Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

У травні 2024 року заявник звернувся до Деражнянського районного суду Хмельницької області із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що він є рідним братом по маминій лінії [PERSON] , [INFO] . Так, у вересні 1966 році [PERSON] поїхав на навчання в Дніпропетровськ. З того часу будь-який зв`язок з ним втрачено, ніяких відомостей про його місцезнаходження не здобуто. \~ З\~офіційною заявою\~про вчинення\~пошукових (розшукових)\~дій щодо\~встановлення місця\~перебування [PERSON] \~сторона заявника\~зверталася до\~Відділу поліції\~№3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, проте отримав відповідь про те, що вжитими заходами встановити місце перебування [PERSON] , [INFO] , на даний час не представилось можливим, знайти не можуть. Про місце перебування [PERSON] немає відомостей набагато більше року, цей факт підтверджується повідомленням та архівною довідкою Виконавчого комітету Деражнянської міської ради. Метою визнання [PERSON] безвісно відсутнім є необхідність надання компетентному органу відомостей про можливості або неможливості здійснювати [PERSON] догляд за спільною матір`ю заявника та [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Така інформація потрібна для правильності оформлення догляду на непрофесійній основі за особою похилого віку та призначення опіки чи піклування, а тому заявник просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Бомкове, Деражнянського району, Кам`янець Подільської області безвісно відсутнім за постійним місцем його проживання с. Бомкове, Хмельницького району, Хмельницької області, починаючи з 1 вересня 1966 року по теперішній час. Згідно з ухвалою судді від 03.07.2024 року вказану заяву залишено без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви. Увалою судді від 04.10.2024 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. \~ В судовому засіданні заявник та його представник адвокат Малий Р.А. підтримали заявлені вимоги та просили заслухати свідків по справі. Представник заінтересованої особи Деражнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд заяви без її участі, зазначивши, що у задоволенні позовних вимог покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Деражнянської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви без його участі, зазначивши, що у прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Допитані окремо в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знають сім`ю [PERSON] . Підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] є її синами, а між собою вони є неповнорідними братама. Крім того, зазначили, що [PERSON] у 1966 році поїхав на навчання та з того часу за місцем проживання в с. Бомкове, не з`являвся і до цього часу про нього нічого не відомо. \~ Дослідивши\~письмові матеріали\~справи,\~повно і\~всебічно оцінивши\~всі фактичні\~обставини справи\~та докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи,\~зокрема,\~показання свідка,\~суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме те, що вони є неповнорідними братами по маминій лінії підтверджується: - свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого 27 листопада 1950 року Зяньковецькою с/б Деражнянського району Кам`янець-Поділької області, з якого вбачається, що [INFO] у с. Бомково Деражнянського району Кам`янець-Поділької області народився [PERSON] , де в графі "мати" зазначено " [PERSON] "; - свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 27.08.1969 року Зяньковецькою с/б Деражнянського району, з якого вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , де в графі "мати" зазначено " [PERSON] "; - рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 24.01.2025 року, яким встановлено юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , інвалід ІІ групи, уродженка села Зяньківці Деражнянського (на даний час Хмельницького) району Хмельницької області доводиться матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженцю села Зяньківці Деражнянського (на даний час Хмельницького) району Хмельницької області. Із повідомлення заступника начальника ВП №3 начальника СКП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Олени Козицької, вбачається, що вжитими заходами встановити місце перебування [PERSON] , [INFO] , на даний час не представилось можливим, знайти не можуть. Разом з тим, із архівної довідки виданої виконавчим комітетом Деражнянської міської ради Хмельницької області вбачається, що в по господарській книзі №1 за 1964-1966 роки с.Бомкове (Бомково) Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області за особистим рахунком № [NUMBER] зазначено господарство в с.Бомково, голова сім`ї [PERSON] (слова « [PERSON] » закреслено і зверху написано « [PERSON] ». В розділі І «Список членів сім`ї» зазначено: [PERSON] (відношення до голови сім`ї - дочка, березень 1932 року народження, [PERSON] (відношення до голови сім`ї внук), листопад 1950 року народження, який вибув на навчання в Дніпропетровськ з вересня 1966 року, в подальшому [PERSON] в погосподарських книгах не значиться. Разом з тим, із повідомлення Виконавчого комітету Деражнянської міської ради Хмельницької області від 08.05.2024 №02.13-03/239 вбачається, що згідно реєстру територіальної громади відомості на [PERSON] , [INFO] , уродженця села Бомкове, відсутні. Заявник зазначив, що метою визнання [PERSON] безвісно відсутнім є необхідність надання компетентному органу відомостей про можливості або неможливості здійснювати [PERSON] догляд за спільною матір`ю заявника та [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Тому вимушений звертатись в суд з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Відповідно до ч.1 ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Згідно ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За вимогами ст.ст.305-309 ЦПК України виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. Згідно положень статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження №61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Відповідно до п.7 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Згідно положень ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. З`ясувавши всі обставини у справі, а саме відсутність відомостей про перебування [PERSON] , [INFO] у місці його постійного проживання, відсутність відомостей про дійсне перебування останнього і неможливість отримати такі відомості, сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про наявність юридичного складу для визнання [PERSON] , [INFO] безвісти зниклим та наявність підстав для задоволення заяви. Згідно ч.7 ст.94 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Також, слід роз`яснити, що згідно ч.1 ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до положень ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі викладеного та

Outcome: approved