Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з названою заявою, посилаючись на те, що звернувшись до ПФУ для оформлення пенсії, виявилося розбіжності у написанні її імені (рос. мовою) у паспорті, трудовій книжці дипломі та свідоцтві про народженні її дитини. Вказує, що вказана розбіжність не дає їй можливості оформити пенсію та підтвердити стаж. Тому просить суд встановити факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , диплому серії [NUMBER] від 30.06.1989 року, свідоцтва про народження дитини, [NUMBER] від 20.09.1990 року. Учасники в судове засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник ГУПФ України задоволення вимог залишив на розсуд суду (а.с.21-24). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. За правилами ст. 293 ЦПК України - окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно паспорта громадянина серія [NUMBER] від 05.11.2001 року, виданий Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області, прізвище, ім`я та по батькові заявниці (рос. мовою) [PERSON] (а.с.2). Як убачається з Диплому [NUMBER] від 30.06.1989 року, Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.09.1990 року та трудової книжки [NUMBER] , ім`я заявниці на рос. мові вказане як « [PERSON] » (а.с.8, 10-13). Після укладання шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.9). Рішенням начальника відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.12.2024 року № 072050015767 заявниці відмовлено у призначенні пенсії, так як її ім`я, зазначене в поданих документах, не відповідає імені в паспорті (а.с.6-7). За приписами п. 1 та 6 ч. 1 та\~ч.\~2\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не\~визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 316 згаданого Кодексу заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, враховуючи, що судом встановлено факт належності заявниці трудової книжки серії [NUMBER] , диплому серії [NUMBER] від 30.06.1989 року., а розбіжності у написанні імені останньої є перешкодою заявнику в оформлені пенсії, а також оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності та зважаючи, що іншого способу встановлення вищевказаного факту у заявника, крім судового немає, суд дійшов висновку, що заява є обгрунтованою та підлягає до часткового задоволення. Щодо вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.09.1990 року, суд констатує наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні даної вимоги заяви належить відмовити.

Outcome: approved