Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] [INFO] . На момент смерті [PERSON] проживали з чоловіком за адресою: [ADDRESS] . Інші особи, які фактично проживали з ними, відсутні. З повідомлення приватного нотаріуса Вечірко Н.В. від 29.07.2024 року № 242/02-14 позивачу стало відомо, що іншими спадкоємцями, які прийняли спадщину є [PERSON] та [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини вони були зареєстровані за місцем проживання спадкодавця. Згідно довідки Катеринопільської селищної ради №199/02-65 від 10.06.2024 року на момент смерті [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , також були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] ; онука [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що вказані особи зареєстровані за вказаною адресою, але фактично не проживають з 2009 року по даний час, що підтверджується Актом обстеження про факт не проживання осіб за місцем реєстрації від 26.06.2024 року. Позивач просить суд встановити факт, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що проживав за адресою: [ADDRESS] , його доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не проживали за зареєстрованим місцем проживання, а сааме: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Замковенко В.М., подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення повісток. В подальшому, суд здійснив виклик відповідачів відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті Судової влади України. Третя особа представника в судове засідання не направила, звернулась до суду з заявою, згідно якої просить суд розглянути справу без участі її представника. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З відомостей, що містяться у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.05.1984 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.05.1984 року, про що складено актовий запис за № 17. Після укладення шлюбу позивач отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.9). З відомостей, що містяться у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2024 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в смт. Катеринопіль, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 24.01.2024 року № 26 (а.с. 10). Згідно повідомлення нотаріуса Вечірко Н.В. від 29.07.2024 року № 242/02-14 вбачається, що приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу у Черкаській області Вечірко Н.В. було відкрито спадкову справу щодо майна спадкодавця [PERSON] за № 89/2024. Також вбачається, що іншими спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно відомостей довідки Катеринопільської селищної ради №199/02-65 від 10.06.2024 року, на момент смерті [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , також були зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] ; онука [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] (а.с.13). З Акту обстеження про факт не проживання осіб за місцем реєстрації складеного 26.06.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживають з 2009 року по даний час (а.с. 14). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що є сусідкою позивача. Свідку відомо, що [PERSON] і [PERSON] починаючи з 2009 року не проживають у селищі Калинопіль (бувший Катеринопіль), бо виїхали на постійне місце проживання до м. Макіївка, Донецької області. Де вони зараз свідку невідомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, які є в цілому аналогічними із свідком [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. У\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Оцінивши за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~ досліджені\~у судовому\~засіданні докази,\~врахувавши належність,\~допустимість та\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~досліджених доказів\~у їх\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в судовому засіданні встановлено факт, що на час відкриття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Катеринопіль, Звенигородського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 24.01.2024 року № 26, доньки останнього - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не проживали за зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] . Встановлення даного факту матиме юридичні наслідки для оформлення спадкових прав позивача.

Outcome: approved