Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

05.12.2019 року КП «Міськтепловоденергія» звернулося до суду із позовом [PERSON] про відновлення системи централізованого опалення. Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче судове засідання. 10.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до КП «Міськтепловоденергія» про визнання договору про надання послуг недійсним. Ухвалою суду від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду . 29.09.2023 року КП «Міськтепловоденергія» звернулося до суду із позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги . Ухвалою суду від 23.10.2023 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 15.01.2024 року справу за позовом КП «Міськтепловоденергія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги об`єднано в одне провадження із справою за позовом КП «Міськтепловоденергія» до [PERSON] про відновлення системи централізованого опалення та стягнення заборгованості за надані послуги та зустрічним позовом [PERSON] до КП «Міськтепловоденергія» про визнання договору про надання послуг недійсним, об`єднаній цивільній справі присвоїно номер № 676/7886/19. В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом зазначає, що 04.02.2010 року між КП «Міськтепловоденергія» та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-водопостачання та водовідведення , згідно якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги , зокрема з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] . 05.11.2019 року на адресу КП «Міськтепловоденергія» надійшов спрямований [PERSON] акт відключення від системи централізованого опалення від 30.10.2019 року, в якому було зазначено , що в квартирі відповідача п`ять приладів теплової енергії були відрізані від системи централізованого опалення та встановлена автономна система опалення. Однак, обумовлений акт не був прийнятий КП до уваги , оскільки його було складено з порушенням вимог порядку відключення споживачів від системи ЦО та ГВП при відмові споживачів від централізованого теплопостачання , затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 26.07.2019 року № 169. Крім того, 08.11.2019 року КП «Міськтепловоденергія» на адресу [PERSON] було надіслано листа за №01-10/2803, відповідно до якого відповідачу було роз`яснено порядок відключення квартир від централізованого опалення та запропоновано надати акт до 20.11.2019 року про відключення квартири від ЦО, який має відповідати даному порядку , тобто підписаний власником квартири, представниками виконавця комунальної послуги : з постачання теплової енергії, з постачання гарячої води, робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання , робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відключення. 21.11.2019 року для перевірки обставин , викладених в акті відключення від системи центрального опалення від 30.10.2019 року представниками КП «Міськтепловоденергія» , в присутності [PERSON] , було проведено обстеження системи централізованого опалення в квартирі [ADDRESS] , за його результатами було складено акт обстеження системи водопостачання , водовідведення та теплопостачання , згідно з яким було встановлено факт демонтування усіх приладів обігріву в обумовленій вищевказаній квартирі її власником. Від`єднання квартири [ADDRESS] від системи теплопостачання було зроблено без дотримання будь-яких технічних умов , що призвело до порушення циркуляції теплоносія в сусідніх квартирах житлового будинку [ADDRESS] . При цьому, вказані обставини не заперечуються і самим [PERSON] , про що свідчать його письмові пояснення в акті обстеження системи водопостачання , водовідведення та теплопостачання від 21.11.2019 року. Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до п. п. 25, 26, 30 п. 3 Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про надання послуг позивачем. Таким чином КП «Міськтепловоденергія» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості , у передбачений законом спосіб, провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення відповідача від оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192 цс15. Однак встановлено, що відповідач оплату за спожиті послуги, в період самовільного відключення, своєчасно та в повному обсязі не вносив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 29 784,94 грн. Тому , позивач просить зобов`язати [PERSON] привести централізоване опалення в належній йому квартирі [ADDRESS] , до попереднього стану, а саме: відновити централізоване опалення шляхом приєднання радіаторів опалення до стояків централізованої системи опалення ; стягнути з відповідача на користь КП "Міськтепловоденергія" заборгованість за надані послуги в розмірі 29784,94 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 4 605,00 грн. , у період з 01.11.2019 року по 31.08.2023 року. 10.06.2020 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до КП «Міськтепловоденергія» про визнання договору про надання послуг недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначає, що договір від 04.02.2010 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-водопостачання та водовідведення , згідно якого відповідач зобов`язувався надавати йому послуги , зокрема, з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] , він не укладав і не підписував, а ким його підписано йому невідомо. Таким чином, відповідач не зобов`язувався надавати йому послуги з постачання теплової енергії, а він відповідно отримувати їх, користуватись ними та оплачувати і поскільки його підпис на договорі відсутній, то і відсутнє його волевиявлення, як учасника правочину. Крім того, на адресу відповідача , ним було надіслано листа від 30.10.2019 року , в якому він повідомив про відключення в його квартирі п`яти приладів теплової енергії від центрального опалення. Будь-яких доказів , що проведені ним зміни в квартирі призвели до порушення прав власників інших квартир житлового будинку [ADDRESS] , а також порушення санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку в цілому, відповідачем не було надано. Тому, просить відмовити позивачу у задоволенні первісного позову і просить визнати недійсним договір про надання послуг від 04.02.2010 року. 14.12.2021 року представник КП «Міськтепловоденергія» Семенов С.В. направив до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволені зустрічного позову про визнання договору недійсним у повному обсязі. 30.01.2025 року відповідач по первісному позову [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву по первісному позову, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову частково і застосувати строк позовної давності до фінансових вимог позивача , крім вимог по оплаті теплопостачання загальних стояків. Представник позивача Семенова М.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, усі позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, у зустрічному позові [PERSON] просить відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився , також направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, первісний позов позивача не визнає, позовні вимоги про стягнення заборгованості за надання послуг визнає частково, зустрічний позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності , всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи , об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності , суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , є власником квартири [ADDRESS] . 04.02.2010 року між КП «Міськтепловоденергія» та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-водопостачання та водовідведення , згідно якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги , зокрема з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] , що підтверджується вказаним Договором. Увесь цей час [PERSON] був споживачем вказаних послуг КП «Міськтепловодоенергія». 05.11.2019 року на адресу КП «Міськтепловоденергія» надійшов, спрямований [PERSON] , Акт відключення від системи централізованого опалення від 30.10.2019 року, в якому було зазначено , що в квартирі відповідача п`ять приладів теплової енергії були відрізані від системи централізованого опалення та встановлена автономна система опалення. Статею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни в квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних умов і правил експлуатації будинку. Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Відповідно до вимог п.25 розділу «Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів» Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630) відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку , що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Крім того, розділом 3 п.3, 4 Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води (затвердженим Наказом від 26.07.2019 року № 169 Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України) встановлено, що для відокремлення від ЦО та ГВП власник квартири має звернутися до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою і зазначити причини відключення ,після чого заява про відключення передається на розгляд комісії. У відповідності до пункту 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено , що відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення , вентиляції , кондиціонування будівельної теплотехніки ; державних будівельних норм з питань складу , порядку розроблення , погодження та затвердження проектної документації для будівництва , а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо віключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не перебачає. Тому, оскільки відповідачем було надано акт про відключення , який було складено з порушенням порядку відключення споживачів від системи ЦО та ГВП при відмові споживачів від централізованого теплопостачання , затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 26.07.2019 року № 169 і в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження відключення квартири відповідача від системи опалення, суд приходить до висновку про задоволення позову КП «Міськтепловодоенергії», в цій частині, із зобов"язанням відповідача привести централізоване опалення, в належній йому квартирі [ADDRESS] , до попереднього стану , а саме відновити централізоване опалення шляхом приєднання радіаторів опалення до стояків централізованої системи опалення. Крім того , судом встановлено, що КП «Міськтепловоденергія» відповідно до рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 27.10.2011 р. № 1 є виконавцем комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії в м. Кам`янці-Подільському. [PERSON] був і є споживачем послуги з постачання теплової енергії, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення згідно договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води , водовідведення, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання та водовідведення від 04.02.2010 року , типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає позивач за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Фактом приєднання відповідача до умов типових договорів є відкриття особового рахунку та фактичне отримання відповідачем комунальних послуг та періодична оплата ним зазначених комунальних послуг Позивачем нараховується відповідачу щомісячна плата за спожиті комунальні послуги, обсяг яких визначений за допомогою комерційного вузла обліку теплової енергії (будинковий лічильник) з послуги постачання теплової енергії та відповідно до показів вузла розподільного обліку води з послуги постачання гарячої води , послуги централізованого водопостачання та водовідведення , згідно встановлених тарифів, а також щомісячно нараховується плата за абонентське обслуговування для відповідної комунальної плати. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено Наказом КП «Міськтепловоденергія» від 25.10.2021 р № 01-18/22ОД для комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води з 01 листопада 2021 року у наступних розмірах: плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з постачання теплової енергії у разі наявності у будівлі споживача вузла комерційного обліку теплової енергії : 15,88 грн. без ПДВ ; 19,06 грн. з ПДВ ; плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з постачання теплової енергії у разі наявності у будівлі споживача вузла комерційного обліку теплової енергії : 10,07 грн. без ПДВ ; 12,08 грн. з ПДВ ; плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з постачання гарячої води у разі відсутності у будівлі споживача вузла комерційного обліку гарячої води : 2,03 грн. без ПДВ ; 2,44 грн. з ПДВ ; та Наказом від 28.01.2022 р № 01-12/ОД для комунальних послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення з 01 березня 2022 р у наступних розмірах: плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з централізованого водовідведення 6,01 грн без ПДВ, 7,21 грн з ПДВ; плата за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальної послуги з централізованого водовідведення 10,33 грн без ПДВ, 12,40 грн з ПДВ. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янець- Подільської міської ради від 17.10.2019 року № 1101 « Про встановлення розмірів внесків за заміну та обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії споживачам КП «Міськтепловоденергія» , позивач нараховував внески за заміну та обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії за кожний квартал відповідачу. Відповідно до ст.162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., власники квартир багатоквартирного будинку зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За правиламист. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до п. п. 25, 26, 30 п. 3 Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про надання послуг позивачем. Таким чином КП «Міськтепловоденергія» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості , у передбачений законом спосіб, провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення відповідача від оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192 цс15. Однак встановлено, що відповідач оплату за спожиті послуги, в період самовільного відключення, своєчасно та в повному обсязі не вносив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 29 784,94 грн. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] відповідачу нарахована заборгованість в сумі 29 784,94 грн., в тому числі : за послугу з постачання теплової енергії - 28 806,85 грн., за послугу з централізованого водопостачання - 90,93 грн., за послугу з централізованого водовідведення - 89,40 грн., за абонентське обслуговування для послуги з теплової енергії - 419,32 грн., за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водопостачання - 64,89 грн., за абонентське обслуговування для послуги з централізованого водовідведення - 155,16 грн., внески за заміну вузла обліку теплової енергії - 120,85 грн, внески за обслуговування вузла обліку теплової енергії -37,54 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Вказана заборгованість утворилась у період з 01.11.2019 року по 31.08.2023 року. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 1ст. 525 ЦК України). Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з наведеного , аналізуючи належні та допустимі докази по справі, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості також підлягає задоволенню. Стаття 257 ЦК України передбачає , що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила . Пунктом 12 розділу «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України» під час дії карантину , встановленого Кабінетом Міністрів України , з метою запобігання поширенню короновірусу хвороби (COVID-19) строки , визначені ст.ст. 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 1293 ЦК України продовжуються на строк дії карантину. Також відповідну до пункту 19 розділу «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану , строки визначені в тому числі ст.257 ЦК України продовжуються на строк дії воєнного стану. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року з 12 березня 2020 року встановлено на всій території України карантин з метою запобігання поширенню короновірусу хвороби (COVID-19), який неодноразово було продовжено. З 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/202 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України на всій території України введено воєнний стан , який неодноразово було продовжено. На зобов`язання по оплаті комунальних послуг поширюються правила позовної давності передбачені ст. 257 ЦК України . Зважаючи на це , а також враховуючи те, що строк визначений статтею 257 ЦК України продовжений на строк дії карантину та на строк дії воєнного стану , то позивач звертається за захистом своїх прав в межах строків позовної давності . Щодо зустрічного позову [PERSON] до Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» про визнання договору про надання послуг недійсним, то такий задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 204 ЦК України - правочин є правомірним , якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже , ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає , що вчинений правочин вважається правомірним ,тобто таким , що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки , доки ця презумпція не буде спростована , зокрема , на підставі рішення суду , яке набрало законної сили. Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Звертаючись до суду із зустрічним позовом про визнання договору про надання послуг від 04.02.2010 року недійсним , [PERSON] посилається , зокрема на те , що він особисто не укладав та не підписував договір про надання послуг, а тому КП «Міськтепловоденергія» не зобов`язувалось надавати йому вищезазначені послуги. При цьому , посилання [PERSON] на не дійсність договору надання послуг не було підтверджено будь-якими доказами, а тому він просив провести судову почеркознавчу експертизу. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства , що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин , що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки , мистецтва , техніки, ремесла тощо , суд за заявою осіб, які беруть участь у справі , призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Згідно висновку судового експерта за № СЕ-19/123-23/11671-ПЧ від 03.11.2023 року вбачається, що підпис на договорі , укладеному 04.02.2010 року між [PERSON] та КП «Міськтепловоденергія» про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення, технічного внутрішньо-будинкових систем тепло-водопостачання та водовідведення, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Частиною першою статті 19 Закону № 1875-IV передбачено , що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах , проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право , зокрема , одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 21 Закону № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Враховуючи наведене , обов`язок з укладання договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача , так і на виконавця. Таким чином , згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги , якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий висновок, викладений у Постановах Великої Палати Верховного Суду України від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, узгоджується з матеріалами вказаної справи Тому, перевіривши доводи сторін та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки встановлені факти неналежності підпису в укладеному договорі про надання послуг [PERSON] або, взагалі, відсутність самого договору про надання послуг , самі по собі не можуть бути підставою для звільнення [PERSON] від оплати послуг у повному обсязі, так як вищезазначені послуги надавалися і надаються КП «Міськтепловоденергія» і фактично були сплачені [PERSON] до часу самовільного його відключення. За таких обставин, позовні вимоги КП «Міськтепловодоенергія» підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України - інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи , покладаються у разі відмови в позові - на позивача. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про задоволення позову позивача у повному об`ємі , то із [PERSON] на користь КП «Міськтепловоденергія», відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4605,00 грн. (1921,00 + 2684,00). На підставі викладеного та ст.ст.509,525,526,530 ЦК України, ст.162 ЖК України,

Outcome: approved