Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.03.2020 [PERSON] подала заявку № 1863967 на отримання кредиту у ТОВ «Мілоан». Дана заява перебуває у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Оформлення вказаного кредиту відбулось з використанням одноразового пароля. ТОВ «Мілоан» направив відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор при введенні якого відповідач підтвердив прийняття умов договору про споживчий кредит. Відповідач отримав проект кредитного договору разом з додатками, ознайомився з його умовами, правилами, розміщеними на веб-сайті ТОВ «Мілоан». Відповідач уклав договір про споживчий кредит № 1863967 від 05.03.2020 з ТОВ «Мілоан» (ЄДРПОУ 40484607) та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 6500 грн. 09.10.2020 згідно умов договору по відступлення прав вимоги № 03/10 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 1863967 від 05.03.2020 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». 24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу у відповідності до умов якого набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1863967 від 05.03.2020 . Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №1863967 від 05.03.2020 у розмірі 16055 грн.; судові витрати у розмірі 2422,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Відповідач відзиву на позов не подала. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач уклав\~договір про\~споживчий кредит\~№1863967\~від 05.03.2020\~ \~ з\~ТОВ «Мілоан»\~(ЄДРПОУ\~40484607)\~та на\~підставі \~платіжного доручення\~відповідачу були\~перераховані кредитні\~кошти на\~картковий рахунок\~у розмірі\~6000,00\~грн.\~Даний договір\~укладено в\~електронній формі\~та є\~письмовим правочином,\~який відповідає\~вимогам ст. ст.\~207,\~208,\~1047,\~1055 ЦК України,\~оскільки він\~вчинений в\~письмовій формі\~та підписаний\~уповноваженими особами. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в сумі 6000,00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів та зарахування на картку. Натомість, відповідач умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16055 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6500 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8755 грн., заборгованість за комісією у розмірі 780 грн., що підтверджується розрахунком. 09.10.2020 згідно умов договору по відступлення прав вимоги № 03/10 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 1863967 від 05.03.2020 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». 24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» укладено договір факторингу у відповідності до умов якого набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1863967 від 05.03.2020. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України,\~до\~нового кредитора\~переходять права\~первісного кредитора\~у зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі ст. 1054 ЦК України встановлюється, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення. Що стосується заявлених вимог, щодо стягнення заборгованості за нарахованою комісією, то суд вважає в цій частині позову необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідно до анкети-заяви на кредит №1863967 від 05.03.2020 до складові частини сукупної вартості кредиту входила комісія за наданні кредиту у розмірі 780,00 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 12% від суми кредиту за договором. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21. Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21). Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах. Відповідно до анкети-заяви на кредит №1863967 від 05.03.2020 до складові частини сукупної вартості кредиту входила комісія за наданні кредиту у розмірі 780,00 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 12% від суми кредиту за договором, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Разом з тим, з виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається що відповідач користувався кредитними коштами, що не спростовано відповідачем, тому суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 15275 грн. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2304,71 грн. Позивач також заявив вимогу про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 6000,00 грн. На підтвердження цих витрат надано: копію договору про надання правової допомоги № 43657029 від 07.08.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М.; детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) від 07.08.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Що\~стосується судових\~витрат ,\~то в\~частині правової\~допомоги суд\~вважає їх\~завищеними, отже суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності , доходить до висновку, що у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Outcome: partial