Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача Лановий Є.М. 16.12.2024, діючи в інтересах свого довірителя, за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, на обґрунтування якого зазначив, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю ''Мілоан" 20.03.2020 у електронній формі було укладено договір про споживчий кредит № 1178700, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти в сумі 5000,00 грн шляхом перерахування їх у безготівковій формі на картковий рахунок останнього. 09.10.2020 між ТОВ ''Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу № 03/10, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1178700 від 20.03.2020. 24.01.2022 між ТОВ "Діджи Фінанс" та позивачем - ТОВ "ФК "Пінг-Понг" було укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1178700 від 20.03.2020. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору, заборгованість [PERSON] становить 17250,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, за відсотками - 11250,00 грн, за комісією - 1000,00 грн, за пенею - 0,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь вказану заборгованість в повному обсязі, а також судові витрати. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. від 14.01.2025 матеріали цивільної справи за вищевказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що віднесено до територіальної юрисдикції цього суду. Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 11.02.2025 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П. Ухвалою судді від 14.02.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін, з наданням відповідачу права протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду подати відзив на позов і всі письмові та електронні докази. У визначений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяви чи клопотання на адресу суду від відповідача не надходили. Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками) з відміткою працівника поштового відділення про їх отримання адресатом 20.02.2025. Представник позивача надав суду письмове клопотання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що за\~результатами розгляду\~справи в\~межах спрощеного\~провадження має\~бути ухвалене\~ рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено,\~що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю ''Мілоан" 20.03.2020 у електронній формі було укладено договір про споживчий кредит № 1178700, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти в сумі 5000,00 грн шляхом перерахування їх у безготівковій формі на картковий рахунок останнього. Відповідач за умовами договору зобов`язався їх повернути, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування ним. Кредит надано строком на 15 днів з 20.03.2020, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04.04.2020. Комісія за надання кредиту становить 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово. Відповідно до пп. 1.5.2 Кредитного договору проценти за користування кредитом становлять 2250,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно з п. 1.6 Кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У додатку № 1 до договору встановлено графік розрахунків, відповідно до нього 04.04.2020 позичальник має повернути кредитодавцю суму 8250,00 грн, яка складається із тіла кредиту - 5000,00 грн, комісії - 1000,00 грн та процентів - 2250,00 грн. У п. 2 Графіку вказано, що у випалдку зміни будь-яких відомостей, зазанчених у ньому, у зв`язку із частковим погашенням заборгованості та/або продовженням строку повернення кредиту, позичальник доручає позикодавцю самостійно оновити (актуалізувати) графік розрахунків шляхом внесення у нього відповідних змін або викладення його у новій редакції та розмістити дані графіку в Особистому кабінеті позичальника на веб сайті Товариства. Оновлений графік, що розміщений в особистому кабінеті позичальника на веб-сайті Товариства може візуально відрізнятися від поточної форми Графіку розрахунків. Відповідно до копії платіжного доручення № 16863898 від 20.03.2020 отримувачу [PERSON] перераховано за договором № 1178700 кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ "Мілоан" по кредитному договору № 1178700, позичальник [PERSON] , загальний борг останнього становить становить 17250,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, за відсотками - 11250,00 грн, за комісією - 1000,00 грн, за пенею - 0,00 грн. 09.10.2020 між ТОВ ''Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу № 03/10, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за договір про споживчий кредит № 1178700 від 20.03.2020, що підтверджується копією цього договору та витягу з додатку до нього від 05.11.2024 /а.с. 55/ . 24.01.2022 між ТОВ "Діджи Фінанс" та позивачем - ТОВ "ФК "Пінг-Понг" було укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого до останнього перейшло право вимоги до боржників, в тому числі, до [PERSON] за договір про споживчий кредит № 1178700 від 20.03.2020, що підтверджується копією цього договору та витягу з додатку до нього від 05.11.2024 /а.с. 54/. Як вбачається із обох витягів, сума заборгованості, право на стягнення якої перейшло до позивача за договорами факторингу, з моменту відступлення цього права факторами не змінювалася, додаткових нарахувань не відбувалося. 02.09.2024 представником позивача адвокатом Білецьким Б.М. надіслано на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу про сплату заборгованості в розмірі 17250,00 грн, доказів отримання якої боржником суду не надано. Із письмових доказів, доданих до матеріалів справи, вбачається, що заборгованості за кредитним договором № 1178700 від 20.03.2020 не погашена, залишок заборгованості складає 17250,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн, за відсотками - 11250,00 грн, за комісією - 1000,00 грн, за пенею - 0,00 грн. Норми права, застосовані судом. Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів сторін. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується наданими суду письмовими доказами: копією анкети-заяви на кредит № 1178700 від 20.03.2020, договору про споживчий кредит з додатками, договорів факторингу від 09.10.2020 та від 24.01.2022. Відповідно до умов вказаного договору (п. 1.4) відповідач мав повернути кредит, сплатити комісію за його надання та проценти за користування ним в рекомендовану дату платежу 04.04.2020 (останнього дня строку кредитування). Отже, не пізніше 04.04.2020 за цим договором відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом з письмових доказів, що містяться у матеріалах справи, встановлено, що загальна вартість кредиту за договором про споживчий кредит № 1178700 від 20.03.2020 на час закінчення строку дії кредиту (04.04.2020) визначена в розмірі 8250,00 грн, з яких 5000,00 грн - це тіло кредиту, 2250,00 грн - це відсотки за користування ним, 1000,00 - одноразова комісія за його отримання. З матеріалів справи, досліджених судом, вбачається, що позивачем не надано суду інформації щодо погашення відповідачем будь-якої частини кредитних коштів із вищевказаної суми, таких доказів не надано також відповідачем, як не спростовано ним і факту укладення цього договору. Отож, суд доходить висновку, що позивачем за вищевказаним договором правомірно нарахована заборгованість по тілу кредиту та комісії, тому наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача забогованості у цій частині. Судом встановлено також, що заборгованість відповідача за відсотками за вищевказаним договором, що нарахована позивачем, виходить за межі строку дії договору, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, нарахування відсотків за користування коштами, наданими на умовах споживчого кредиту, здійснювалося первісним позикодавцем із 20.03.2020 та понад строк, визначений договором - 15 днів, про свідчить відомість про щоденні нарахування та погашення, таким чином загальну заборгованість відповідача по відсотках визначено в розмірі 11250,00 грн. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, здійснивши власні розрахунки для визначення розміру заборгованості відповідачки по вищевказаному кредиту, дійшов висновку про таке. Оскільки за умовами договору нарахування відсотків за користування кредитом мало здійснюватися виключно в період з 20.03.2020 по 04.04.2020, то виходячи із розміру тіла позики 5000,00 грн, процентної ставки 3 %, строку дії договору 15 днів, заборгованість за відсотками має становити 2250,00 грн та у такому розмірі підялягає стягненню із відповідача на користь позивача. Суд зауважує також, що позивачем відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано суду доказів, що строк кредитування за договором про споживчий кредит № 1178700 від 20.03.2020 був пролонгований кредитодавцем, також не надано оновлених графіків платежів, що складається у зв`язку з продовженням строку кредитування, тому строк кредитування становив, як передбачено умовами договору, 15 днів. Отже, продовження нарахування відсотків після 04.04.2020 після закінчення строку кредитного договору є неправомірним, про що неодноразово у своїх постановах зазначав Верховний Суд (наприклад, справа № 444/9519/12-ц). Вимог про стягнення відсотків у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача має бути стягнуто загальну заборгованість за договором про споживчий кредит № 1178700 від 20.03.2020, що становить 8250,00 грн, з яких 5000,00 грн - це тіло кредиту, 2250,00 грн - відсотки за користування ним, 1000,00 - одноразова комісія за його отримання. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.11.2024 /а.с. 16/, які він прохав стягнути із відпповідача на свою користь. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1158,44 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (47,83 %). Решту суми сплаченого судового збору слід залишити за позивачем. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано копії: Договору про надання правової допомоги № 43657029 від 07.08.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Білецьким Б.М., додаткової угоди № 1178700 від 07.08.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Білецького Б.М., акт приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги від 11.11.2024, детального опису робіт, виконаних адвокатом Білецьким Б.М. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат позивача та професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, яку на свою користь із відповідача прохав стягнути позивач, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір суд вважає обґрунтованим та доведеним. Ураховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді професійної правової допомоги адвоката, які з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог (47,83 %) становлять 2869,80 грн.

Outcome: partial