Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом та просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500 грн 00 коп. щомісячно, до закінчення донькою навчання або досягнення 23-річного віку. Посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 2006 року по 2016 рік. Від сумісного проживання у шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою та навчається на денній формі навчання у Київському столичному університеті імені Бориса Грінченка, на контрактній основі. Відповідач в даний час офіційно не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, тому позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. Ухвалою від 18 грудня 2024 року позовну заяву було залишено без руху і позивачу надано строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії ухвали суду (а.с.19). Ухвалою від 02 січня 2025 року було відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання (а.с.24). Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 21 січня 2024 року від представника відповідача адвоката Цьоми Р.А. до суду надійшов відзив на позов (а.с.33-35), відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати із відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1600 грн 00 коп. щомісячно. Посилається на те, що заперечує проти стягнення із [PERSON] аліментів на утримання доньки в розмірі 3500 грн 00 коп. щомісячно, оскільки вартість плати за рік навчання доньки складає 46000 грн 00 коп. Стягнення аліментів у розмірі, визначеному позовною заявою, майже повністю покриває витрати на оплату вартості навчання доньки (42000 грн 00 коп.). Крім того, зазначає, що 03 червня 2017 року відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] , в якому у ньому народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Дружина [PERSON] в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. На утриманні відповідача перебувають дружина від другого шлюбу та двоє дітей. [PERSON] постійного місця роботи не має, його дохід носить мінливий характер, тому стягнення із нього аліментів у розмірі 3500 грн 00 коп. поставить його родину у скрутне матеріальне становище. 03 лютого 2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.46-48), відповідно до якої вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що їх спільна донька навчається у м.Києві на контрактній основі, орендує квартиру. Позивач несе витрати, пов`язані із проживанням, харчуванням, проїздом, придбанням одягу доньці. З врахуванням постійного зростання цін, інфляції в країні, вважає, що розмір аліментів в розмірі 3500 грн 00 коп. є обгрунтованим. Крім того, донька навчається на денній формі навчання, тому позбавлена можливості працевлаштуватися та хоча б частково самостійно себе забезпечувати. Категорично заперечує проти стягнення із відповідача аліментів в розмірі 1600 грн 00 коп., оскільки такий розмір буде недостатній для задоволення всіх необхідних потреб дитини. 13 лютого 2025 року до суду від представника відповідача адвоката Цьоми Р.А. надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с.50-51), відповідно до якого він просить позовні вимоги задовольнити частково (1600 грн 00 коп.). Посилання позивача про здійснення нею витрат на оплату оренди квартири в м.Києві та розмір орендної плати не підтверджено будь-якими доказами. Крім того, понесення позивачем витрат на всі інші потреби дитини також не підтверджено будь-якими доказами. Крім того, повторно зазначає про перебування на утриманні відповідача дружини та двох неповнолітніх дітей, за умови відсутності у нього постійного місця роботи. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2006 року Синьооківською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 1. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2016 року (а.с.9) шлюб між сторонами по справі був розірваний. Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2006 року Синьооківською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету Переяславської міської ради № 806 від 17 жовтня 2024 року (а.с.5) [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . За даною адресою зареєстрованою є також [PERSON] , 1987 року народження. Відповідно до копії довідки Київського столичного університету імені Бориса Грінченка № 1-2785/24 від 30 вересня 2024 року (а.с.11). [PERSON] навчається на 1 курсі даного вузу на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30 червня 2028 року. До позовної заяви позивачем додано копію Договору № 1012/24д про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 02 вересня 2024 року (а.с.12-14), з якого вбачається, що річна вартість навчання доньки сторін по справі складає 46000 грн 00 коп. 03 червня 2017 року відповідач уклав шлюб із [PERSON] , що був зареєстрований Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 103 (а.с.40). Від сумісного проживання у шлюбі із [PERSON] відповідач має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] (а.с.41-42). Будь-яких інших доказів сторонами по справі чи їх представниками подано не було, клопотань про їх витребування не заявлено. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. На підставі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Отже, судом встановлено, що донька сторін по справі [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою, навчається на 1 курсі денної форми навчання Київського столичного університету імені Бориса Грінченка, проживає з матір`ю [PERSON] \~та перебуває\~на її\~утриманні.\~Доказів того, що відповідач надає кошти в добровільному порядку, не надано. Донька навчається на денній формі навчання, тому позбавлена можливості працевлаштуватися та хоча б частково утримувати себе. Доказів її стану здоров`я суду не надано. Із поданих доказів вбачається, що відповідач вдруге зареєстрував шлюб, від якого має двох малолітніх дітей. Доказів його незадовільного стану здоров`я, чи незадовільного стану здоров`я дружини чи дітей суду не надано. Відповідач є працездатним (доказів іншого не надано) Разом з тим, із поданої позивачем копії Договору № 1012/24д про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 02 вересня 2024 року вбачається, що річна вартість навчання доньки в Київському столичному університеті імені Бориса Грінченка становить 46000 грн 00 коп. Після проведення відповідних арифметичних розрахунків, з врахуванням спільного обов`язку батьків по утриманню дитини, можна зробити висновок, що частка кожного із батьків у сплаті коштів за навчання доньки повинна складати 1916 грн 67 коп. (46000 грн 00 коп.: 12 місяців : 2 батьків =1916 грн 67 коп.). Доказів наявності інших витрат, пов`язаних з навчанням (вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо) суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 13 цього Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на вищевикладене, наявні у справі докази, законодавчо визначений принцип рівності прав та обов`язків батьків, в тому числі й у матеріальних витратах на дитину, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у 2200 гривень щомісячно, що, на думку суду, є обгрунтованих та справедливим. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З відповідача та позивача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial