Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~[PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.02.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія Гардіан» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб FIAT DOBLO днз [NUMBER] . 29.09.2020 року, об 11 годині 51 хвилина, водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», н/з [NUMBER] , біля буд. 23 по вул. Володимира Великого в м. Кривий Ріг, не був уважний. Не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та не звернувся за допомогою до інших осіб, допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Mazda CX-5» н/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.10, 10.9\~ПДР\~України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з умовами полісу ОСЦПВ №АО2343002 на підставі страхового акту ЦВ/5029/1 розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб MAZDA CX-5 днз [NUMBER] складає 16704,10 гривень. Відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК`ГАРДІАН» власнику транспортного засобу Mazda CX-5» н/з [NUMBER] витрати на ремонт автомобіля в сумі 16704,10 гривень. На підставі вищевикладеного просить стягнути з [PERSON] на свою користь 16704,10 гривень шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір та витрати пов`язанні з наданням правничої допомоги в сумі 2000,00 гривень. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.12.2024 року, відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлявся належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, шляхом направлення судом ухвали суду про відкриття провадження від 30.12.2024 року. Вказані документи відповідач отримав, що підтверджується матеріалами справи.\~Відзиву на позовну заяву від\~відповідача\~до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до п.1 ч.8\~ст.128 ЦПК України. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд вважає\~за необхідне\~у відповідності\~до вимог\~ст.\~280-281\~ЦПК України,\~вирішити справу\~в заочному\~порядку,\~з огляду\~на те,\~що відповідач\~повідомлявся про\~розгляд справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подала, крім того, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що згідно постанови Саксаганського районного суду міста кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2020 року, 29.09.2020 року, об 11 годині 51 хвилина, водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», н/з [NUMBER] , біля буд. 23 по вул. Володимира Великого в м. Кривий Ріг, не був уважний. Не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності маневру та не звернувся за допомогою до інших осіб, допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Mazda CX-5» н/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , після чого залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 2.10, 10.9\~ПДР\~України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винних у вчиненні правопорушення,передбаченого ст.. 214, 122-4 КУпаП (а.с.12). 07.08.2020 року між АТ «СК «АРКС» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №102038а0дк (а.с. 1320). [PERSON] звернулась до АТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.21-зворот). Згідно заяви про виплату транспортного відшкодування АТ «СК`АРКС» звернувся до [PERSON] з претензією про виплату грошових коштів в сумі 16704,10 гривень (а.с.22). Згідно акту огляду транспортного засобу від 30.05.2020 року було пошкоджено задній бампер автомобіля «Mazda CX-5» н/з [NUMBER] (а.с.24). Згідно рахунку на оплату №2640 від 15.10.2020 року за товар «бампер задній» до автомобіля «Mazda CX-5», сума до сплати складає 11402,10 гривень (а.с.25). Сума відновлювальних робіт складає 4418,33 гривень (а.с.25 зворот). Згідно розрахунку страхового відшкодування за договором №102038а0дк від 07.08.2020 року автомобіля Mazda CX-5» н/з [NUMBER] , сума страхового відшкодування становить 16704,10 гривень (а.с.26). Згідно страхового акту №ARX2640673 від 15.10.2020 вирішено здійснити виплату у розмірі 11402,10 гривень, отримував ПП АЕЛІТА (а.с.27). Згідно страхового акту № ARX2642731вирішено здійснити виплату у розмірі 5302,00 гривень, отримувач АСТ-КОМБІ ІІ ТОВ (а.с. 28). Згідно витягу з ЦБД між [PERSON] та ТДВ «СК ГАРДІАН» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с 30-31). Згідно страхового акту №ЦВ/5029/1 розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб MAZDA CX-5 днз [NUMBER] складає 16704,10 гривень (а.с.36). Згідно платіжного доручення №714984 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія АРКС» на користь АСТ-КОМБІ ІІ ТОВ було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 5302,00 гривень (а.с. 37). Згідно платіжного доручення №713808 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія АРКС» на користь ПП АЕЛІТА було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 11402,10 гривень (а.с.37 зворот). Представником ТзДВ «Страхова компанія «ГАРДІАН» А. Даніловою було направлено [PERSON] вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 16704,10 гривень (а.с.39). До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Згідно з пунктом «б» підчастини 38.1.1. частини 38.1. статті 38 цього Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Стаття 979 ЦК України передбачає, що\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до приписів частини 1 статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 1188\~ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За правилом пункту 1 частини 2 ст. 22 ЦК України реальними\~збитками є\~втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Суд погоджується з аргументами сторони представника позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Суд звертає увагу, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.1 Страховик після виплати страхового відшкодування має право\~подати регресний позов.\~Згідно з п.п. 38.1.1 ст. 38 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить обґрунтованого переконання, що майнові права позивача порушені, оскільки ним виплачено (в межах ліміту) потерпілому суму страхового відшкодування і наявна підстава, передбачена ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для регресного позову позивача (страховика). Враховуючи, що відповідачем зазначену суму позивачу не відшкодовано, тому позов піддягає до задоволення повністю. Щодо стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано Договір про надання правової допомоги від 07.11.2023, укладений між позивачем та адвокатом Капля А.С., яким сторони погодили гонорар за написання та подання позовної заяви вартістю 2000 грн., також надано акт №9 про наданя послуги, в тому числі з написання позовної заяви відносно [PERSON] та додано платіжну інструкцію №218517 про отримання коштів за актом №9 від 01.09.2024 (а.с. 8-11). Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133\~ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3\~статті 134 ЦПК України\~визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами\~ст. 137 ЦПК України\~встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст.\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Згідно з\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., та відповідно до вимог ч.4 ст.137, ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 2000,00 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3028 грн. На підставі статей 22, 979, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України, статей 28, 38, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved