Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» (далі - ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 4077-2596-2 від 24.12.2023 між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] , відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 365 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «ФК «Процент» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. У зв`язку з невиконанням належним чином зобов`язань за вказаним кредитним договором у відповідача станом на 18.11.2024 утворилася заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам у розмірі 41250,00 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також відшкодувати судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 27.12.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано у АТ «Універсал Банк» докази по справі (а.с.108,109). Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, а також, не повідомлено причини неявки в судове засідання. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 24.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" та [PERSON] укладено кредитний договір № 4077-2596-2. Згідно з п.1.1 вказаного договору, за цим договором товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 2.5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить м (912,5% річних) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою (п. 1.2 договору). Згідно з пунктом 1.3 зазначеного договору, строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього договору. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом товариство рекомендує позичальнику здійснити повне погашення нарахованих процентів та кредиту згідно наступного розрахунку, а саме дата видачі кредиту 24.12.2023, дата платежу процентів першого періоду 23.01.2024, сума кредиту 5000,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом 3750,00 грн., разом до сплати 8750,00 грн. Пунктом 1.7 визначено, що товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС») або іншим способом. Згідно з п. 1.8-1.11 кредитного договору, розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в додатку №1 до цього договору. Продовження строку надання кредиту вказаного в п. 1.3 договору не передбачено. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави та не потребує укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та повернення кредиту. Протягом строку дії цього договору комісії за користування кредитом залишаються не змінними. Сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 8 цього договору у строки відповідно до графіку визначеному у додатку №1. Нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункті 1.1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений в пункті 8 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.4.1-4.2 кредитного договору). Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, у разі прострочення з оплати чергового платежу нарахування процентів за кредитом, позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати. Згідно копії платіжного документу № 711054157, 24.12.2023 ТОВ «ФК «Процент» на виконання зобов`язань за кредитним договором № 4077-2596-2 від 24.12.2023 перерахувало відповідачу кошти у сумі 5000 грн. на картку № [NUMBER] . Згідно з листом АТ «Універсал Банк» за вих. №БТ/985 від 03.02.2025, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну карту № [NUMBER] . Повідомлено, що інформація про підтвердження здійснення операції (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № № [NUMBER] у період з 24.12.2023 року по 29.12.2023 року надходила на номер телефону : [NUMBER] . Також зазначено, що всі номера телефону, які знаходяться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) - [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала у зв`язку з чим станом на 18.11.2024 утворилась заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам у сумі 41250,00 гривень за період з 24.12.2023 року по 18.11.2024 року. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Кредитний договір між ТОВ ФК «Процент» та відповідачем був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 18.11.2024 року утворилась заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам у сумі 41250,00 гривень. Згідно ст. ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, і на даний час прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом становить 41 250 грн 00 коп , суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Щодо вимоги про стягнення з відповідача правової допомоги у сумі 10000 гривень суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн наступними документами: копією договору № 03/06/2024 від 03.06.2024 про надання юридичних послуг (а.с.80-83); копією свідоцтва серія ПГ №2412 від 23.10.2018 про право Руденка К.В. за заняття адвокатською діяльністю (а.с.84); копією довіреності, виданої ТОВ «ФК «Процент» адвокату Руденку К.В. (а.с.86,87); копією акту приймання-передачі наданих послуг № 3 до договору про надання юридичних послуг від 27.11.2024 (а.с.88); витягом від 27.09.2024 з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 3 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, з якого вбачається, який вид послуг був наданий адвокатом та вказана вартість за кожну послугу, загальна вартість 10 000 грн (зокрема, саме за підготування позову за кредитним договором № 4077-2596-2 від 24.12.2023); копією платіжного доручення про сплату витрат на правову допомогу (а.с.90). При цьому, суд зауважує, що в найменуванні послуг, зазначених у Витязі з Реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 3 до договору про надання юридичних послуг від 27.11.2024 визначено два пункти: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] та клопотання про витребування доказів (вказана вартість 9000 грн) та складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику з [PERSON] (вказана вартість 1000 грн), проте в акті приймання передачі наданих послуг № 3 замовник прийняв від виконавця лише один вид послуг підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам згідно реєстру №1, вартість якої оцінено у 100 000 грн. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved