Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

09 грудня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» через систему «Електронний суд» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 945364392 від 18.10.2022 у розмірі 30067,20 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 30 січня 2025 року (а.с. 107-109). 30 січня 2025 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію та запропоновано позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» надати до суду докази пролонгації (продовження) строку дисконтного періоду договору кредитної лінії 3945364392 від 18.10.2022 на умовах, визначених п. 3.2, 3.3 договору кредитної лінії від 18.10.2022 № 945364392. У судовому засіданні оголошено перерву до 04.03.2025, повторно викликано сторін, повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду (а.с.116-119). 14 лютого 2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана ухвалою суду інформація (а.с.125). У судове засідання 04.03.2025 представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» не з`явився, у позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримував, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзив на позовну заяву не подавав. Ухвалою суду від 04 березня 2025 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-5) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.10.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач (разом - Сторони) уклали Кредитний договір № 945364392 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Позивач зазначав, що відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV9BU62. Зокрема, 18.10.2022 о 0:38:43 годині відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. 18.10.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6000,00 грн на банківську карту відповідача № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. У подальшому право вимоги за кредитним договором №945364392 до відповідача неодноразово відступалося. Останнім кредитором є позивач. Позивач звертав увагу суду, що в наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником. Позивач не здійснював нарахувань за кредитним договором. Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 945364392 від 18.10.2022 становить - 30067,20 грн, яка складається з: 6000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 24067,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 512, 514, 625, 1054, 1077-1078 України, статті 133-134, 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України статті 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтю 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та правові висновки Верховного Суду України у справі № 243/6552/20 (постанова від 02 листопада 2021 року), у справі № 404/502/18 (постанова від 23 березня 2020 року), у справі № 732/670/19 (постанова від 09 вересня 2020 року), у справі № 524/5556/19 (постанова від 12 січня 2021 року). Позиція відповідача Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надав, власну позицію щодо предмета спору не висловив. Фактичні обставини справи, встановлені судом 18.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (за договором - кредитодавець) та відповідачем [PERSON] (за договором - позикодавець) було укладено договір кредитної лінії № 945364392 (надалі - кредитний договір або договір кредиту), який було підписано електронним підписом позичальника (відповідача), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п. 4.10.6 кредитного договору (а.с. 14 (на звороті) - 22). Кредитний договір містить такі терміни та визначення, що використовуються у договорі: - дисконтний період кредитування або дисконтний період - період користування кредитом, протягом якого позичальник має право отримувати нові транші у межах встановленого кредитного ліміту, у тому числі у разі часткового погашення кредиту протягом строку дії договору (п.1.1.2 кредитного договору); - електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником та пересилаються кредитодавцю (п.1.1.5 кредитного договору); - заявка - анкета встановленої кредитодавцем форми, що інтегрована в Інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця, яка заповнюється позичальником через телекомунікаційний ресурс кредитодавця. Заявка заповнюються з метою вчинення електронного правочину, ідентифікації в Інформаційно-телекомунікацій системі кредитодавця у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та містить дані що необхідні для прийняття кредитодавцем рішення щодо видачі чи відмови у видачі Кредиту (п.1.1.8 кредитного договору); - збільшення суми кредиту або добір - ініціювання отримання позичальником чергового траншу за договором (п. 1.1.9 кредитного договору); - продовження дисконтного періоду або пролонгація - умова договору, яка дає можливість позичальнику продовжити строк дисконтного періоду шляхом здійснення оплати всіх нарахованих на день платежу процентів за користування кредитом з відповідним призначенням платежу (п.1.1.23 кредитного договору); - термін платежу - календарна дата, коли позичальник має повернути суму кредиту та/або сплати проценти за користуванням ним, визначена за правилами описаними в договорі (п.1.1.31 кредитного договору). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 7500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п. 2.2 кредитного договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6000 грн 00 коп. одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 17.11.2022 (п. 2.3 кредитного договору). Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором (п. 2.4 кредитного договору). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту договору строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х - Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця). При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів. Згідно з п. 3.3 кредитного договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2790 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій, позичальник інформується через Особистий кабінет. Продовження строку дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього договору зазначенні в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до договору, в тому числі пролонгація не потребує застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору (п. 3.4 кредитного договору). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору з метою укладення цього договору позичальник, ознайомившись з правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення договору (перший транш) та плановий строк дострокового повернення кредиту, протягом якого застосуються спеціальні умови користування кредитом - дисконтний період. Максимально доступна сума кредиту, яка доступна позичальнику і яку позичальник може отримати другим та наступними траншами, вказана в п. 2.1 договору як сума кредитного ліміту, та визначається кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу позичальника. У п. 4.7 кредитного договору зазначено, що … верифікація позичальника здійснена шляхом отримання інформації про позичальника з офіційного та/або надійного джерела, а саме таким способом: спосіб верифікації - Система BankID НБУ; дата отримання інформації - 14.06.2022; ідентифікатор для перевірки сесії передачі інформації - 2c2c6b4b-44a5-4112-9438- 451155757ff. Відповідно до п. 4.10.6 кредитного договору позичальник, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора. Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в Інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця, відповідно з цього моменту кредитодавець повідомлений про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) кредитодавця щодо укладання договору. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони кредитодавця є формування на дання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони кредитодавця є направлення кредитодавцем позичальнику повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор. Згідно з п. 5.1.1 кредитного договору за вибором позичальника, кожен окремий транш за цим договором може надаватися позичальнику шляхом переказу коштів, який за вибором позичальника може бути завершено в один з таких способів: шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий банком позичальнику, за умови що для ініціювання переказу використані реквізити платіжної картки [NUMBER] , що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, кредитодавець відповідальності не несе. На момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 17.11.2022, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п.7.1 кредитного договору). У п. 7.2 кредитного договору зазначено, що основна сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 5 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору (п.7.2.1); дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2, або п. 9.1.1.7, або п. 9.2.1.5 договору (п.7.2.2). Відповідно до п. 8.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. У відповідності до п. 8.2 кредитного договору процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. За умови, якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5 договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (далі - Базова процентна ставка) (п. 8.3 кредитного договору). Згідно з п. 8.4 кредитного договору зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Відповідно до п. 8.7 кредитного договору, якщо позичальник користуватиметься кредитом без продовження дисконтного періоду, умови про розрахунок загальних витрат за кредитом та загальної вартості кредиту на умовах, описаних в п. 8.5. договору не застосовуються. Відповідно загальна вартість кредиту за період всього дисконтного періоду визначається відповідно до розміру базової процентної ставки вказаної в п. 8.3. договору. У п. 8.9 кредитного договору зазначено, що єдиний випадок, коли при користуванні кредитом після закінчення дисконтного періоду за позичальником зберігається право сплачувати проценти розраховані за правилами п. 8.5 договору, це якщо розмір базової процентної ставки, вказаної в п. 8.3 договору, більший ніж 1,55 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках значення витрат по кредиту залежить від настання відкладальних обставин передбачених договором та моделі поведінки позичальника. Відповідно до п. 8.10 кредитного договору проценти у розмірі, визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору. У відповідності до п. 8.14 кредитного договору продовження строку дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту, застосування базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується без продовження дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього договору та не потребує змін цього договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови договору, в тому числі порядок продовження строку дії договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього договору. Згідно з п. 9.1.1.1 кредитного договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (п. 11.1 кредитного договору). Відповідно до п. 12.6 кредитного договору у випадку надходження від позичальника платежу протягом пільгового періоду, а саме: протягом трьох календарних днів після спливу дисконтного періоду, кредитодавець приймає виконання такого зобов`язання як належне виконання. Відповідно до чого, протягом пільгового періоду нарахування процентів та неустойки в обліку кредитодавця призупиняється. У випадку, коли протягом пільгового періоду позичальник не повернене суму кредиту, а також повністю не оплатить суму нарахованих процентів, неустойки чи інших нарахувань передбачених договором, на четвертий день після терміну платежу кредитодавець здійснює донарахування зобов`язань позичальника за пільговий період та здійснює перерахування зобов`язань позичальника, пов`язаних з настанням відкладальних обставини передбачених договором. Невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (п.14.1 кредитного договору). Згідно з п. 14.2 кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього договору, для цілей ініціювання отримання нових траншів чи пролонгацій, сторони використовують логін та пароль від особистого кабінету, в якості простого електронного підпису позичальника у розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги». У відповідності до п.14.4 кредитного договору, у разі якщо позичальник надав для перерахування суми кредиту реквізити електронного платіжного засобу, який випущений для управління рахунком третьої особи, таким чином позичальник підтверджує передачу майнових прав на отримання грошових коштів такій третій особі. При цьому решта прав та обов`язків за цим договором залишаються за позичальником. Така третя особа не є вигодонабувачем за цим договором. Вигоду за кредитним договором набуває виключно позичальник. Відповідно до п. 14.5 кредитного договору у разі наявності розбіжностей між положеннями цього договору та положеннями правил, перевагу мають положення договору. У п. 15 кредитного договору зазначено реквізити сторін, зокрема, і позичальника, а саме: зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача [PERSON] , місце проживання ( [ADDRESS] ); ідентифікаційний номер відповідача ( [NUMBER] ); адреса електронної пошти: [INFO] ; телефон: [NUMBER] та одноразовий ідентифікатор: MNV9BU62, відправлено 18.10.2022 0:37:59, введено 18.10.2022 0:38:39. У заявці на отримання грошових коштів у кредит від 18.10.2022 зазначено такі відомості про відповідача як позичальника: прізвище, ім`я та по батькові - [PERSON] , договір (оферта) № 945364392; сума кредиту - 6000,00 грн; строк кредиту - 30 днів; зазначені персональні дані позичальника та номер карти - [NUMBER] (а.с. 29). У довідці щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», яка сформована 29.02.2024 о 15:02:18, зазначено такі дані: позичальник - [PERSON] ; адреса проживання [ADDRESS] ; ідентифікаційний номер [NUMBER] ; паспортні дані; сума кредиту - 6000,00 грн; строк кредитування - 30; процентна ставка - 2,10 % в день; електронна адреса: [INFO] ; номер телефону- [NUMBER] ; заявка на кредит подана - 18.10.2022 о 0:34; договір відправлений позичальнику 18 жовтня 2022; акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор - MNV9BU62; ідентифікатор відправлено позичальнику - 18.10.2022 0:37:59; номер телефону - [NUMBER] ; ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству - 18.10.2022 0:38:43; перерахування грошових коштів позичальнику - 18.10.2022 0:38:53 (а.с.30). У паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 945364392 від 18.10.2022 наведені такі умови кредитування: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 500/22000 грн; строк кредитування - до 1826 днів (дисконтний період 1-65 днів, з можливістю продовження); мета отримання кредиту - на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - цілодобово (24/7), шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайті www.moneyveo.ua в мобільному додатку, або за допомогою іншого програмного забезпечення з доступом до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3 днів. Процентна ставка, відсотків річних - дисконтна процентна ставка: 3,65 % - 766,50 %; індивідуальна процентна ставка: 383,25 - 766,50 % ; базова процентна ставка - 766,50 %; поза дисконтним періодом - 1087,70%; тип процентної ставки - фіксована. Дата надання інформації - 18.10.2022, інформація зберігає чинність та є актуальною до 21.10.2022 (а.с. 13-14). Відповідно до платіжного доручення від 18.10.2022 № 6854b911-a824-44a5-be29-f904b4a2b60b ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 6000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] отримувача « [PERSON] », код отримувача: [NUMBER] ; призначення платежу: переказ коштів згідно з договором № 945364392 від 18.10.2022, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 40). З довідки від 29.10.2024 № 10/2024, наданої АТ КБ «Приватбанк» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що ТОВ АТ КБ «Приватбанк» повідомив ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що відповідно до договору № 1336 від 26.09.2013 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта, а саме: 18.10.2022 о 0:38 на суму 6000,00 грн, номер картки одержувача [NUMBER] (а.с. 41-42). Згідно з довідкою АТ КБ « ПриватБанк» від 09.02.2025 № 20.0.1.0.0.0/7-250130/38292-БТ, наданої на виконання ухвали суду від 30.01.2025, на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано платіжну карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а.с. 125). Також у довідці АТ КБ « ПриватБанк» від 09.02.2025 № 20.0.1.0.0.0/7-250130/38292-БТ зазначено, що 18.10.2022 на картковий рахунок № [NUMBER] було зараховано грошові кошти у сумі 6 000,00 грн з призначенням платежу: «Viplata zaima Moneyveo». Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 75-77), виконаним первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сума заборгованості відповідача за період з 18.10.2022 по 20.12.2022 становила 14690,40 гривень, у тому числі: заборгованість по основному боргу - 6000,00 гривень; заборгованість за процентами - 8490,40 гривень. Заборгованість нарахована за період 65 днів, з яких за період з 18.10.2022 по 17.11.2022 з розрахунку 1.55 % в день користування, а з 28.11.2022 по 20.12.20222 з розрахунку 2,98 %. 28.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальність «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 43-46) та низку додаткових угод (а.с.49, 50-53, 55, 56, 57). 31.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції (а.