Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

04 лютого 2025 на підставі ухвали Сумського районного суду Сумської області від 15 січня 2025 за підсудністю надійшла справа за позовом ТОВ ФК «Кредит -Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Стислий виклад позиції позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 липня 2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту №866105, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 13 600,00 грн. строком на 360 днів, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку, визначеному Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно умов кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування коштів за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1, відповідно до якого ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», в тому числі до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №866105 від 06.07.2023. Позичальник зобов`язання перед позикодавцем виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим останній має заборгованість у розмірі 76\~432,00 грн., яка складається із: 13 600,00 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 62\~832,00 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення заборгованість за кредитним договором, ТОВ ФК «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» просить стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості та судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05 лютого 2025 прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 72). Заяви, клопотання. Представником позивача ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»\~долучено письмове\~клопотання про\~розгляд справи\~у відсутність\~представника та\~ухвалення заочного\~рішення (а. с. 78-79). Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~будучи сповіщеним\~про розгляд\~справи за\~місцем реєстрації\~(а.\~с.\~77). В установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів\~справи вбачається,\~що 06\~липня 2023\~між ТОВ\~«СЕЛФІ КРЕДИТ»\~та [PERSON] \~укладено договір\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту по\~продукту «NewShort»\~№866105,\~відповідно до\~умов якого\~Товариство надало\~відповідачу грошові\~кошти в\~сумі 13\~600,00\~грн.\~строком на\~360\~днів,\~а останній\~зобов`язався повернути\~кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом у\~порядку,\~визначеному Договором\~та виконати\~інші зобов`язання\~у повному\~обсязі на\~умовах та\~в строки/терміни,\~що визначені\~Договором (а. с. 23-33). Згідно умов кредитного договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування коштів за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до п. 1.1. Договору про надання коштів на умовах споживного кредиту №866105, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. Згідно п.\~1.4.\~Договору про\~надання коштів\~на умовах\~споживного кредиту\~№866105,\~строк кредиту\~360\~днів.\~Періодичність платежів\~зі сплати\~процентів -\~кожні 30\~дні. Детальні терміни повернення кредиту ТЕ. обчислення загальної вартості кредиту для ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надаємо Повідомлення про перерахування коштів Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №866105 від 06.07.2023. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Отже, даний Договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №866105 від 06.07.2023 укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024-1, у відповідності\~до якого\~з врахуванням\~положень ст.\~512\~ЦК України, ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», в тому числі до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №866105 від 06.07.2023 (а. с. 45-49). Заборгованість [PERSON] на дату відступлення права вимоги згідно з реєстром боржників до Договору факторингу склала 76\~432,00 грн., яка складається із: 13 600,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 62\~832,00 грн. заборгованість за відсотками (а. с. 50). Відповідачу [PERSON] було направлено вимогу по договору та повідомлено боржника про зобов`язання повернення боргу новому кредитору (а. с. 53). Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджується кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). У ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76 - 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач [PERSON] не використав можливість і право реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень, на виклик суду не з`явився. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, які регулюються нормами ЦК України. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.2 ч. 1 ст. 11 ЦК України). У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статтею 516\~ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Положеннями ст. ст. 610, 611 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання і при цьому порушенні, наступають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із частиною першою статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України. За умовами ст. ст. 1049 та 625\~ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Сторони договору на власний розсуд визначають його зміст, тобто, формують його конкретні умови, що не суперечать законодавству. Адже, дійсний та неоспорений договір є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Висновки суду. Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов та правил такого договору. Договір укладено сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в результаті чого, відповідно до положень п.п.1,5,7 ч. 11 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог п. 6 ч. 11 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про видачу Кредиту в електронній формі, та його підписання Сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно ст. 5 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «СЕЛФІ-КРЕДИТ» виконано свої зобов`язання за договором, надавши споживчий кредит [PERSON] . Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором порушив, по теперішній час не повернуто заборгованість за договором. Суд звертає увагу на те, що заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника та з врахуванням положень ст. 516 ЦК України, такий висновок узгоджується з постановою Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 та постанові Верховного Суду України від 30.01.2019 року у справі №2-230/11. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 по справі № 6-979цс15: ...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його і обов`язку погашення кредиту взагалі... . Також, відповідач не мав жодних перешкод для виконання зобов`язання, а саме сплачувати заборгованість за укладеним договором на рахунки попередніх кредиторів. З моменту переходу права вимоги до нового кредитора, позичальником не здійснювалося погашення коштів. Відповідач на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав альтернативного розрахунку, який би спростовував поданий стягувачем розрахунок. Окрім того, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджували б погашення суми боргу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (з урахуванням кооф.0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір») на. а. с. 6. На підставі викладеного,

Outcome: approved