Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

19.11.2024 р. адвокат Бабур О.П., яка представляє інтереси позивача, звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з обслуговування будинку, прибудинкової території та комунальні послуги у розмірі 34097,20 грн., надані за адресою: [ADDRESS] , а також понесені судові витрати. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є власником двох квартир, а саме [ADDRESS] , який перебуває на обслуговуванні ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс». 28 червня 2022 року між сторонами було укладено Договори про надання послуг № 402-019/1 і № 402-020/1 стосовно квартир [ADDRESS] відповідно, за умовами яких позивач зобов`язався надавати послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, тимчасового постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання електричної енергії, додаткових послуг тощо, а відповідач зобов`язався приймати та сплачувати надані позивачем послуги. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо сплати наданих позивачем послуг у встановлені Договорами порядку і строки не виконав, внаслідок чого станом на 01.11.2024 р. у нього виникла заборгованість по квартирі [ADDRESS] в сумі 11 130,36 грн., яка складається з 10 263,03 грн. - основний заборгованості; 757,90 грн. - інфляційні втрати, 109,43 грн. - 3 % річних, а також заборгованість по квартирі [ADDRESS] в розмірі 22966,84 грн., з яких: 21814,29 грн. - основний розмір заборгованості; 920,14 грн. - інфляційні втрати, 232,41 грн. 41 коп. - 3 % річних. В зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із відповідача суму заборгованості по сплаті послуг по двох Договорах, судові витрати в сумі 3 028,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.11.2024 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.12.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 03.01.2025 р. від адвоката Бекірова С.Н., який представляє інтереси відповідача, надійшов відзив. Як на підставу заперечень відповідач вказує на те, що із жовтня 2023 року і по теперішній час він перебуває за кордоном. В зв`язку з чим він не мав можливості отримати рахунки у паперовому вигляді, які можливо надсилав йому позивач. При цьому, позивачем не вживалися додаткові заходи щодо повідомлення відповідачу про нараховані йому суми по сплаті послуг. Лише наприкінці грудня 2024 року представник позивача за допомогою месенджера повідомив відповідачу про нарахування заборгованості по сплаті послуг і надіслав рахунки по двох квартирах за листопад 2024 року. Після чого, відповідач 27.12.2024 р. здійснив оплату по рахунках позивача в повному обсязі, що підтверджується квитанціями АТ «Райффайзен Банк» № 308726975 і № 308726518 від 27.12.2024 р. Відтак, на теперішній час фактично відсутній предмет спору. Просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ "Компанія з управління та житлової експлуатації "Новосервіс" в повному обсязі. Разом із відзивом подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування посилається на неспівмірність ціни позову та заявлених витрат на професійну правничу допомогу. 08.01.2025 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому вказує, що на рахунок позивача надійшла оплата по заборгованості, однак не відшкодованими залишається інфляційні втрати, 3% річних та судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 28 червня 2022 року між сторонами було укладено Договори про надання послуг № 402-019/1 і № 402-020/1 стосовно квартир [ADDRESS] відповідно, за умовами яких позивач зобов`язався надавати послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, тимчасового постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання електричної енергії, додаткових послуг тощо, а відповідач зобов`язався приймати та сплачувати надані позивачем послуги. Відповідач свої зобов`язання щодо сплати наданих позивачем послуг у встановлені Договорами порядку і строки не виконав, внаслідок чого станом на 01.11.2024 р. у нього виникла заборгованість по квартирі [ADDRESS] в сумі 11 130,36 грн., яка складається з 10 263,03 грн. - основний заборгованості; 757,90 грн. - інфляційні втрати, 109,43 грн. - 3 % річних, а також заборгованість по квартирі [ADDRESS] в розмірі 22966,84 грн., з яких: 21814,29 грн. - основний розмір заборгованості; 920,14 грн. - інфляційні втрати, 232,41 грн. 41 коп. - 3 % річних. 27.12.2024 року на банківський рахунок позивача відповідачем сплачено розмір основної заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме: - по квартирі [ADDRESS] - в розмірі 11 375,52 грн.; - по квартирі [ADDRESS] - в розмірі 24 198,47 грн., що відповідно на дату сплати складає 35573,99 грн. Таким чином, відповідачем здійснено оплату заборгованості за послугами з обслуговування будинку, прибудинкової території та комунальними послугами після відкриття судом провадження у справі, що за своєю суттю є визнанням боргу. З огляду на заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з обслуговування будинку, прибудинкової території та комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] за період з 01.01.2024 р. по 31.10.2024 р. у розмірі 11130,36 грн. з яких: 10263,03 грн. основний розмір заборгованості, 757,90 грн. інфляційні втрати, 109,43 грн. 3% річних та по квартирі [ADDRESS] за період з 01.01.2024 р. по 31.10.2024 р. у розмірі 22966,84 грн. з яких: 21814,29 грн. основний розмір заборгованості, 920,14 грн. інфляційні втрати, 232,41 грн. 3% річних та з врахуванням сплачених відповідачем коштів згідно квитанції №308726518 від 27.12.2024 р. у розмірі 24198,47 грн. та квитанції №308726975 від 27.12.2024 р. у розмірі 11375,52 грн., суд доходить висновку про повне погашення відповідачем заборгованості разом із відшкодуванням інфляційних втрат та 3% річних. За змістом пункту 2 частини 1 ст.255 України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. (постанова Верховного суду від 15.11.2023 року у справі № 522/3680/22). Провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. (постанова Верховного суду в складі ОП Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20). Отже, зважаючи на те, що 27.12.2024 року відповідачем було сплачено розмір основної заборгованості за отримані послуги за заявлений позивачем період та після відкриття провадження у справі, відповідач фактично визнав наявність заборгованості за спірний період та свій обов`язок сплатити за отримані послуги. Враховуючи вищезазначене, на час ухвалення рішення предмет спору відсутній, а тому провадження підлягає закриттю. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги шляхом сплати заборгованості після відкриття провадження, судові витрати пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 3028,00 грн. покладаються на сторону відповідача. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про відшкодування витрат на правову допомогу суд враховує позицію Верховного суду, викладену у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20). Відповідно до якої необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано доказів здійснення фактичної оплати витрат на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки), а тому суд доходить висновку про відмову у їх відшкодуванні.

Outcome: approved