Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до Монастириської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її баби [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на належні їй відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ТР № 01469 земельні ділянки площею 0,9716 га та 0,3945 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Комарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастрові номери 6124285900:01:001:0367 та 6124285900:01:001:0582 відповідно. На все майно спадкодавцем було складено заповіт на ім`я позивачки. Вона прийняла вищевказану спадщину, оскільки проживала на час відкриття спадщини із спадкодавцем без реєстрації, однак не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Водночас інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. З огляду на наведені обставини просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 10.12.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якій, серед іншого, просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки. Представник відповідача Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за його відсутності, з обставинами, викладеними в позові [PERSON] , погоджується. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, у письмових поясненнях щодо позову зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.12.2007 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Миколаївській області України, [PERSON] народилася [INFO] . Її матір`ю вказано [PERSON] , а в графі «Батько» зазначено лише ім`я « [PERSON] ». 09.08.1975 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00048065980 від 20.11.2024 року. Після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 26.12.2007 року матір`ю [PERSON] зазначено [PERSON] , а у вищевказаному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану остання зазначена як [PERSON] . 14.05.1974 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.05.1974\~року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.09.2004 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу № [NUMBER] від 18.01.2008 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, шлюб між батьками позивачки [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 26 від 26.11.1991 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Як вбачається з фотокопії державного акта на право приватної власності на землю серії ТР № 01469 бабі позивачки [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,37\~га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комарівської сільської ради, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,40 га та 0,97 га. Належність [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю серії ТР № 01469 підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-766/2-25 від 17.02.2025 року. Зі змісту цієї відповіді вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Монастириською районною державною адміністрацією громадянам с.\~Комарівка території Лядської сільської ради по с.с. «Україна» Монастириського району Тернопільської області, 04.12.1996 року [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0152785 (запис № 36). Надалі відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю громадянам с.\~Комарівка, с. Затишне території Комарівської сільської ради за рахунок земель колективної власності с.\~с. «Україна» Монастириського району Тернопільської області [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії ТР № 01469, яким посвідчено її право власності на земельною ділянку загальною площею 1,37\~га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,40 га (пасовища) та 0,97 га (рілля). Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0001349302024 та № НВ-0001349252024 від 03.06.2024\~року, згідно з якими земельним ділянкам площею 0,3945 га та 0,9716 га, що належали [PERSON] відповідно до державного акта серії ТР № 01469 від 19.11.2002 року, присвоєно кадастрові номери 6124285900:01:001:0582 та 6124285900:01:001:0367 відповідно. Державний акт на право приватної власності на землю серії ТР № 01469 від 19.11.2002\~року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 11.12.2024 року). Баба позивачки [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.12.2015 року, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 30.10.2008 року секретарем виконавчого комітету Комарівської сільської ради Печіль Л. М., зареєстрований в реєстрі за №\~ 118, відповідно до якого заповіла усе належне їй майно позивачці [PERSON] . Як вбачається зі змісту довідки № 88 від 09.04.2024 року, виданої виконкомом Монастириської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована на момент смерті за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом із нею за вказаною адресою без реєстрації також проживала [PERSON] (позивачка). Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 591/01-16 від 13.12.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкової справи не заведено. Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека\~В.\~І. № 556/02-31 від 29.11.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,9716 га та 0,3945 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ТР № 01469, що залишилися після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи із таких підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Водночас ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ст. 1225 ЦК України. За приписами п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що бабі позивачки [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,9716 га та 0,3945 га відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №\~01469, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Комарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастрові номери 6124285900:01:001:0367 та 6124285900:01:001:0582 відповідно. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла. Дані про інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині та прийняли її, відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved