Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити частку кожного із співвласників його, [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності у вигляді належної їм, згідно Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 21.07.1999 року, виданого Криворізьким державним гірничо-металургійним комбінатом «Криворіжсталь» згідно з розпорядженням КМК №737 від 21.04.1999 року, квартири [ADDRESS] , рівною та як 1/3 частку, що необхідно йому для вирішення питання щодо вільного користування та розпорядження своєю часткою, оскільки відповідачі не здійснюють необхідних платежів за надані житлово-комунальні послуги та відмовляються у досудовому порядку визначити частки кожного із співвласників. Позивач у судове засідання не з`явився, але матеріали справи містять надану ним письмову заяву, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] , про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, але матеріали справи містять надану нею розписку про отримання копії позову та заяву, в якій вона пред`явлені позовні вимоги визнала та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 21.07.1999 року, виданого Криворізьким державним гірничо-металургійним комбінатом «Криворіжсталь» згідно з розпорядженням КМК №737 від 21.04.1999 року, квартира [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, вказана квартира на підставі зазначеного Свідоцтва про право власності на житло, була зареєстрована на праві спільної сумісної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ», про що було зроблено відповідний запис в реєстровій книзі за №1912 ПВ-312-912, що підтверджується відповідною відміткою у цьому ж Свідоцтві про право власності на житло. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Уразі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/3 її частки. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved