Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Представника позивача Мозговий Олександр Вікторович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] ,\~який є\~дідом позивача,\~на праві\~власності належав\~житловий будинок\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~ [PERSON] \~помер [INFO] .\~На випадок\~своєї смерті\~він склав\~заповіт,\~яким все\~належне йому\~майно заповідав\~ [PERSON] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина,\~до складу\~якої,\~зокрема,\~входить житловий\~будинок з\~будівлями та\~спорудами,\~які зазначені\~в технічному\~паспорті під\~літерами:\~А-житловий\~будинок,\~загальною площею\~44,1\~кв.\~м,\~в тому\~числі житловою\~33,3\~кв.\~м;\~Б-погріб\~з шийкою;\~В-літня\~кухня;\~Г-вбиральня;\~Д-сарай;\~№1-хвіртка;\~№2-\~ворота;\~№3-огорожа,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Окрім позивача\~осіб,\~які б\~мали право\~на спадкування\~цього житлового\~будинку за\~заповітом після\~смерті діда,\~немає.\~Право на\~спадкування за\~законом (обов`язкової\~частки)\~мала дружина\~спадкодавця (баба\~позивача)\~ [PERSON] ,\~але вона\~не скористалась\~своїм правом.\~ [PERSON] \~померла [INFO] . Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкових прав після смерті діда на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок. За життя дід не встиг оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами згідно погосподарської книги № 1 (за 2021-2025 роки), особовий рахунок № [NUMBER] [NUMBER] , є власністю [PERSON] . Він був власником будинку станом на серпень 1992 року та на час своєї смерті. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. Приватним нотаріусом Бериславського нотаріального округу Виноградовою Н. М. після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 130/2018 від 30.05.2018. Нотаріус рекомендувала позивачу звернутись із позовом до суду для визнання права власності на спадковий житловий будинок з будівлями та спорудами. Враховуючи зазначені обставини, представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, які зазначені в технічному паспорті під літерами: А-житловий будинок, загальною площею 44,1 кв. м, в тому числі житловою 33,3 кв. м; Б-погріб з шийкою; В-літня кухня; Г-вбиральня; Д-сарай; №1-хвіртка; №2-ворота; №3- огорожа, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Представник позивача, позивач у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі. Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Дудчанською сільською радою Нововоронцовського району, Херсонської області 18.12.2017, актовий запис №20) (а. с. 31) [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Нововоронцовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 17.11.2020, актовий запис №160) (а. с. 30). Згідно з копії заповіту, посвідченого 07.06.2012 секретарем виконавчого комітету Дудчанської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрованого у реєстрі за №14, [PERSON] належний житловий будинок [ADDRESS] заповідав [PERSON] (а. с. 17). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~До складу\~спадщини,\~відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України,\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). З повідомлення\~приватного нотаріуса\~Бериславського районного\~нотаріального округу\~Херсонської області\~Виноградової Н.\~М.\~від 14.10.2024\~№02-14/1059\~вбачається,\~що у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ [PERSON] відмовлено,\~оскільки не\~надано правовстановлюючих\~документів щодо\~належності житлового\~будинку спадкодавцю (а. с. 26). Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю вказаного житлового будинку, суд керувався наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11\~березня 1985\~року №105 у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З копій довідок №291, 292, від 02.12.2024, виданих Милівською сільською військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області, станом на 05.08.1992 та за 2021-2025 р. власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ., значився [PERSON] (а. с. 7-8) Як вбачається з довідки на оціночну вартість житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначено під літерами: А-житловий будинок, загальною площею 44,1 кв. м, в тому числі житловою 33,3 кв. м; Б-погріб з шийкою; В-літня кухня; Г-вбиральня; Д-сарай; №1-хвіртка; №2- ворота; №3-огорожа; загальною вартістю 89046,12 грн (а. с. 13) З огляду на викладене, спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії. Отже, суд встановив, що [PERSON] у, померлому [INFO] , на праві власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , даний будинок\~входить в\~спадкову масу,\~та,\~оскільки,\~встановити право\~власності у\~позасудовому порядкупозивачу, як спадкоємцю, неможливо, що позбавляє його права успадкувати будинок, тому, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст. 376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved