Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Позивач в особі представника, адвоката Калінки-Бондар Олександри Богданівни звернулася з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , яка з 2022 року, після припинення шлюбних відносин між батьками, проживає з батьком. Відповідач з 2017 року систематично виїздила на заробітки до Польщі, а з 2022 року до України не поверталася, з донькою не спілкується. Починаючи з 2022 року батько дитини одноособово виконує всі батьківські обов`язки, від яких відповідачка самоусунулася. Так, остання не приймає участі в утриманні дівчинки, не виховує дитину, не спілкується з нею, не піклується про неї, не намагається побачитись з нею, не забезпечує здобуття дитиною загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено у приміщенні Маловисківського районного суду Кіровоградської області на 06.02.2025 року о 14.00 год. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Позивач та його представник, представник третьої особи заяв та клопотань не подавали, просили закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 04.03.2025 на 11:00. Представник позивача заявила клопотання про з`ясування в судовому засіданні думки дитини [PERSON] , адже дівчинка досягла такого рівня зрілості, коли здатна вільно висловити свою думку. Також клопотала про допит в судовому засіданні свідка [PERSON] . В судовому засіданні позивач (працівник СТОВ "Агровіта") та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату і час судового засідання повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Маловисківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її доньки [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ( [INFO] , пенсіонерка, проживає в [ADDRESS] ) повідомила, що є рідною мітр`ю відповідачки. Вказала про те, що донька з 2022 року виїхала за межі України, до якої країни їй не відомо. Іноді донька може телефонувати їй, приблизно раз на місяць чи два. Телефонує з різних номерів на її мобільний телефон. [PERSON] намагалася їй перетелефонувати, однак ніхто слухавку не підіймав. Вказала, що вихованням та утриманням онучки [PERSON] займається батько. Відповідачка участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Повідомила суду, що коли донька телефонувала їй приблизно місяць тому, Стефанія довела до її відома інформацію про розгляд судом даної справи, однак відповідачка поставилася до цієї інформації байдуже. Опитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] повідомила, що є ученицею 11 класу Маловисківського ліцею ім.\~Кондратюка, проживає з батьком удвох вже три роки. Мати виїхала за кордон у 2022 році, і з того часу не поверталася. Спочатку кілька разів телефонувала доньці, однак згодом перестала підтримувати будь-яке спілкування з нею. [PERSON] намагалася зв`язатися з нею, надсилала текстові повідомлення, однак безрезультатно. Вихованням та утриманням [PERSON] займається батько, з яким вона проживає. Мати дівчинці не допомагає, матеріальної допомоги не надає, нею не цікавиться. Забезпеченням її життєдіяльності займається виключно батько. Заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25.09.1999 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі №392/282/24 від 23.05.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім?ї [PERSON] від 07.06.2024, вбачається, що [PERSON] , виїхала 27.07.2022 за кордон, з сім?єю не проживає, не бере участі у вихованні, навчанні доньки. [PERSON] , створено належні умови для виховання та розвитку дитини. Відповідно до такого ж акту від 13.06.2024, [PERSON] дійсно зареєстрована, проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на його утримані. Мати участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки не приймає, перебуває закордоном з серпня 2022 року і повертатись додому не збирається. Вказана інформація також підтверджується письмовими поясненнями гр. [PERSON] , [INFO] , гр. [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики № 01-15/906 від 07.06.2024 виданої Лозуватським старостинським округом Маловисківської міської ради, мати участі у вихованні та навчанні доньки не приймає. Відповідно до характеристики учениці 10-Б класу КЗ «Маловисківський ліцей ім. Юрія Кондратюка» [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2023. Батько учениці бере активну участь у навчанні та вихованні доньки, відвідує батьківські збори та цікавиться життям дитини. Мати з класним керівником на зв`язок не виходила та на батьківські збори не приходила. Згідно талону-повідомлення Єдиного обліку № 4397 щодо прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію гр. [PERSON] звертався до ВП № 1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області з проханням притягнути до відповідальності гр. [PERSON] за неналежне виконання обов`язків щодо спільної доньки [PERSON] . З відповіді ВП № 1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 17.06.2024 № 6823/113-1-24 вбачається, що звернення [PERSON] про притягнення до відповідальності [PERSON] , яка близько 2-х р. тому поїхала в Польщу і не приймає участі у вихованні, житті спільної доньки розглянуто. Оскільки, в ході перевірки поліцейськими не здобуто достатніх відомостей, які б підтверджували наявність кримінального правопорушення підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає. У разі повернення гр. [PERSON] до України її буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Маловисківської міської ради та рішення її виконавчого комітету від 11.07.2024 року № 321 визначено за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] щодо доньки [PERSON] . Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом (частина четверта ст. 15 СК). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст. 164 СК. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (пункт 2 частини першої ст. 164 СК). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 13.03.019 в справі № 631/2406/15-ц зазначено, що: "тлумачення пункту 2 частини першої ст. 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків." Аналогічні висновки містяться у постановах ВС від 30.05.2018, справа № 553/2563/15-ц та 29.01.2024, справа № 185/9339/21. У постанові Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 331/5427/17 вказано, що "відповідно до пункту 2 частини першої ст. 164 СК мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці". Суд враховує той факт, що мати дитини протягом кількох років не займається вихованням доньки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, у своїй заяві не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, а відтак, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Звертає увагу суд й на ту обставину, що мати дитини, попри повідомлення про розгляд судом питання позбавлення її батьківських прав не вжила заходів щодо виправлення своєї поведінки, та не виказала будь-яких заперечень щодо підстав для позбавлення її батьківських прав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про свідоме та умисне ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки, а відтак - наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ст. 171 СК). У частині другій ст. 171 СК закріплено випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить вирішення спору про позбавлення батьківських прав (ст. 164 СК) (див. постанову Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 679/1413/14-ц). Судом заслухана думка неповнолітньої [PERSON] щодо предмета судового розгляду, яка не висловила заперечень щодо позбавлення матері батьківських прав, позаяк остання не підтримує з донькою жодних контактів, батьківського інтересу до долі дитини не проявляє. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи обгрунованість висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з чим слід позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки [PERSON] . Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу прав на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо аліментів, то такі вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В силу вимог ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, в ч. 2 ст. 182 СК визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище відповідача, яка є працездатною та не звільнена від обов`язку щодо утримання дитини, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, доходить висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2024. Саме такий розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України за вимогу про позбавлення батьківських прав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1'211,20 гривень та за вимогу про стягнення аліментів з відповідача на користь держави 1'211,20 гривень.

Outcome: approved