Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 05 вересня 2014 року шлюбу між сторонами, у період якого у них народися син [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що основною причиною розірвання шлюбу між сторонами є відсутність взаєморозуміння, поваги, бажання проживати разом та будувати сімейні відносини. За викладених обставин вважає збереження шлюбу неможливим, оскільки це буде суперечити інтересам позивача. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 31 липня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року за клопотанням відповідача сторонам надано термін на примирення строком на два місяці п`ятнадцять днів. Провадження у справі на цей строк зупинене, до 14.12.2024. Після спливу терміну примирення ухвалою суду від 16 грудня 2024 року провадження в справі поновлено. Представник позивача після поновлення провадження у справі надіслала клопотання, в якому просила шлюб між сторонами розірвати, оскільки сторони не примирились. Інших заяв від учасників справи не надходило. В дане судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явились, будь-яких заяв, клопотань справи не подали. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 05 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Нудиженської сільської ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 1. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано. Наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Позивач своєї позиції стосовно заявлених позовних вимог не змінила. За таких обставин суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка заявила вимогу про залишення шлюбного прізвища у рішенні суду має бути зазначено про вибір прізвища після розірвання шлюбу. Отже, після розірвання шлюбу позивачці слід залишити надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved