Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У березні 2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4765072 від 15.06.2021 у розмірі 85\~000,00 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 15.06.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4765072 в електронній формі, за яким, останній, шляхом перерахування на її банківський рахунок надано кредит у розмірі 20\~000,00 грн. строком на 15 днів з 15.06.2021 та зі сплатою відсотків у розмірі встановленому договором. 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги №07Т, за умовами якого останнє набуло право вимоги до [PERSON] за договором №№4765072. З огляду на те, що [PERSON] допущено неналежне виконання умов вказаного договору, що призвело до утворення заборгованості, ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» вимушено звернутись до суду з даним позовом. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими позовними вимогами. Так, останньою зазначено, що нею не укладався вказаний договір та не вчинялося жодної дії на отримання коштів від ТОВ «МІЛОАН». Також вказано, що 14.06.2021 у неї було викрадено телефон за допомогою якого, невідомими їй особами, вчинено дій спрямованих на отримання кредиту. На підтвердження вказаних доводів надано докази. Позивачем надано відповідь на відзив в якому наведено додаткові обґрунтування щодо заявлених позовних вимог. Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, в якому наведено додаткові обґрунтування щодо безпідставності заявлених позовних вимог. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.03.2024 відкрито провадження у справі і вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.07.2024 виправлено описку в ухвалі від 28.03.2024. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.08.2024 вирішено здійснити перехід з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.10.2024 витребувано докази. У судове засідання представник позивача не з`явився, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У судовому засіданні відповідач та її представник заперечували щодо заявлених позовних вимог та надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві. У судовому засіданні, [PERSON] допитана у якості свідка, зазначила, що не укладала жодного кредитного договору з ТОВ «МІЛОАН» та грошей в кредит за договором №4765072 не отримувала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію кредитного договору №4765072 від 15.06.2021 сторонами якого зазначено ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , який було укладено, в електронній формі, за яким, останній, шляхом перерахування на банківський рахунок надано кредит у розмірі 20\~000,00 грн. строком на 15 днів (до 30.06.2021), зі сплатою відсотків у розмірі встановленому договором. 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №07Т, за умовами якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором зазначеними в додатку №1 до договору (реєстр прав вимоги п.2.1). Згідно копії витягу з додатку до договору факторингу, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за договором №4765072. Відповідно до копії платіжного доручення №48848132, ТОВ «МІЛОАН» 15.06.2021 перерахувало 20\~000,00 грн. на рахунок [NUMBER] . Згідно копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.06.2021, [PERSON] звернулась до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою в якій повідомила, що о 08 год. 30 хв., за адресою: м.Дніпро, пр..Б.Хмельницького, на зупинці громадського транспорту, у неї, з рюкзаку, викрали телефон моделі «Айфон 7» чорного кольору. За вказаною заявою, ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження №12021046640000900, розслідування якого наразі триває, що вбачається з відповіді дізнавача СД відділу поліції №4 ДРУП №1 ГУ НП в Дніпропетровській області Рибальченко Т. Відповідно до копії протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.06.2021, [PERSON] звернулась до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою в якій повідомила, що невідомими їй особами було укладено від її імені три кредитних договори причиною чому може бути втрата нею телефону 14.06.2021. На підтвердження доводів відповідача щодо втручання в роботу електронної пошти невідомими особами, останньою надано скріншоти з електронної пошти. На підтвердження доводів відповідача щодо неправомірного втручання в роботу належного їй телефону, який було викрадено, останньою надано переписку з працівниками банківських установ. Частиною 1 статті 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч.1 ст.2-2 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є, перш за все, вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких настають на підставі закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частина 3 статті 203 ЦК України визначає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини 1 статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині 1 статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі, що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. Коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли. За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~статті 626 ЦК України\~визначено,\~що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України). ВП/ВС у постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) дійшла висновку про те, що\~правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку\~оспорення самого\~факту укладення\~правочину такий\~факт може\~бути спростований\~не шляхом\~подання окремого\~позову про\~недійсність правочину,\~а під\~час вирішення\~спору про\~захист права,\~яке позивач\~вважає,\~порушеним шляхом\~викладення відповідного\~висновку про\~неукладеність спірних\~договорів у\~мотивувальній частині\~судового рішення (постанова ВС/КЦС від 16.11.2022 прийнята за результатами розгляду справи № 468/1692/18-ц). З сукупності наявних у матеріалах справи доказів підтверджуються доводи відповідача з приводу того, що вона не підписувала кредитний договір №4765072 та не вчиняла жодних дій спрямованих на набуття обов`язків які виникають з вищезазначеного договору, а тому заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Ухвалюючи дане рішення судом враховано, що наявні у матеріалах справи докази, з яких вбачається хронологія подій, що відбувалась з 14.06.2021 і до звернення до суду з даним позовом, дають підстави дійти висновку, що єдине посилання позивача на ідентифікацію позичальника шляхом отримання і введення певного коду, який приходить на електронний пристрій (електронну пошту), є не достатнім для покладення на відповідача тягаря відповідальності за договором №4765072.

Outcome: dismissed