Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У листопаді\~2024\~року представник Акціонерного\~товариства Криворізька\~теплоцентраль (далі\~ АТ\~Криворізька теплоцентраль) звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії квартири за адресою: [ADDRESS] , власником якої є відповідач. Відповідач не здійснює оплату за отриману послугу централізованого опалення у період з жовтня 2017 року по серпень 2024 року, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2017 року по 31 серпня 2024 року у розмірі 34403,07 грн., плата за абонентське обслуговування становить 257,28 грн., а також у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з нього суму індексу інфляції у розмірі 7137,47 грн., 3% річних у розмірі 2261,24 грн., пеню у розмірі 426,55 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення повістки про виклик до суду на останнє відоме місце реєстрації, а також відповідно до ч.10\~ст.187 ЦПК України\~шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було. Враховуючи згоду представника позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч.1\~ст.280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 року Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства Криворіжтепломережа до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль до Державного підприємства Криворізька теплоцентраль передано об`єкти теплопостачання в Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста (а.с.13). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Борисенко С.М. за № 920 (а.с.23). Квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні у АТ Криворізька теплоцентраль, на квартиру відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення. Згідно\~статті 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень\~статті 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. АТ Криворізька теплоцентраль по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.ст.67,\~68,\~162 Житлового Кодексу Українизобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів Українивід 21липня2005року №630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п.5 ч.3\~ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст.32\~Закону України Про житлово-комунальні послуги\~встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст.19 Закону України Про теплопостачання. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Статтею 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями частини четвертої статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Тобто тягар утримання майна покладається на його власника. Згідно\~ст.322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати.\~Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Аналогічна правова позиція була викладена постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2020 року по справі № 686/6276/19. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач став власником квартири за адресою: [ADDRESS] з 23 жовтня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, а тому саме з 23 жовтня 2018 року відповідач будучи власником квартири повинен утримувати своє майно, а тому і споживачем послуг з централізованого опалення та є суб`єктом, який має здійснювати оплату за надані послуги, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що саме з 23 жовтня 2018 року слід розраховувати заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача. Як встановлено судом з наданого розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем борг по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: [ADDRESS] за період з 23 жовтня 2018 року по серпень 2024 року становить 22270,78 грн., плата за абонентське обслуговування за період з січня 2022 року по серпень 2024 року становить 257,28 грн. (а.с.14), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано, правом відзиву не скористався, власного розрахунку заборгованості до суду не надав. Нормою частини третьої\~статті 267 ЦК України\~встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. До суду заяв про застосування позовної давності не надходило. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції. Крім того,\~згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2\~статті 625 ЦК України. Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача за період з жовтня 2018\~року по травень 2024 року: інфляційні втрати у розмірі 2989,49 грн., 3 % річних у розмірі 966,06 грн., а також пеня у розмірі 426,55 грн. (а.с.15). Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України\~стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже,\~з відповідача\~на користь\~позивача необхідно\~стягнути суму\~понесених ним\~судових витрат\~у розмірі\~частки задоволених\~позовних вимог,\~що становить\~1831,69\~грн.\~(26910,16 грн. * 3028 грн. / 44485,61 грн.). З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Вказані правові висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).

Outcome: partial