Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

17.08.2023 представник позивача звернувся до Чуднівського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме: земельної ділянки площею 0,040 га, кадастровий номер 1825855100:01:001:0931, розташовано за адресою: [ADDRESS] ; та квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , [INFO] . За час життя [PERSON] склала заповіт 30.09.2020 на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яким заповіла в рівних частках все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось. Однак, враховуючи, що позивач [PERSON] з 31.07.2019 та станом на дату смерті бабусі проживав та навчався закордоном у Федеративній Республіці Німеччина у м. Аусбург, а також зважаючи на його постійні захворювання та лікування (являється інвалідом ІІІ групи), звернутися вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зміг. Позивав звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Журбей І.Л. із заявою про прийняття спадщини лише 20.06.2023, однак листом нотаріуса від 08.08.2023 за № 201/01-16 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку зі спливом шестимісячного строку, визначеного законодавством. Посилаючись на те, що позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини із поважних причин, останній просив суд визначити йому додатковий строк терміном в чотири місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 06.03.2024 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 17.07.2024 головуючим у справі суддею Леськом М.О. задоволено самовідвід та цивільну справу № 294/1741/23 передано до канцелярії Чуднівського районного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу. У зв`язку з неможливістю утворення складу суду цивільну справу передано до Романівського районного суду Житомирської області як найбільш територіально наближеного суду. Ухвалою Романівського районного суду від 01.08.2024 повернуто до Чуднівського районного суду у зв`язку з наявністю у штаті суду судді Мандро О.В., повноваження якого не розпочалися. 30.12.2024 цивільну справу прийнято до провадження судді Чуднівського районного суду Житомирської області Білери І.В.та призначено підготовче судове засідання на 15.01.2025. У зв`язку з неявкою у підготовче судове засідання усіх учасників справи, про належне повідомлення яких відомості відсутні, підготовче судове засідання відкладено на 29.01.2025. 29.01.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку з коротким замиканням, що призвело до виходу з ладу програмного забезпечення суду, про що наявний акт від 27.01.2025. Ухвалою суду від 05.02.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 05.03.2025. У судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, зазначив, що проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2022, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Мирне Калинівського району Вінницької області. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] все своє майно заповіла позивачу\~ [PERSON] , [INFO] , та відповідачу [PERSON] , [INFO] , у рівних частках, що стверджується копією заповіту від 30.09.2020. Позивачем 20.06.2023 подано до компетентних органів нотаріату України заяву, засвідчену консулом Генерального консульства України в Мюнхені Кравцем О.В., зареєстрованою в реєстрі за №570/4-1126-2023, про прийняття спадщини за померлою [PERSON] . Відповідно до Сертифіката про проходження курсу мовного інституту «Альтерлінгва» від 18.11.2022 та відомостей про відкриті візи у закордонному паспорті [PERSON] № [NUMBER] , останній з 31.07.2019 перебуває закордоном. Відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Журбей І.Л. від 08.08.2023, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, позивачу рекомендовано звернутися до суду із заявою про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду часу від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібний висновок викладений\~Верховним Судом у постанові від 17.03.2021 у справі № 638/17145/17\~(провадження № 61-17764св20). Отже, практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною. У позовній заяві [PERSON] зазначає, що строк для прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, а саме: з тривалим закордонним відрядженням та наявністю хвороби. Судом встановлено, що у період з 05.11.2022 (час відкриття спадщини) до 05.05.2023 (час закінчення шестимісячного строку прийняття спадщини) позивач дійсно проходив загальний курс німецької мови у м. Аусбург Федеративної Республіки Німеччина. Водночас, відповідно до Сертифікату мовного інституту «Альтерлінгва» від 18.11.2022, курс передбачав 25 навчальних годин на тиждень з 08.30 год до 12.30 год у період з 19.10.2022 до 16.06.2023. Зважаючи на зазначене, протягом другої половини дня кожного робочого дня у зазначений період позивач мав вільний час. Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, на дипломатичні представництва України. Згідно зі статтею 38 цього ж закону, на консульські установи України серед іншого також покладений обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. У постанові\~від 13.04.2023\~у справі\~№ 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) Верховний Суд виснував, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому зазначити про прийняття спадщини, що узгоджується з пунктом 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595. Відтак законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Отже, проходження вказаного мовного курсу не позбавляло позивача можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до посольства України в іноземній країні, яке виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового чи електронного зв`язку. Саме лише перебування за межами країни не може бути поважною причиною пропуску строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини, яка унеможливила чи в інший спосіб перешкодила йому вчасно здійснити таку дію. Не приймається судом також твердження позивача про поважність пропуску строку для прийняття спадщини у зв`язку з його хворобою, оскільки до матеріалів справи додано лише копію довідки МСЕК серії 12ААЕ №072425 від 12.08.2022 про надання [PERSON] третьої групи інвалідності загального захворювання з рекомендацією лікування у невролога, сімейного лікаря та санаторно курортного лікування. Вказана довідка також не доводить фізичної неспроможності позивача звернутись до органів нотаріату з відповідною заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк. Водночас, судом береться до уваги те, що померлою [PERSON] за життя складено заповіт від 30.09.2020, в якому вона виразила свою останню волю. Згідно зі змістом вказаного заповіту, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу\~ [PERSON] та відповідачу [PERSON] у рівних частках. У матеріалах справи також наявні заяви відповідача [PERSON] від 14.08.2023 та 19.01.2025 про те, що останній позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. При цьому суд враховує судову практику Верховного Суду, викладену в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 681/203/17-ц, в якій зазначено, що незначний проміжок часу між закінчення шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та часом звернення особою до суду за захистом своїх прав, потрібно приймати до уваги при вирішення питання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, присічний шестимісячний строк для прийняття спадщини за померлою [PERSON] сплив 05.05.2023. Заяву про прийняття спадщини позивач подав 20.06.2023, тобто майже через півтора місяці після спливу встановленого законодавством строку, що судом оцінюється як незначний проміжок часу, що минув. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, оскільки відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. Вимога про стягнення\~судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved