Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування поданого позову позивач посилається на те, що спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] , що до складу спадщини входить 2/5 частини вказаної квартири, з яких 1/5 частина належала спадкодавцю особисто, а інша 1/5 частка належала чоловікові спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , після якого спадщину дружина прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Крім того посилається на те, що відбуваються зміни в законодавстві України щодо перебігу строку для прийняття спадщини, що введення на території України воєнного стану, постійні обстріли, зміни в порядку обчислення строків прийняття спадщини, викликані введенням воєнного стану, втрата позивачем особистого житла через військову агресію є обставинами, які перешкодили позивачці раніше реалізувати право на прийняття спадщини юридично, яке вона фактично прийняла у розумінні ст. 1268 ЦЦК України. Вважає, що зазначені причини пропуску строку для прийняття спадщини та подання відповідної заяви є поважними, оскільки були викликані незалежними від позивача обставинами. Зазначає, що пропуск шестимісячного строку позбавляє її реалізувати право спадкоємця та можливості отримати спадщину де-юре оформити документи, яку де-факто уже прийняла (за законом), у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду. Крім того вказує, що є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] , що інших осіб, які мають право отримання спадщини не має. Наголошувала, що нотаріус не врахував, що вона проживала на момент смерті разом із матір`ю та фактично прийняла спадщину. Ухвалою суду від 26.12.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.01.2025.2024 закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, натомість направила в судове засідання свого уповноваженого представника - адвоката Гулу С.В., яка позов підтримала та пояснила, що позивач є донькою померлої [PERSON] , що факт родинних відносин підтверджується матеріалами справи, що позивач проживала із померлою на момет смерті та не заявляла про відмову від спадщини, поважними причинами пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини вважала пригнічений психологічний стан позивача, викликаний втратою житла, а також триваючу військову агресію рф проти України, постійні обстріли м. Ізюм. У судове засідання відповідач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повдомлений належним чином. Третя особа в судове засідання свого представника також не направила, просила розглядати справу за відсутності її представника, заперечень проти позову не заявила. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що Ізюмським відділом державної реєстрації атків цивільного стану в Ізюмському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 186 від 15.03.2024, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.1970 [PERSON] народилась [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . Як убачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.12.2007, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, і остання взяла прізвище свого чоловіка. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.05.2001 шлюб між позивачем і [PERSON] був розірваний, після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище [PERSON] . Як убачається зі свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 02.02.1991, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, і остання взяла прізвище свого чоловіка. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.01.2016 шлюб між позивачем і [PERSON] був розірваний, після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище [PERSON] . Тож судом установлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач є донькою померлої [PERSON] . Згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 36688127 від 12.12.2012 квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 29.11.2024 позивач звернулась до Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з ст. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3, 15, 3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Тобто, заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської нотаріальної контори Нікуліної О.М., виконуючої обов`язки державного нотаріуса Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області, від 29.11.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки нею пропущений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Водночас, як убачається із вказаної постанови, згідно даних Спадкового реєстру від спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заповітів та спадкового договору від імені спадкодавця не посвідчувалось. До складу спадшини входить 2/5 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина першастатті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). У своїй Постанові Пленуму від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України у пункті 24 зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Позивач у своїй заяві зазначає, що відбуваються зміни\~в законодавстві\~України щодо\~перебігу строку\~для прийняття\~спадщини,\~що введення\~на території\~України воєнного\~стану,\~постійні обстріли,\~зміни в\~порядку обчислення\~строків прийняття\~спадщини,\~викликані введенням\~воєнного стану,\~втрата позивачем\~особистого житла\~через військову\~агресію є\~обставинами,\~які перешкодили\~їй \~реалізувати право\~на прийняття\~спадщини та в шестимісячний термін подати заяву про прийняття спадщини. Обставини щодо введення на\~території України\~воєнного стану\~та постійних\~обстрілів території м. Ізюм визнаються судом загальновідомими, тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування при вирішенні цієї справи. Водночас суд ураховує обставини, на які посилається позивач, щодо втрати нею житла, що підтверджується відповідними відомостями із застосунку "Дія", які об`єктивно могли вплинути на звичайний життєвий уклад позивача. Тож суд доходить переконання, що строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пропущений позивачем з поважних причин. При цьому суд ураховує, що пропуск позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Також суд ураховує, що відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" строк для прийняття спадщини спочатку був зупинений на час воєнного стану. Проте, в подальшому пунктом 3 вказаної Постанови (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 719 від 24.06.2022) було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Після змін на підставі Постанови КМ № 469 від 09.05.2023 пункт 3 виключено. Таким чином, внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини, цей порядок неодноразово змінювався у гіршу сторону для спадкоємців. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, який закріплений у ст. 10 ЦПК України, та передбачає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла, діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту, визначити правила своєї поведінки. Також суд зауважує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. Суд вважає, що втрата спадкового майна будуть для позивача занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи. Тож суд вважає, що обставини поважності пропуску строку є доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позову, тому суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк - два місяці, який на переконання суду буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved