Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

10.12.2024 року позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Москаленко М.С. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на протязі 2023-2024 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТзОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитні договори, відповідно до умов яких Товариствами надано відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними. На підставі укладених договорів факторингу між вказаними товариствами та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, зокрема і до відповідача за кредитними договорами. Як зазначив представник позивача в позовній заяві, відповідач кредитні кошти за Договорами у повному обсязі не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами кредиту в загальному розмірі 112777,18 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 27.01.2025\~року через\~підсистему «Електронний\~суд» представник\~відповідача надіслала\~відзив на\~позовну заяву\~в якому\~в задоволенні\~позову просила\~відмовити в\~повному обсязі,\~посилаючись на\~те,\~що матеріали\~справи не\~містять належних\~доказів відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами. Відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують підписання відповідачем договорів про надання коштів у кредит з відповідними додатками, а також отримання ним коштів згідно вказаних договорів, тобто докази існування між сторонами договірних правовідносин, а тому відсутні правові підстави для стягнення коштів, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та непідлягають задоволенню. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просили проводити в її відсутність. В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, через підсистему «Електронний суд» представник надіслала заяву в якій справу просила розглянути у відсутність сторони позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді\~справи,\~судом встановлено,\~що 29 грудня 2023 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2558999. Договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором K6XwGdpdVX. Підписанням вказаного договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 5.1 Договору позики). Грошові кошти надаються позичальнику, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника (п. 1 Договору), рахунок позичальника: [NUMBER] (пункт 30 Договору реквізити сторін). Відповідно до умов Договору відповідачу надано фінансовий кредит у сумі 15000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 28.01.2024 року. Знижена процентна ставка 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 3,50 %, орієнтовна річна процентна ставка 649,14 % (розділ 2 Договору). Пунктом 22 договору позики визначено, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно\~телекомунікаційної системи, із застосування електронного підпису та електронного підпису з ідентифікатором згідно\~закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.24 договору позики, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ. Крім того,\~27 січня 2024 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 79523141. Договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором 64825. Підписанням вказаного договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 5.1 Договору позики). Грошові кошти надаються позичальнику, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника (п. 1 Договору), рахунок позичальника: [NUMBER] (пункт 29 Договору реквізити сторін). Відповідно до умов Договору відповідачу надано фінансовий кредит у сумі 9000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 25.02.2024 року. Процентна ставка (базова) 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 %, орієнтовна річна процентна ставка 783,6 % (розділ 2 Договору). Пунктом 22 договору позики визначено, що цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно\~телекомунікаційної системи, із застосування електронного підпису та електронного підпису з ідентифікатором згідно\~закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.23 договору позики, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ. 14.06.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до вимог якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і боржниками. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осібборжників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 25 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 79523141 на загальну суму заборгованості 30951,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 9000,00 грн, заборгованість за відсотками 21951,00 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 26 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 2558999 на загальну суму заборгованості 69450,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 15000,00 грн, заборгованість за відсотками 54450,00 грн. 08.12.2023 року між ТзОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 14220-12/2023. Договір підписано електронним підписом позичальника (W1305). Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 120 днів, тобто до 05.04.2024 року (п. 1.1, 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 2,50 % в день (п. 1.4.1 Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.1 Договору). Відповідно до п. 1.6 Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи реквізити платіжної картки № 4441-11хх-хххх-4489. Вказана картка також зазначена відповідачем в розділі 8 Договору (Реквізити та підписи сторін). 20.06.2024 року між ТзОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20062024, відповідно до вимог якого ТзОВ «Аванс кредит» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Аванс кредит» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «Аванс кредит» і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 20062024 від 20.06.2024 року, ТзОВ «Аванс кредит» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту №14220-12/2023 в сумі 12376,18 грн з яких: заборгованість за основною сумою боргу 4950,50 грн, заборгованість за відсотками 7425,68 грн. Згідно\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7,12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~відповідно до\~ЗУ «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договорів і за ним рахується заборгованість за договором позики № 79523141 в розмірі 30951,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 9000,00 грн, заборгованість за відсотками 21951,00 грн, за договором позики № 2558999 в розмірі 69450,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 15000,00 грн, заборгованість за відсотками 54450,00 грн, за кредитним договором № 14220-12/2023 в розмірі 12376,18 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 4950,50 грн, заборгованість за відсотками 7425,68 грн. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачений в договорах (суму позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Таким чином, заборгованість відповідача за договором позики № 79523141 за основною сумою боргу 9000,00 грн, за договором позики № 2558999 за основною сумою боргу 15000,00 грн, за кредитним договором № 14220-12/2023 за основною сумою боргу 4950,50 грн, заборгованість за відсотками 7425,68 грн, є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за кредитним договором № 79523141 в розмірі 21951,00 грн, за кредитним договором № 2558999 в розмірі 54450,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі 310/11534/13-ц, від 04.червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за кредитним договором № 79523141 в розмірі 21951,00 грн, за кредитним договором № 2558999 в розмірі 54450,00 грн, які відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за межами строку дії кредитних договорів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом, які були нараховані в межах строку кредитування за договором кредиту № 79523141 в розмірі 1701,00 грн, за договором кредиту № 2558999 в розмірі 2700,00 грн. Оскільки решта сум заборгованості за відсотками за кредитами нарахована після спливу визначених договором строків кредитування, у цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1094,62 грн.

Outcome: partial