Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулась до Кегичівського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу (єдиний унікальний номер справи 624/859/24). В обґрунтуванні позову зазначено, що з 02.02.2017 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, дітей у шлюбі у них немає, спільного майна також. Указує, що після укладання шлюбу з відповідачем близько 6 місяців проживала у [ADDRESS] . Проте спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними релігійними вірами, національних звичок, виховання, мали різні погляди на сімейні цінності. Зазначає, що шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечитиме її інтересам. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 18 листопада 2024 року постановлено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, куди остання надійшла 10 грудня 2024 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2024 року, цивільну справу №624/859/24 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Згідно з ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які повідомлені про розгляд справи належним чином. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подала до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей\~280,\~281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Між [PERSON] , [INFO] , громадянкою України та [PERSON] , [INFO] , громадянином Королівства Марокко, Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 02 лютого 2017 року зареєстровано шлюб, актовий запис №122, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З матеріалів справи слідує, що відповідач [PERSON] є громадянином Королівства [PERSON] . Згідно відповіді Державної міграційної служби України №2-11197/6-24 від 04.10.2024 місце проживання [PERSON] зареєстровано 29.10.2018 за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням наведеного, суд під час вирішення вищевказаної справи повинен керуватися положеннями\~Закону України "Про міжнародне приватне право"\~(далі - Закон). Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом. Зі статті 7 Закону слідує, що при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України. Згідно зі ст. 55 Закону право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги\~Сімейного кодексу України\~щодо підстав недійсності шлюбу. Статтею 63 Закону встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1\~ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу\~може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved