Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] який діє в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 01.08.2024 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Р ОПТІКС Україна» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яким просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 371564,11 грн. з яких: 114436,33 грн. - сума компенсації невикористаних днів основної щорічної відпустки, належних при звільненні, 257127,78 грн. - сума середнього заробітку за весь час затримки виплати сум, належних при звільненні по день фактичного розрахунку; стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 361674,55 грн. з яких: 104546,77 грн. - сума компенсації невикористаних днів основної щорічної відпустки, належних при звільненні, 257127,78 грн. - сума середнього заробітку за весь час затримки виплати сум, належних при звільненні по день фактичного розрахунку; стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 371564,11 грн. з яких: 114436,33 грн. - сума компенсації невикористаних днів основної щорічної відпустки, належних при звільненні, 257127,78 грн. - сума середнього заробітку за весь час затримки виплати сум, належних при звільненні по день фактичного розрахунку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до 30.09.2023 року перебували у трудових відносинах з відповідачем, однак при звільнені їм своєчасно не було виплачена компенсація за невикористані дні основної щорічної відпустки, яка належала при звільненні, тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Також у зв`язку з несвоєчасною виплатою цих сум позивачі просять стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2024 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В судове засідання представник позивачів не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, яким заперечує проти задоволення позову у повному. Дослідивши матеріали справи, поданий до суду відзив, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Р ОПТІКС Україна» з 01.07.2009 року по 30.09.2023 року. 30.09.2023 року [PERSON] була звільнена з посади менеджера за згодою сторін відповідно до наказу від 30.09.2023 року. [PERSON] , [INFO] , перебував у трудових відносинах з ТОВ «Р ОПТІКС Україна» з 24.05.2017 року по 30.09.2023 року. 30.09.2023 року [PERSON] був звільнений з посади інженера за згодою сторін відповідно до наказу від 30.09.2023 року. [PERSON] , [INFO] , перебував у трудових відносинах з ТОВ «Р ОПТІКС Україна» з 13.09.2017 року по 30.09.2023 року. 30.09.2023 року [PERSON] був звільнений з посади менеджера за згодою сторін відповідно до наказу від 30.09.2023 року. Відповідно до частини першої статті 47КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Також, згідно з частиною першою статті 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Як зазначають позивачів, у день звільнення відповідач не здійснив виплату усіх належних їм сум, а саме: [PERSON] компенсації невикористаних днів основної щорічної відпустки 81 день у сумі 114436,33 грн., [PERSON] компенсації невикористаних днів основної щорічної відпустки 74 дні у сумі 104546,77 грн., [PERSON] компенсації невикористаних днів основної щорічної відпустки 66 днів у сумі 86680,58 грн. Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Аналогічні приписи містить ч.1 ст. 83 КЗпП України. Так, абзацом третім пункту 2 розділу ІІ Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана дана виплата. Згідно з абзацом першим пункту 2 розділу ІІІ Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Відповідно до абзацу четвертого пункту 2 Порядку якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. (абзац четвертий пункту 8 розділу IV Порядку). Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 по справі №6-195цс134. Оскільки позивачі звільнились з роботи, то відповідач мав виплати всі суми, що належать працівнику від підприємства в день звільнення, проте відповідач цього обов`язку не виконав, чим порушив права позивачів, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення компенсації за невикористану відпустку, загальний розмір якої становить [PERSON] - 114435,99 грн., [PERSON] - 104546,46 грн., [PERSON] - 86680,44 грн. з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів згідно такого розрахунку [PERSON] : 81днів невикористаної відпустки х 1412,79 грн. - середньоденну заробітну плату = 114435,99 грн.; [PERSON] : 74 дні невикористаної відпустки х 1412,79 грн. - середньоденну заробітну плату = 104546,46 грн.; [PERSON] : 66 днів невикористаної відпустки х 1313,34 грн. - середньоденну заробітну плату = 86680,44 грн. Враховуючи наведене позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.09.2023 по день фактичного розрахунку, суд відзначає наступне. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України (в редакції, яка набрала чинності 19.07.2022) встановлено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно з пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 №13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно з абз. 4 пункту 2 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Враховуючи те, що заробітна плата позивача за останні два календарних місяця роботи, що передують місяцю виплати заборгованості по заробітній платі (за липень, серпень 2023 року ) [PERSON] складає 84592,96 грн., то середньоденна заробітна плата становить 1922,56 грн. (84592,96 грн. / 44 робочих днів), [PERSON] складає 84592,96 грн., то середньоденна заробітна плата становить 1922,56 грн. (84592,96 грн. / 44 робочих днів), [PERSON] складає 66000,00 грн., то середньоденна заробітна плата становить 1500,00 грн. (66000,00 грн. / 44 робочих днів). Таким чином на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 249932,80 грн. за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року включно виходячи із розрахунку ( 1922,56 грн. середньоденна заробітна плата х 130 днів); [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 249932,80 грн. за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року включно виходячи із розрахунку ( 1922,56 грн. середньоденна заробітна плата х 130 днів; [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 195000,00 грн. за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року включно виходячи із розрахунку ( 1500,00 грн. середньоденна заробітна плата х 130 днів, що не виходить за межі шести місяців, за які може бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку, що визначено ч.1 ст.117 КЗпП України. При цьому, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені в п.91 постанови від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц та вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, який має компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця, період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, дії працівника та бездіяльність роботодавця у спірних правовідносинах. Суд вважає, що на день звільнення позивачів не існувало об`єктивних обставин, що перешкоджали провести розрахунок. Доказів на підтвердження протилежного відповідач не надав. У зв`язку з цим відсутні підстави для звільнення відповідача від передбаченого ст. 117 КЗпП України обов`язку виплатити позивачам середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2499 грн. 33 коп., за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, на користь [PERSON] у розмірі 2499 грн. 33 коп., за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, на користь [PERSON] у розмірі 1950грн. 00 коп., за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. Також з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3633 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення компенсації за невикористану відпустку, оскільки на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі були звільнені від його сплати при зверненні до суду.

Outcome: partial