с. 50-53), за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторонами договору встановлено, що наявне право вимоги переходить від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон плюс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу прав вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги (а.с. 50 на звороті). 31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2022 року включно (а.с.55). 31.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2023 року включно (а.с.56). 31.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2024 року включно (а.с.57). Відповідно до реєстру прав вимоги № 208 від 20.12.2022 ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 945364392 від 18.10.2022 у загальній сумі 14 690,40 грн, з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 6 000,00 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 8 690,40 гривень (а.с. 58-59). Відповідно розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.78-80) сума заборгованості відповідача за період з 20.12.2022 по 23.02.2024 становила 30 067,20 гривень, у тому числі: заборгованість по основному боргу - 6000,00 гривень; заборгованість по відсоткам - 24067,20 гривень. Заборгованість нарахована з розрахунку 2,98 % в день користування. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01 у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с. 60-63). Згідно з п. 4.1 договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 право вимоги переходять від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (а.с. 60-63). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024 до договору факторингу № 23/0224-01 від 23.02.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 945364392 від 18.10.2022 у загальній сумі 30 690,40 грн, з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 6 000,00 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 24067,20 гривень (а.с. 65-66). 07 листопада 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 0711/24/Е у відповідності до умов якого ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с. 67-70). У договорі факторингу від 07.11.2024 № 0711/24/Е містяться визначення термінів, що використовуються у договорі, а саме: - Право вимоги - право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів позики; - Реєстр боржників - це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою, встановленою у додатку №1 (форма реєстру боржників) до цього договору. Відповідно до п.1.1 договору факторингу № 0711/24/Е за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 1.2 договору факторингу № 0711/24/Е перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акта прийому-передачі Реєстру боржників (додаток № 2) (п. 1.5 договору факторингу № 0711/24/Е). Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 0711/24/Е від 07 листопада 2024 року (а.с.74) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав, а ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняв реєстр боржників в кількості 587 після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 0711/24/Е від 07 листопада 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 945364392 від 18.10.2022 у загальній сумі 14 690,40 грн, з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 6 000,00 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 24067,20 гривень (а.с. 72-73). З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 945364392 (а.с.81), наданої позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 11.11.2024 становить 30067,20 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість по основному боргу - 6000,00 гривень; прострочена заборгованість по відсотками - 24067,20 гривень. Застосовані судом норми права Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України - ЦКУ). Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ч. 1, 2 статті 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 641 ЦКУ пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. За ст. 642 ЦКУ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Так, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (тут та на далі у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору) встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку: «Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Однак важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.». У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (610 ЦКУ). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 945364392, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу у користування грошові кошти у сумі 6000,00 грн строком на 30 днів до 17.11.2022 з можливістю продовження періоду користування кредитом на умовах, визначених договором. Договір було укладено в електронній формі, що згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі. Факт укладення такого договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису) договір між відповідачем та первісним позикодавцем не було б укладено. Так, підписання договору відповідачем підтверджується змістом договору та додатку до нього, які містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача; дату народження та податковий номер відповідача, номер паспорта, номер телефону; маску банківської картки; адресу місця проживання; електронну адресу. Доказів підписання договору від імені відповідача іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідачем суду не надано, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надано. Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору саме відповідачем. Також суд уважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачем факт видачі первісними кредитором кредиту у сумі 6000,00 грн та перерахування коштів саме у такій сумі у день укладення договору на картковий рахунок відповідача. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором перед первісним кредитодавцем чи перед позивачем як новим кредитором матеріали справи не містять, відповідачем суду не надано. Отже, відповідач умови кредитного договору порушив та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом не повернув. З цих підстав позовні вимоги позивача щодо стягнення основної суми заборгованості за кредитним договором у сумі 6000,00 грн, є законними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на умовах договору. Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором суд також уважає доведеним належними та достатніми доказами. Суд погоджується зі ствердженням позивача, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії договору факторингу № 28/1118-01, який є рамковою угодою, його виконання здійснювалося не одномоментно, а протягом всього часу його дії, тобто право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 20.12.2022 відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 208. Такий порядок передання права вимоги за договором факторингу не суперечить та прямо передбачений ст. 1078 ЦК України. Здійснюючи перевірку розрахунку заборгованості за договором позики суд висновує таке. У дослідженому судом кредитному договорі від 18.10.2022 № 945364392 було встановлено строк користування кредитом (дисконтний період) - 30 днів та орієнтована дата погашення кредиту - 17.11.2022 (п. 7.1). У будь-якому разі основна сума кредиту, отримана відповідачем від первісного кредитору, мала б бути повернута повністю протягом п`яти календарних днів після закінчення строку дії договору (5 років) (п. 7.1 та 11.1). За користування кредитом відповідач зобов`язаний був сплачувати проценти у розмірі встановленому кредитним договором (п. 8.1). У договорі була встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами протягом дисконтного періоду кредитування (30 днів - у разі не продовження позичальником дисконтного періоду) - 2,10 % у день, а також процентна ставка за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду - 2,98 % у день (у разі непродовження позичальником строку дисконтного періоду). З доказів, наданих позивачем та досліджених судом, які зазначені вище у розділі «Фактичні обставини…» вбачається, що сума кредиту за договором становить 6000,00 грн; строк дисконтного користування періоду - 30 днів; орієнтовна дата повернення кредиту - 17.11.2022, процентна ставка за весь строк дисконтного періоду - 2,10 % в день; процентна ставка за користування кредитом після дисконтного періоду - 2,98 % в день. Доказів продовження відповідачем строку дисконтного періоду у порядку, визначеному п. 3.2, 3.3 кредитного договору, матеріали справи не містять. З наданих позивачем розрахунків заборгованості встановлено, що відповідачу нараховувалися проценти за користуванням кредитом з розрахунку 1,55 % в день та 2,98 % в день за користування кредитом. Загальна сума процентів, нарахованих за користування кредитом, у межах строку кредитування, встановленого договором, становить 24067,20 грн. Суд, здійснивши перевірку розрахунку заборгованості за кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив. Проценти нараховані позивачем у межах строку кредитування, встановленого договором (5 років), та не перевищують суму процентів, нарахованих за ставками, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач наведене у позовній заяві не спростував, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористався, доказів сплати заборгованості за кредитним договором позивачеві або первісному кредитору, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надав. Тому суд позовні вимоги позивача задовольняє повністю, оскільки уважає їх обґрунтованими, підставними та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 2422,40 грн. Крім того позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн , на підтвердження яких надав відповідні докази. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): 1) договір про надання правничої допомоги від 08 листопада 2024 року № 08/11/24-01, укладений між адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (а.с. 82-84), відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором; гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи які узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до цього договору про надання правничої допомоги № 08/11/24-01 від 08.11.2024 (додаток №1 до цього договору) (п. 3.3); сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта (п.3.6); 2) протокол погодження вартості послуг до цього договору про надання правничої допомоги № 08/11/24-01 від 08.11.2024, що є додатком №1 до договору про надання правничої допомоги від 08 листопада 2024 року № 08/11/24-01 (а.с.85); 3) додаткову угоду від 08.11.2024 № 2 до договору про надання правничої допомоги від 08 листопада 2024 року № 08/11/24-01, відповідно до якої клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором від 18.10.2022 № 945364392 відносно боржника [PERSON] (а.с.86-88); 4) акт прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги від 08 листопада 2024 року № 08/11/24-01, відповідно до якого адвокатське бюро «Тараненко і партнери» надали, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» отримав послуги: складання позовної заяви ТОВ Фінансова компанія «Ейс» до боржника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 945364392 від 18.10.2022 - кількість годин 2- вартість послуг 5000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] , за кредитним договором №945364392 від 18.10.2022 - кількість годин 2 - вартість послуг 1000,00 грн (а.с.89). Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, договір про надання правничої допомоги, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги. Такі докази завчасно були направлені відповідачеві. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу, з боку відповідача заявлено не було. Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, то на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід було б стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved