Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він являється батьком неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Із відповідачкою [PERSON] - матір`ю неповнолітнього [PERSON] у шлюбі не перебували, проживали разом з 2011 по 2018 рік. У 2018 році відповідачка уклала шлюб та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Вказав, що відповідачка ніяким чином не піклується про сина з 2019 року, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, про навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умови для отримання освіти. Покладених обов`язків не виконує, не бере педагогічної, грошової, матеріальної, трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на повному його утриманні. У 2020 році відповідачка виїхала за межі території України і проживає в іншій країні. Син проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Вказав, що самостійно виховує та утримує сина. Між ним та сином склались стійкі психологічні контакти та прив`язаність одне до одного. Враховуючи викладене позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2024 р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, витребувано від органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Ухвалою Царичанського районного суду від 20.11.2024 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 114-115). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з вищевикладених підстав, просить позовні вимоги задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Пояснив, що проживає разом із сином [PERSON] в [ADDRESS] , інших членів сім`ї немає, його мати померла, батько проживає окремо. Мати дитини - [PERSON] шість років тому виїхала за кордон і з того часу не опікується сином, будь-якої матеріальної допомоги не надає. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України (а.с. 120-121, 122-123, 127-128, 129-130). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзиву на позов не подавала. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, від представника третьої особи до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника (а.с.92). 22 січня 2025 р. судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи (а.с.134). Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] ; батьком якого є позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 червня 2012 року (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про шлюб серїя [NUMBER] від 30 березня 2018 р. відповідачка [PERSON] 30 березня 2018 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.8). Згідно довідки, виданої головою ОСББ будинку №18 [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , з 24.11.2021 р. проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.171). Згідно Договору оренди квартири від 01 березня 2023 р., [PERSON] передала [PERSON] у строкове платне користування квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.23-24). Згідно характеристики [PERSON] , виданої Дніпровським ліцеєм №22 Дніпровської міської ради, [PERSON] навчається в Дніпровському ліцеї №22 ДМР з першого класу. Ставлення до дитини в сім`ї турботливе, забезпечений всім необхідним для навчання, проживання. Стосунки з батьком доброзичливі, дружні. Батько завжди відвідує батьківські збори та святкові заходи, постійно на зв`язку з класним керівником. Протягом 2023/2024 навчального року мати дитини батьківські збори, класні та шкільні заходи не відвідувала, з класним керівником і вчителями щодо успіхів сина не спілкувалась (а.с.101). Згідно довідки КПНЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа з боксу та єдиноборств» ДМР від 05.11.2024 р. №150, [PERSON] , [INFO] займається в відділенні боксу з 01.09.2021 р. по теперішній час (а.с.102). Згідно довідки ТОВ «Утиль Вторсировина» №02 від 23 жовтня 2024 р., [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Утиль Вторсировина» менеджером з 23.09.2024 р. згідно наказу №3 по даний час (а.с.140). Згідно характеристики [PERSON] №3 від 23.10.2024 р. наданої ТОВ «Утиль Вторсировина», [PERSON] в вересні прийнятий менеджером в ТОВ «Утиль Вторсировина». За час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності і знаходиться в межах його компетенції. Взаємовідносини з колективом хороші, доган та скарг не отримував (а.с.141). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.09.2024 р. за адресою: [ADDRESS] , в орендованій квартирі проживають батько [PERSON] із сином [PERSON] . Умови проживання відмінні, є необхідні меблі, побутова техніка. [PERSON] має окрему кімнату, шафу для одягу, письмовий стіл, ноутбук. [PERSON] працює менеджером зі збуту металобрухту, офіційно працевлаштований, заробітна плата близько 50 000 грн. Син [PERSON] відвідує секцію з боксу. Стосунки в сім`ї дружні, батько знаходить з сином спільну мову. [PERSON] доглянутий, охайний. Житлово-побутові умові відмінні (а.с.70). Згідно висновку Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, який затверджено розпорядженням голови центральної адміністрації Дніпровської міської ради 13.11.2024 р. №501-р (а.с.91), [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; мати [PERSON] проживає за межами України продовж 4 років, участі в житті [PERSON] не бере, байдуже ставиться до дитини та її потреб; на засіданні комісії [PERSON] надав пояснення, що матір не бачив дуже давно та не спілкувався, вона проживає за межами України. тому вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 94-96). У судовому засіданні були вислухані педагог та неповнолітня дитина сторін. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Неповнолітній син сторін - [PERSON] суду пояснив, що він тривалий час проживає із батьком у м.Дніпро, його мати виїхала за кордон з іншим чоловіком близько шести років тому. Він проживає лише з батьком, більше з ними ніхто не проживає. Мати останнім часом взагалі з ним не спілкується і за весь час його проживання з батьком його не відвідувала, будь-яких подарунків та іншої допомоги не надавала. Не заперечує щоб матір позбавили батьківських прав. Педагог [PERSON] , яка являється класним керівником [PERSON] пояснила, що [PERSON] відвідує Дніпровський ліцей № 22 Дніпровської міської ради. До школи приходить лише батько, цікавиться навчанням сина, мати жодного разу не з`являлась, взагалі не цікавиться дитиною. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на ту обставину, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Так, згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень викладених у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 вказаної Постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статті 150, 157 СК України закріплюють, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні. Згідно з ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У разі ухилення батьків від виконання обов`язків по вихованню дітей, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. У судові засідання відповідачка не з`являлась, будучи повідомленою про розгляд справи у встановленому законом порядку, заперечень проти позову від відповідачки не надійшло, бажання відповідачки виконувати свої батьківські обов`язки в судовому засіданні не було встановлено, в матеріалах справи наявна заява відповідачки [PERSON] від 06.05.2024 р., написана у м.Вроцлав, згідно якої вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.142). Згідно паспорту для виїзду за кордон відповідачки [PERSON] № [NUMBER] , виданого 10 січня 2019 року органом 1202, та відмітки в польській візі [NUMBER], відповідачкою [PERSON] 24.11.2021 р. було здійснено в`їзд у м.Вроцлав Республіка Польща (а.с. 145-146). Відміток про повернення [PERSON] до України з 2021 року документи не містять. Отже, відповідачка проживає за кордоном, тривалий час не спілкується з дитиною, не виявляє до дитини інтересу, не надає забезпечення. Суд же розглядає справу відповідно до ст.ст. 12 та 13 ЦПК України на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь в розгляді справи, доказів, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідачка виконує свої обов`язки щодо виховання дитини, або які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини. Встановлені фактичні обставини справи, на думку суду, свідчать про злісне, свідоме нехтування відповідачкою виконанням своїх обов`язків, зазначених положеннями ст.150 СК України по забезпеченню необхідного харчування, медичного догляду, створенню належних умов для отримання освіти, а також спілкуванню з дитиною в необхідному обсязі, що негативно впливає на її фізичний та психологічний розвиток, як складову виховання. Суд також приймає до уваги той факт, що навіть після початку розгляду справи у суді, відповідачкою не було прийнято будь-яких заходів по поновленню виконання своїх обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини. Суд, дослідивши повно, всебічно, об`єктивно вищевказані докази по справі, з`ясувавши обставини справи, доходить висновку, що відповідачка нехтує потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків і свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, зокрема, встановлених ст.ст.150 СК України, а тому позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з інтересів дитини. У даному випадку суд вважає за необхідне застосувати спосіб захисту прав та інтересів дитини, як позбавлення матері батьківських прав. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 87Т4-ЕХХР-892В-0В5А від 27.07.2024 р. про сплату судового збору загальною сумою 1211,20 грн. (а.с.1). Враховуючи те, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат в повному розмірі, яка становить 1211,20 грн.

Outcome: approved