Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» (далі - позивач, ТОВ «Верра Фінанс») звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 95890498000 від 29.11.2019 року у розмірі 50 027,43 грн., з яких: 30 291,57 грн. - заборгованість за основним боргом; 19 735,86 грн. - заборгованість за процентами, та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідно до укладеного між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 95890498000 від 29.11.2019 року, підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Відповідно до п.2.1.1 договору, відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 120 000,00 грн. зі строком його дії до 05.12.2021 року. У п.2.1.4 договору передбачені умови обслуговування кредиту: процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки становить 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 55 % річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковами операціями становить 55 % річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду становить 0%; пільговий період для погашення заборгованості встановлений 56 днів. АТ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за Договором виконало, надавши [PERSON] кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у визначеному договором розмірі. 25.01.2023 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» був укладений договір факторингу № 237, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» передало (відступило), а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі, до [PERSON] . Отже, новим кредитором за кредитним договором № 95890498000 від 29.11.2019 року є ТОВ «Верра Фінанс». Проте відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитом, процентами, комісії, тобто не виконує зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 06.06.2024 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 50 027,43 грн., яка складається із: 30 291,57 грн. - заборгованість за основним боргом; 19 735,86 грн. - заборгованість за процентами. Крім того, одночасно з поданням позовної заяви представником позивача подано клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у АТ «УКРСИББАНК» належним чином засвідчену виписку про рух коштів по рахунку коштів картки з лімітом [PERSON] за Договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) 95890498000 від 29.11.2019 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2024 року, 16.08.2025 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 20.08.2024 року отримано відповідь № 747172 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06.11.2024 року; клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено; витребувано в АТ «УКРСИББАНК» належним чином засвідчену виписку про рух коштів по рахунку коштів картки з лімітом [PERSON] за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) 95890498000 від 29.11.2019 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2024 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 13.01.2025 року. 11.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва на виконання вимог ухвали про витребування доказів від АТ «УКРСИББАНК» надійшли запитувані документи, а саме, виписка про рух коштів по рахунку [PERSON] № [NUMBER] . 13.01.2025 року справу було знято зі складу, у зв`язку з перебування головуючого судді на лікарняному, та призначено до судового розгляду на 04.03.2025 року. В судове засідання 04.03.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як визначено у ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, оскільки судова повістка була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судова повістка відповідачу вручена. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що 29.11.2019 року [PERSON] звернувся до АТ «УКРСИББАНК» із анкетою-заявою на надання споживчого кредиту (а. с. 12). Згідно з договором-анкетою про відкриття та комплексне розрахункове-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 95890498000 від 29.11.2019 року АТ «Укрсиббанк» відкрило [PERSON] та обслуговує тарифний план «Картка з лімітом «РОЗЕТКА 55 %» Grace», відкрив поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України та встановив ліміт кредитування у розмірі 13 800,00 грн. зі строком дії до 05.12.2021 року та процентною ставкою на суму кредитної заборгованості 55 % річних (а. с. 13-15). У п. 2.1.4. Договору передбачені умови обслуговування кредиту, так процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки становить 55 % річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 55 % річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, протягом пільгового періоду 0 %; пільговий період для погашення заборгованості встановлений 56 днів. Відповідач зобов`язувався здійснювати поповнення карткового рахунку відповідно до умов, визначених у Правилах. Дата розрахунку Мінімальної суми поповнення Карткового рахунку (Білінгова дата) - 10 числа кожного місяця. З копії виписки по картковому рахунку № [NUMBER] до договору про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування за договором № 95890498000 від 29.11.2019 року за період з часу 29.11.2019 року по 31.01.2023 року [PERSON] використовував грошові кошти, надані у кредит (а. с. 72-81). Крім цього, відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту -інформаційний лист, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а. с. 18) та позивачем надано Правила (договірні умови) відкриття, використання і обслуговування поточних рахунків фізичних осіб у національній і іноземній валютах в АТ «Укрсиббанк» (зі змінами) згідно п. 1.1. дані правила встановлюють порядок відкриття, обслуговування, закриття поточних рахунків для власних потреб фізичних осіб, надання платіжних послуг та проведення інших операцій, а також порядок встановлення та зміни тарифів й інші питання, пов`язані з використанням поточних рахунків (а. с. 28-41). 25.01.2023 року між АТ «Укрсиббанк та ТОВ «Верра Фінанс» укладено договір факторингу № 237, відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» передав (відступив), а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] за Кредитним договором № 95890498000 від 29.11.2019 року (а. с. 39-41). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 237 від 25.01.2023 АТ «Укрсиббанк» передало право вимоги ТОВ «Верра Фінанс» за кредитним договором № 95890498000 від 29.11.2019 року, де боржником є [PERSON] , загальна сума боргу становить 50 027,43 грн., з яких: 30 291,57 грн. - заборгованість за основним боргом; 19 735,86 грн. - заборгованість за процентами (а. с. 43). 11.06.2024 року ТОВ «Верра Фінанс» надіслало на адресу фактичного місця проживання [PERSON] вимогу № 1948 про погашення заборгованості за кредитним договором № 95890498000 від 29.11.2019 року, яка залишилася без реагування (а. с. 9-12). Як визначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. АТ «Укрсиббанк» виконало свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому у договорі розмірі, що підтверджується інформацією про рух грошових по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] , проте останній порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість. Станом на 06.06.2024 року заборгованість відповідача становить 50 027,43 грн., з яких: 30 291,57 грн. - заборгованість за основним боргом; 19 735,86 грн. - заборгованість за процентами, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Верра Фінанс» (а. с. 8). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Верра Фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Верра Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 95890498000 від 29.11.2019 року у розмірі 50 027,43 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подачу позову до Печерського районного суду м. Києва сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 787 від 22.07.2024 року. Доказів на підтвердження понесення інших витрат позивачем не надано. Відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 028,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved