Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання її разом з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: земельну ділянку площею 2,0124 га, яка розташована на території Першотравневської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122085300:01:001:0069 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 038210, виданий 20.01.2004 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 10-16-348); земельну ділянку площею 0,6771 га, яка розташована на території Першотравневської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122085300:01:001:0594 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 157246, виданий 24.11.2009 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010952100397); земельну ділянку площею 0,1310 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5122085300:02:002:0103 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 453865, виданий 24.03.2010 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 011052101146). Позовні вимоги мотивовані тим, що вищевказане майно належало її мати [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. [PERSON] залишила заповіти на позивача та [PERSON] . [PERSON] має обов`язкову частку. Спадкоємцями після [PERSON] є позивач, син спадкодавця [PERSON] та чоловік [PERSON] . Позивач проживала за адресою: [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] до моменту її смерті, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем за однією адресою, але у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України не встигла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] був зареєстрований за однією адресою з померлою, однак фактично проживав за іншою адресою та у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не встиг звернутися до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом, на спадщину не претендує. [PERSON] був зареєстрований за однією адресою з померлою, однак [PERSON] фактично проживала за іншою адресою з донькою [PERSON] та маючи обов`язкову частку у спадщині, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не встиг звернутися до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, на спадщину не претендує. Нотаріусом, після звернення з відповідною заявою, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належало наступне спадкове майно: - земельна ділянка площею 2,0124 га, яка розташована на території Першотравневської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122085300:01:001:0069 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 038210, виданого 20.01.2004 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 10-16-348, що підтверджено довідкою № 8-0.114/0/340-25 від 15.01.2025 року, наданою відділом № 4 управління забезпечення реалізації держаної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,6771 га, яка розташована на території Першотравневської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122085300:01:001:0594 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 157246, виданого 24.11.2009 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010952100397, що підтверджено довідкою № 8-0.114/0/340-25 від 15.01.2025 року, наданою відділом № 4 управління забезпечення реалізації держаної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,1310 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5122085300:02:002:0103 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 453865, виданого 24.03.2010 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 011052101146, що підтверджено довідкою № 8-0.114/0/340-25 від 15.01.2025 року, наданою відділом № 4 управління забезпечення реалізації держаної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.01.2024 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до заповіту від 12.02.2006 року, посвідченого Першотравневської сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 38, [PERSON] заповіла земельну ділянку кадастровий номер 5122085300:01:001:0069 [PERSON] . Відповідно до заповіту від 13.03.2017 року, посвідченого Першотравневської сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 21, [PERSON] заповіла всю належну її частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] - [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78970978 від 31.10.2024 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 13.03.2017 року, зареєстрований за № 21, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до заповіту від 14.03.2017 року, посвідченого Першотравневської сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 23, [PERSON] заповіла земельну ділянку кадастровий номер 5122085300:01:001:0069 та земельну ділянку кадастровий номер 5122085300:01:001:0594 [PERSON] ; земельну ділянку кадастровий номер 5122085300:02:002:0103 [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47244589 від 28.03.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 14.03.2017 року, зареєстрований за № 23, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). [PERSON] , відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 97 від 05.03.2025 року виданою старостою Вишневського старостинского округу. Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved