її чоловіка. У наданих поясненнях підтвердила, що позивачка та [PERSON] проживали разом, свідок приходила у гості до родини та більше спілкувалася з вітчимом позивачки, будь-яких сварок, нарікань чи конфліктів між позивачкою та [PERSON] не чула, він ходив в будинку у домашньому одязі, зазначила, що [PERSON] називав позивачку « [PERSON] ». Інформації щодо доходів і витрат свідок не знає. 10. Свідок [PERSON] показав, що є сусідом подружжя [PERSON] та повідомив, що [PERSON] проживав постійно у будинку за адресою [ADDRESS] , позивачка та [PERSON] їздили на роботу, вигулювали разом собаку конфліктів не чув, організовували похорон вітчима позивачки, підтримував позивачку. Інформацією про доходи і витрати, бюджет позивачки та [PERSON] свідок не володіє. 11. Свідок [PERSON] показала, що є рідною сестрою [PERSON] , повідомила, що [PERSON] та позивачка проживали разом періодами. Так, у період часу з жовтня по листопад 2021 року він проживав у свідка вдома, в грудні 2021 року, в січні-лютому 2022 року [PERSON] жив на [ADDRESS] , оскільки він вийшов на пенсію і хотів закінчити усі справи по дому. Показала, що позивачка та [PERSON] хоча й проживали в одному будинку, але у кожного було своє особисте життя, побут окремий і разом вони вирішували тільки організаційні питання щодо забезпечення сина, оплати комунальних послуг. Свідок повідомила, що її брат займався вихованням сина, возив його до школи, вчив з ним уроки. Комунальні послуги оплачував [PERSON] , проте картку він віддав колишній дружині - позивачці, щоб вона могла повністю забезпечувати сина. Свідок повідомила, що у [PERSON] була інша жінка, з якою у нього були стосунки, і вказала, що брат обговорював з нею питання про розлучення з позивачкою, зазначила, що брат зловживав алкоголем. Повідомила, що у лютому 2022 року свідок була з відповідачкою [PERSON] на дні народжені сина [PERSON] і позивачки, і що свято закінчилося скандалом, оскільки позивачка постійно принижувала брата [PERSON] . Показала, що побут у позивачки і [PERSON] був роздільний, але він оплачував комунальні послуги, оскільки мав пільги як колишній працівник поліції. Свідок повідомила, що тих сусідів, які перед нею давали покази, вона не бачила на святах, окрім [PERSON] і [PERSON] , а також вказала, що [PERSON] ночував у свідка [PERSON] . Повідомила, що у брата [PERSON] після виходу на пенсію були плани виїхати за кордон на заробітки, почати жити з іншою жінкою [PERSON] . Також свідок повідомила, що позивачка підіймала руку на [PERSON] . Свідок повідомила, що жінка [PERSON] , яка була заявлена як свідок, відмовилася від дачі показань через острах за своє життя, оскільки інший свідок [PERSON] в попередньому судовому засіданні підійшов до неї і сказав, що знає де її знайти. Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Питання щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків. Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до такого висновку. Як встановив суд позивачка [PERSON] звернулася до суду із вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки та [PERSON] з моменту їх розлучення - 24.12.2021 і до [INFO] , дати загибелі [PERSON] . Встановлення зазначеного факту необхідно позивачці для можливості вирішення питання щодо здійснення виплат їй як члену сім`ї загиблого військовослужбовця. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці (постанови Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18), від 21.10.2024 у справі № 522/11976/21 (провадження № 61-7693 св 24). В судовому засіданні були допитані зі сторони позивачки свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проте суд критично відноситься до їх показань, оскільки дані показання носять загальний характер і не містять посилання на конкретні факти та обставини, які б давали суду можливість дійти висновку про наявність підстав, які входять до предмету доказування у даних правовідносинах. Також допитані зі сторони позивачки свідок [PERSON] та зі сторони відповідачки свідок [PERSON] надали суду протилежні свідчення щодо ведення спільного господарства, спільного проживання, бюджету, доходів та витрат позивачки та [PERSON] , при цьому будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування показань суду не надано. Суд висновує, що із наданих показань усіх свідків неможливо достеменно підтвердити факт проживання однією сім`єю позивачки та [PERSON] з 24.12.2021 і до [INFO] (загибелі [PERSON] ), ведення їхнього спільного господарства, наявності спільних прав та обов`язків, спільного їх бюджету, спільних витрат тощо. Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у справах № 711/82/24 від 17.12.2024, № 466/3769/16 від 12.12.2019, у яких зазначено, що показаннями свідка за відсутності інших належних доказів не може бути встановлений факт проживання однією сім`єю. Крім того, показаннями допитаних свідків про присутність позивачки та [PERSON] у січні 2022 року на роковинах по вітчиму і мами позивачки, організацію та проведення похорон, не може свідчити про наявність між ними усталених відносин, які притаманні подружжю. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2019 у справі № 588/350/15. Отже, суд констатує, що показання свідків є суперечливими, протилежними і не підтверджені жодними документами, у зв`язку із чим суд їх відхиляє. Твердження позивачки про наявність у неї документів, пов`язаних зі смертю та захороненням [PERSON] та відповідні показання свідка [PERSON] , аж ніяк не підтверджують факт перебування позивачки в фактичних шлюбних відносинах, спільного проживання, ведення спільного господарства із загиблим. Такі висновки були викладені у постанові Верховного Суду у справі № 202/5003/16-ц від 25.11.2019. Реєстрація, фактичне проживання позивачки і [PERSON] за однією адресою по [ADDRESS] , не може свідчити про факт проживання однією сім`єю та наявності у них усталених відносин, оскільки їх спільне проживання після розірвання шлюбу та часткова пов`язаність спільним побутом була зумовлена відсутністю іншого місця проживання у [PERSON] . До того ж факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу, на що вказував Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 у справі № 712/7830/16-ц. Тим більше за вказаною адресою зареєстрований та проживав їх спільний син [PERSON] , [INFO] , якого [PERSON] возив до школи і забирав, приймав участь у його вихованні, піклувався за дитиною, що не оспорювалося сторонами в судовому засіданні. При цьому відсутні будь-які докази, що між позивачкою та [PERSON] існували взаємні права та обов`язки зумовлені саме проживанням однією сім`єю, а не права та обов`язки співвласників майна. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої Судової палати Касаційного цивільного суду від 11.06.2024 (справа № 750/728/21). Суд не приймає до уваги як доказ спільних витрат чоловіка та жінки квитанції про поповнення позивачкою рахунку мобільного телефону загиблого [PERSON] , оскільки із наданої ТОВ «Лайфселл» відповіді неможливо встановити, що номер [NUMBER] належав [PERSON] , а лише вказано, що запитуваний номер обслуговується на умовах договору по надання електронних комунікаційних послуг, укладений в письмовій формі з певною фізичною особою. (а. с. 123 том 1) Сплата комунальних послуг позивачкою не підтверджує факт ведення спільного господарства та утримання житла нею та [PERSON] , оскільки житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності матері позивачки [PERSON] . Рахунки по сплаті комунальних послуг по вказаному помешканню, відкриті на ім`я [PERSON] . Однак наявними в матеріалах справи документами лише підтверджується право користування пільгами на оплату комунальних послуг у зв`язку з тим, що [PERSON] був учасником бойових дій, був зареєстрованим у будинку за адресою [ADDRESS] та мав право на відповідні пільги. Суд критично оцінює твердження позивачки про наявність спільного бюджету, доходів, витрат та усталених шлюбних відносин після офіційного розірвання шлюбу, оскільки позивачка не зверталася до органів державної виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого документа, на момент розгляду цієї справи й досі залишається відкритим виконавче провадження про стягнення аліментів з боржника [PERSON] . Отже, надаючи оцінку доказам на підтвердження факту проживання позивачки з [PERSON] однією сім`єю саме у період з 24.12.2021 по [INFO] (день його загибелі), суд вважає, що такі докази не є належними та достатніми, з якими закон пов`язує правовий статус члена сім`ї та осіб, які проживають однією сім`єю, а також не є доказами, які підтверджують сукупність обставин, необхідних для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як то ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, тощо. З урахуванням вказаних обставин, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факт того, що вона дійсно проживала разом з [PERSON] , який загинув [INFO] , однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 24.12.2021 по 14.03.2022, а тому заява про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed