Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.07.2006 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, який 01.08.2024 року розірвано рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним за адресою: [ADDRESS] . Донька навчається у Криворізькому державному педагогічному університеті на І курсі за денною формою навчання за спеціальністю «013 Початкова освіта» групи ПНП-24 факультету психолого-педагогічного», термін навчання для здобуття ступеня бакалавр - з 01.09.2024 по 30.06.2028 . Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, починаючи з 03 лютого 2025 року до досягнення донькою 23-х років, тобто до [INFO] , за умови продовження нею у цей період навчання. У судове засідання учасники справи не викликались. Відповідач відзив не надала. Третя особа пояснень щодо позову не надала. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року відкрито провадження у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої є: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки №66 від 04.12.2024 року виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , 2007 року народження. [PERSON] навчається у Криворізькому державному педагогічному університеті на І курсі за денною формою навчання за спеціальністю «013 Початкова освіта групи ПНП-24 факультету психолого-педагогічного», термін навчання для здобуття ступеня освіти бакалавр - з 01.09.2024 по 30.06.2028, за державним замовленням; стипендію не отримує. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до положень ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд України у постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав аналогічні роз`яснення щодо визначення осіб, які мають право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу повнолітньої доньки у коштах на харчування, одяг та взуття, на придбання необхідних матеріалів для навчання, тощо. При цьому, суд враховує, що повнолітня донька навчається за денною формою навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати, потребує матеріальної допомоги. Мати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки в період навчання не надає. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність у неї осіб на утриманні, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати повнолітню доньку в період навчання та відзиву не надала. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved