Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У січні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.03.2017 між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ТОВ «УЛФ ФІНАНС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21, предметом якого є страхування транспортного засобу «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак [NUMBER] . 16.01.2021 у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу «VOLKSWAGEN BEETLE», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2021 (справа № 752/3832/21), якою відповідача визнано винною у вчиненні ДТП. В подальшому, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про настання події, у зв`язку із чим задля визначення вартості відновлювального ремонту було проведено огляд та складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та отримано рахунок на оплату по замовленню №28 від 19.01.2021, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ склала 33 721,25 грн. У зв`язку із зазначеним, ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі зібраних документів та заяви про виплату страхового відшкодування, складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №02428/01/921 від 26.01.2021 на суму 27 721,25 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №5876 від 28.01.2021. Винуватцем вищевказаної ДТП визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої, на момент ДТП, була застрахована в ПрАТ «УПСК», згідно полісу АР4026224, у зв`язку із чим позивач звернувся до останнього з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації. ПрАТ «УПСК» задовольнило заяву позивача на суму 13 587,78 грн., що в свою чергу покриває лише частину витрат позивача. Отже, оскільки ПрАТ «УПСК» було покрито лише частину шкоди на суму 13 587,78 грн., тоді як розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 27 721,25 грн., останній змушений був звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача залишок шкоди у розмірі 14 133,47 грн. (27 721,25 грн. - 13 587,78 грн.). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.04.2024 дану справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Протоколом автомазизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.06.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] , тричі направлялась ухвала суду про відкриття провадження у справі, яка поверталась на адресу суду без вручення відповідачу. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у справі також направлялась на вказану у позові адресу місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] , яка також поверталась за зворотньою адресою без вручення останній. Окремо, суд зауважує, що даний позов було сформовано в системі «Електронний суд» та позивачем на виконання вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України до позову долучено опис вкладення до цінного листа про направлення позовної заяви з доданими до неї документами за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Отже, судом було здійснено усі передбачені Цивільно процесуальним кодексом України дії щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Однак, відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд даної справи, не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень чи клопотань з процесуальних питань, а також не скористалась своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2017 між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ТОВ «УЛФ ФІНАНС» укладено договір добровільного страхування за №А505275, предметом якого є страхування транспортного засобу «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2021 у справі про адміністративні правопорушення №752/3832/21 встановлено, що 16.01.2021 [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN BEETLE», державний номерний знак [NUMBER] , та рухаючись по Голосіївському проспекту, 95 у м. Києві, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак [NUMBER] , чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою суду [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП є встановленою та не підлягає доведенню. 19.01.2021 власник транспортного засобу «VOLKSWAGEN TOUAREG», державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про настання події. Того ж дня, було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та отримано рахунок на оплату по замовленню №28 від 19.01.2021, відповідно до якого вартість пошкодженого транспортного засобу склала 33 721,25 грн. 26.01.2021 ПрАТ «Страхова група «ТАС» складено страховий акт №02428/01/921 та додаток №1 до страхового акту №02428/01/921 від 26.01.2021, відповідно до яких сума страхового відшкодування становить 27 721,25 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №155876 від 28.01.2021. Відповідно до перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ, транспортний засіб «VOLKSWAGEN BEETLE», державний номерний знак [NUMBER] , застрахований у ПрАТ «УПСК» згідно полісу №АР4026224. Так, позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації, яку останній задовольнив на суму 13 587,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12.05.2021 за №14176. Отже, оскільки ПрАТ «УПСК» було покрито лише частину шкоди на суму 13 587,78 грн., тоді як розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 27 721,25 грн., останній змушений був звернутись з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача залишок шкоди у розмірі 14 133,47 грн. (27 721,25 грн. - 13 587,78 грн.). Частиною 1 ст. 993 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1194 ЦК України врегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в порядку суброгації у розмірі 14 133,47 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами чч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним вище, суд стягує з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку суброгації, що становить 14 133,47 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved