Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

23 листопада 2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа 1 [PERSON] , заінтересована особа 2 [PERSON] , заінтересована особа 3 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа 4 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту батьківства. Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник зазначає, що проживала разом з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період часу з липня 2008 року по лютий 2022 року в [ADDRESS] . Від їхніх стосунків у них народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Оскільки заявник та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, то в актовому записі про народження дитини відомості про батька було записано відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері). [PERSON] завжди визнавав себе батьком дитини, мав намір подати спільну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства. Проте після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України заявник з сином виїхали до Республіки Польща, де отримали тимчасовий захист, тому не встигли це зробити. [PERSON] піклувався про заявницю під час вагітності, забирав її та сина з пологового будинку, приймав участь під час обряду хрещення сина, вони разом проживали, вели спільне господарство, проводили спільний відпочинок, він забезпечував їх матеріально. Син знає свого біологічного батька та називає його «батьком». Близькі родичі [PERSON] підтверджують, що він визнавав [PERSON] як сина, зокрема, його батько [PERSON] (дідусь сина по батьківській лінії) та дочка від першого шлюбу [PERSON] . Спору щодо батьківства немає. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України [PERSON] у жовтні 2022 року був мобілізований на військову службу, проходив її у званні солдат у [NUMBER] прикордонному загоні Державної прикордонної служби України. Згідно витягу з наказу начальника [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України наказано облікувати солдата [PERSON] як безвісти відсутнього з 27 березня 2023 року. Відповідно до висновку службового розслідування за фактом відсутності солдата [PERSON] , останній в період з 17:10 год по 20:00 год 27 березня 2023 року в результаті штурмових дій окупаційних військ збройних сил російської федерації вогневої позиції зник під час бою в населеному пункті Бахмут Донецької області. З письмового пояснення свідка старшого солдата [PERSON] стало відомо, що 27 березня 2023 року близько 17 год 00 хв під час відбиття штурму біля солдата [PERSON] розірвалась міна та він одразу впав на землю; [PERSON] отримав поранення, несумісні з життям; у зв`язку з інтенсивними мінометними обстрілами здійснити евакуацію його тіла не було можливим. За фактом зникнення безвісти [PERSON] Івано-Франківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області зареєстровано кримінальне провадження № 12023091010001110 від 08 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, №20231114-1495, сформованого 14 листопада 2023 року Міністерством внутрішніх справи України, [PERSON] 27 березня 2023 року зник на території бойових дій (під час воєнних дій); 10 листопада 2023 року набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. На даний час заявник як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] в його інтересах має намір оформити йому пенсію по втраті годувальника та інші соціальні виплати, для чого необхідно подати пенсійному органу документ, що підтверджує родинні зв`язки дитини з батьком. Таким документом є виключно свідоцтво про народження, в якому зазначаються відомості про батьків. Оскільки [PERSON] має статус «безвісти відсутній за особливих обставин», то тільки в судовому порядку можливо встановити факт батьківства [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] . Крім цього, встановлення даного факту буде повністю відповідати якнайкращим інтересам неповнолітньої дитини, яка має право знати про своє походження та мати відповідні документи, які це засвідчують, а також право користуватись соціальними пільгами та гарантіями від держави як дитина особи, визнаної в установленому порядку «безвісти відсутнім за особливих обставин». За таких обставин заявник просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження, в якому зазначити відомості про батька дитини: [PERSON] , [INFO] , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (т. 1 а.с. 1-7). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 листопада 2023 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (т. 1 а.с. 36-37). Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року заяву залишено без руху (т.1 а.с. 38-40). 04 грудня 2023 року заявником усунуто виявлені недоліки (т. 1 а.с. 42-44). Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження з викликом учасників справи (т. 1 а.с. 45-46). 18 січня 2024 року до суду надійшли пояснення заінтересованої особи 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в який просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України (а.с. 64-71, 73-79). Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року визнано обов`язковою явку заявника [PERSON] у судове засідання (т. 1 а.с. 86-87). Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року по даній справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено (т. 1 а.с.206-208). Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року провадження по справі поновлено (т. 1 а.с. 216-217). Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року по даній справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, провадження по справі зупинено (т.1 а.с.229-231). Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року провадження по справі поновлено (т. 2 а.с. 12-13). Заявник [PERSON] у судове засідання не прибула, проте представник заявника адвокат Розганюк Т.Є. надала до суду заяву про розгляд справи без участі заявника, вимоги заяви підтримала, просила заяву задовольнити (т. 2 а.с. 17). Заявник, надаючи пояснення 24 квітня 2024 року в режимі відеоконференції, пояснила, що проживала разом з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період часу з липня 2008 року по лютий 2022 року в місті Івано-Франківську. Під час їхніх стосунків у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому в актовому записі про народження дитини відомості про батька було записано з її слів. Вона мала перший шлюб, де у неї народилася дитини. Після розлучення вона мала конфлікт з чоловіком, який постійно наголошував на тому, що забере у неї дитину. Тому після складного розлучення вона вже не мала бажання виходити заміж та записувати [PERSON] батьком [PERSON] . [PERSON] завжди визнавав себе батьком дитини, а також мав намір подати спільну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства. Просила заяву задовольнити (т. 1 а.с. 117-120). Заінтересована особа 1 [PERSON] до суду не прибув, але подав заяву про розгляд справи без його участі, повністю визнає заяву про встановлення факту батьківства та просить задовольнити (т. 1 а.с. 90). Заінтересована особа 2 [PERSON] до суду не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви визнає та просить задовольнити (т. 1 а.с.163, т. 2 а.с. 18). Надаючи пояснення у судовому засіданні 24 квітня 2024 року, [PERSON] пояснила, що її тато [PERSON] має ще сина [PERSON] , [INFO] , якого виховував та утримував, Вона завжди знала, що [PERSON] є її братом. Щодо того, чи був її батько вказаний як батько у свідоцтві про народження [PERSON] , вона не знає та ніколи цим не цікавилася. [PERSON] сприймала [PERSON] як брата (т. 1 а.с. 117-120). Представник заінтересованої особи 3 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника (т.1 а.с. 56-57, 82, 104, 114-115, 128-129, 143, 150, 153-154, 174-176а, 184-185, 186). Представник заінтересованої особи 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до суду не прибув, проте у поясненнях представник просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника Головного управління (а.с.64-71, 73-79). Під час провадження по справі свідок [PERSON] суду пояснила, що є двоюрідною сестрою заявниці по лінії матері. З 2008 року [PERSON] перебувала у стосунках з [PERSON] . У 2009 році у них народився син [PERSON] . У зв`язку із тим, що [PERSON] вживав спиртні напої, вони не проживали разом з [PERSON] , хоча [PERSON] хотів узаконити їхні стосунки. Вона є хрещеною мамою [PERSON] . [PERSON] завжди називав [PERSON] батьком і хоче носити його прізвище. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є двоюрідною сестрою [PERSON] по лінії батька. У [PERSON] був перший шлюб, який не склався. Потім [PERSON] перебувала у стосунках з [PERSON] , від яких у них народився син [PERSON] , якого [PERSON] дуже любив. Він дуже хотів записати дитину на себе, але [PERSON] не наважувалася. [PERSON] постійно визнавав свого сина, постійно проводив з ним час. З урахуванням приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи за відсутності учасників справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно частини шостої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Оскільки учасники справи у судове засідання, призначене на 13 березня 2025 року, не з`явилися, суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (т. 1 а.с. 13). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (т. 1 а.с. 14). Батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (т. 1 а.с. 17). Як вбачається з копії Витягу з наказу № 1191-АГ від 19 липня 2023 року [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби України, солдата [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 27 березня 2023 року (т. 1 а.с. 18). 18 травня 2023 року складено висновок службового розслідування за фактом відсутності солдата [PERSON] , згідно якого останнього слід обліковувати як безвісти відсутнім за особливих обставин (т. 1 а.с. 19-21). Івано-Франківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за фактом зникнення безвісти [PERSON] зареєстровано кримінальне провадження № 12023091010001110 від 08 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (т.1 а.с.22). Відповідно до копії Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, № 20231114-1495, сформованого 14 листопада 2023 року Міністерством внутрішніх справи України, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , УНЗР [NUMBER] , зник на території бойових дій (під час воєнних дій); 10 листопада 2023 року набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин (т.1 а.с.23). 14 листопада 2023 року [PERSON] була складена і нотаріально посвідчена заява про те, що його син [PERSON] , [INFO] , до його зникнення безвісти в зоні бойових дій визнавав себе батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] у [PERSON] , [INFO] , з якою він проживав та вів спільне господарство (т. 1 а.с. 24-26). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 27зв). Батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (т.1 а.с.28). [INFO] був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (т.1 а.с.28 зв.). [INFO] складено свідоцтво таїнств хрещення і миропомазання [PERSON] , який народився [INFO] (т. 1 а.с.29). [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю [PERSON] , померла [INFO] (т. 1 а.с. 17, 98). Адвокат Розганюк Т.Є. зверталася із заявою до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про надання інформації про те, чи отримує [PERSON] допомогу на дитину як одинока мати, якщо не отримує, то в якій період отримувала допомогу на дитину як одинока мати та з якої підстави їй було припинено таку виплату (т.1 а.с.99). Департаментом соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради була надана відповідь адвокату [PERSON] на її адвокатський запит від 28 лютого 2024 року, з якої вбачається, що на підставі останньої заяви від 19 листопада 2019 року на призначення допомоги одиноким матерям, а також декларації про доходи та майновий стан, [PERSON] призначено допомогу на період з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року. Станом на 29 лютого 2024 року [PERSON] на обліку в департаменті не перебуває, жодних видів соціальних допомог та компенсацій не отримує (т. 1 а.с. 100). Згідно висновку експерта від 04 грудня 2024 року № СЕ-19/114-24/23216-БД Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, генетичні ознаки Y-хромосоми наданого на дослідження зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 2) збігаються з генетичними ознаками Y-хромосоми наданого на дослідження зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] (об`єкт № 1), що може свідчити про біологічну спорідненість між ними по батьківській лінії (т. 2 а.с. 2-10). Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною другою вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до частини третьої\~статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XIIвід 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 7 Конвенції про права дитини встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Статтею 121 Сімейного кодексу України\~встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини другої\~статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Стаття 126 Сімейного кодексу України передбачає, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. У відповідності до положень статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. За змістом статті 128 Сімейного кодексу України закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України. Також за\~статтею 130 Сімейного кодексу України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. У відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України,\~при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частиною першою статті 10 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Чинним законодавством України процедура встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісти, не передбачена, тому у даному випадку за аналогією мають застосовуватися норми щодо встановлення факту батьківства за померлою особою. З роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» слідує, що справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до\~ст. 128 СК України\~справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. У\~пункті 7 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~статті 135 СК України. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Визнання батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. У\~пункті 15 постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. У постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16 зазначено, що «доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги». Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства (висновок Верховного Суду у справі №552/4291/22 від 13 вересня 2023 року). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства (рішення від 07 травня 2009 року у справі Калачова проти російської федерації). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. При вирішенні питання про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Так, у справі, що розглядається судом установлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері. Івано-Франківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12023091010001110 від 08 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України за фактом зникнення безвісти [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , зник на території бойових дій (під час воєнних дій); 10 листопада 2023 року набув статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Також судом досліджено копії фотозображень, на яких міститься [PERSON] , поруч з яким знаходиться дитина син [PERSON] (а.с. 32-34). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні кожний окремо показали, що [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] . У 2009 році у них народився син [PERSON] , якого [PERSON] дуже любив та хотів записати дитину на себе, але [PERSON] не наважувалася. [PERSON] постійно визнавав свого сина, постійно проводив з ним час. Висновком експерта від 04 грудня 2024 року № СЕ-19/114-24/23216-БД Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру встановлено, що генетичні ознаки Y-хромосоми наданого на дослідження зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] збігаються з генетичними ознаками Y-хромосоми наданого на дослідження зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] , який є батьком [PERSON] , що може свідчити про біологічну спорідненість між ними по батьківській лінії. При цьому, оцінюючи такий доказ, як висновок експерта від 04 грудня 2024 року, суд, з урахуванням інших доказів, зібраних у справі, які проаналізовано судом, з огляду на відсутність спростування такого доказу, або клопотання сторін, що поданий доказ викликає сумнів, вважає його належним та допустимим у межах цієї справи, а тому приймає його до уваги разом з іншими доказами. Враховуючи викладене, а також те, що заінтересовані особи [PERSON] , який є батьком [PERSON] , та [PERSON] ,, яка є донькою [PERSON] , не заперечують та визнають факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] , а висновком спеціаліста за результатами дослідження зразків ДНК між [PERSON] , як вірогідним дідусем, та [PERSON] , як вірогідним онуком, вказують на підтверджений перевірений зв`язок та ймовірність збігу спорідненості по батьківській лінії, суд вважає підтвердженим факт батьківства [PERSON] щодо сина [PERSON] , а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями\~статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у\~статтях 126 Сімейного кодексу України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі частини сьомої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати заявнику не підлягають відшкодуванню. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 121, 125, 126, 128, 130, 134, 135 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved