Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

31.12.2024 керівник Конотопської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЙМ-АГРО», про конфіскацію земельних ділянок. В обґрунтування позовної заяви вказує, що громадянин російської федерації [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 5923882800:02:002:0145, площею 4,2102 га, та 5923882800:02:002:0120, площею 0,7828 га. Перебування вказаних земельних ділянок у власності громадянина рф порушує ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України, а тому враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, протягом одного року після прийняття у спадщину земельних ділянок сільськогосподарського призначення не відчужив їх, вбачаються підстави для конфіскації вказаних вище земельних ділянок у власність держави. 31.12.2024 за клопотанням прокурора судом постановлена ухвала про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами 5923882800:02:002:0145, площею 4,2102 га, та 5923882800:02:002:0120, площею 0,7828 га, та встановлення заборони власнику розпоряджатись цими земельними ділянками. Ухвалою судді від 06.01.2025 відкрито провадження у даній справі, визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.02.2025 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 05.03.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Прокурор в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи за його відсутності та вважав за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа в судове засіданні не з`явилася, письмових пояснень щодо позову не направила. З`ясувавши\~ обставини,\~ якими позивач\~ обґрунтовує свої\~ вимоги,\~ дослідивши надані\~докази,\~суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Встановлено судом, що відповідно до фотокопії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.1999, відповідач [PERSON] є власником права на земельну частку (пай) розміром 4,24 в умовних кадастрових гектарах із землі СЗАПТ «Славинь» Путивльського району Сумської області без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 12). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.04.2024, земельна ділянка площею 0,7828 га, кадастровий № 5923882800:02:002:0120, на праві власності належить громадянину рф [PERSON] , дата державної реєстрації 20.11.2018, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44186250 від 22.11.2018, документи, подані для державної реєстрації відомості з ДЗК від 20.11.2018. 20.11.2018 зареєстровано інше речове право право оренди земельної ділянки, документи, подані для державної реєстрації договір оренди землі від 14.11.2018, видавник ТОВ «Сейм-Агро», підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44186250 від 22.11.2018 (а. с. 13). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.04.2024, земельна ділянка площею 4,2102 га, кадастровий № 5923882800:02:002:0145, на праві власності належить громадянину рф [PERSON] , дата державної реєстрації 01.11.2018, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43862285 від 05.11.2018, документи, подані для державної реєстрації відомості з ДЗК від 01.11.2018. 01.11.2018 зареєстровано інше речове право право оренди земельної ділянки, документи, подані для державної реєстрації договір оренди землі від 30.10.2018, видавник ТОВ «Сейм-Агро», підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43862285 від 05.11.2018 (а. с. 14). На момент успадкування зазначеного нерухомого майна та державної реєстрації права власності відповідач [PERSON] був громадянином російської федерації, що підтверджується фотокопією його паспорта (а.с. 10-11). Відповідно до частини 3 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У відповідності з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини 2 статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини 2 статті 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з частиною 3 статті 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Одночасно за змістом частини 4 статті 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, підлягають відчуженню протягом року. Згідно з пунктом «е» частини 1 статті 140 ЗК України, однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. В разі невиконання вимог закону про обов`язок відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк настають наслідки, передбачені частинами 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, впродовж року після набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення та по даний час не відчужив їх, є підстави для конфіскації цих земельних ділянок. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яким відповідач незаконно володіє, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 ЗК України. Звернення до суду прокурора з позовом узгоджується з вимогами частини 3 статті 56 ЦПК України та частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що має наслідком задоволення позову. Суд вважає правомірним представництво прокурором інтересів держави, виходячи з наступного. Частиною 6 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. 17.10.2024 заступником керівника Конотопської окружної прокуратури на адресу ГУ Держгеокадастру у Сумській області надіслано лист з проханням повідомити, чи вживатимуться управлінням заходи щодо звернення до суду з позовом про конфіскацію земельних ділянок, які перебувають у власності відповідача (а.с. 68). З листа ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18.10.2024, наданого у відповідь на вищевказаний лист, вбачається, що у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору, Головне управління не може звернутися до суду з позовом про конфіскацію земельних ділянок, які належать іноземцям та особам без громадянства, та просить прокуратуру представляти їх інтереси (а.с. 69-70). Зазначені причини не є поважними та не дають підстав залишити без реагування зазначені порушення. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Сумській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності. Враховуючи вищевказані обставини, з урахуванням ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, звернення прокурора до суду з позовом про конфіскацію земельної ділянки є правильним. Так, ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. За п п. 76-78 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Згідно з п. 80 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду, невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 81 вказаної вище постанови). У зв`язку із вищезазначеним, в даному випадку представництво інтересів держави в суді здійснюється прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб порушені права та інтереси не залишились незахищеними. Таким чином, у даному випадку представництво прокурором інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Сумській області є правомірним, відповідає практиці Європейського суду з прав людини та узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь Сумської обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 3633 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved