Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

25.10.2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Васильківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла справа за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вони просять стягнути з [PERSON] на їх користь суму заборгованості: за Кредитним договором №002/9224658-SP в розмірі 17404,88 грн., з яких: 7935,56 грн.\~загальна заборгованість по тілу кредиту; 9469,32 грн.\~загальна заборгованість по відсоткам; за Кредитним договором №101373990 в розмірі 4379,41 грн., з яких: 3150,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 844,41 грн.\~сума заборгованості за відсотками; 385,00 грн.\~заборгованість за комісією; всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 21784,29 грн. Стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору у сумі\~3028,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27.01.2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/9224658-SP, підписанням якого відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. 28.02.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №НІ/11/16-Ф, у відповідності до умов якого Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №002/9224658-SP від 27.01.2021 року в сумі 17404,88 грн., з яких: 7935,56 грн.\~загальна заборгованість по тілу кредиту; 9469,32 грн.\~загальна сума заборгованості по відсоткам. Також, 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101373990 в електронній формі, шляхом надання коштів в безготівковій формі, перераховані на реквізити платіжної картки відповідача, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №160720204, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №160720204 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 4379,41 грн., з яких: 3150,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 844,41 грн.\~сума заборгованості за відсотками; 385,00 грн.\~заборгованість за комісією. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого зобов`язання з повернення кредитних коштів, а тому стягнення кредитних коштів підлягає вирішенню в судовому порядку. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2024 року справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 58-60). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив слухати справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують (а.с. 4-зворотня сторона). [PERSON] належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 67-68), та у порядку ч. 11\~статті 128 ЦПК України,\~шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» (а.с. 66), правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 27.01.2021 року [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» уклали заяву-анкету №95277 щодо приєднання до Публічної пропозиції на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbsnk»\~(а.с. 6). [PERSON] підтвердив, що приймає (акцептує) всі умови публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, в тому числі, але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку, посилання на які відповідачем отримано в мобільному додатку «Sportbank», і з якою він ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положення якої зобов`язується неухильно дотримуватися. 28.02.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено договір факторингу №НІ/11/16-Ф, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги (а.с.8-9). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №НІ/11/16-Фвід 28.02.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №002/9224658-SPвід 27.01.2021 року в сумі 17404,88 грн., з яких: 7935,56 грн.\~загальна заборгованість по тілу кредиту; 9469,32 грн.\~загальна заборгованість по відсоткам (а.с. 11). Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором №002/9224658-SPвід 27.01.2021 року, за період з 28.02.2024 року по 31.07.2024 року сума заборгованості становить 17404,88 грн., з яких: 7935,56 грн.\~загальна заборгованість по тілу кредиту; 9469,32 грн. загальна заборгованість по відсоткам (а.с. 7). 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №101373990 (індивідуальна частина), відповідно до п. 1.1 якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі визначеній у п. 1.2 Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором (а.с. 16-20). Відповідно до п. 1.2 п. 1.4 сума кредиту становить 3\~500,00 грн. Кредит надається строком на 21 день з 26.01.2022 року. Термін (дата) повернення кредиту становить і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 16.02.2022 року. Комісія за надання кредиту 385,00 грн., яка нараховується за ставкою 11,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 918,75 грн., які нараховуються за ствкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.1 п. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). 16.07.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб\~- боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 22-23). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №101373990 в розмірі 4379,41 грн., з яких: 3150,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 844,41 грн.\~сума заборгованості за відсотками; 385,00 грн.\~заборгованість за комісією (а.с. 25). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №101373990 від 26.01.2022 року, за період з 16.07.2024 року по 31.07.2024 року сума заборгованості становить 4379,41 грн., з яких: 3150,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 844,41 грн.\~сума заборгованості за відсотками; 385,00 грн.\~заборгованість за комісією (а.с. 26). Між сторонами по справі існує спір щодо виконання договірних зобов`язань сторонами за договорами кредиту, у яких відбулась заміна кредитора шляхом відступлення первісним кредитором новому кредитору право вимоги до боржника у розмірі невиконаного позичальником зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами. Згідно з положеннями\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Згідно з ст.6, ч.1 ст.\~627\~та ч.1 ст.\~628 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч.1, ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України\~або\~ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Проте, як вбачається із матеріалів справи, жодних доказів перерахування суми кредитів відповідачу, позивач суду не надав по кредитним договорам. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку відповідача є первинним документом, а тому - належним доказом на підтвердженням факту наявності боргу за договором кредиту. Окрім того, з такої виписки можна достовірно встановити розмір заборгованості за договором кредиту, та перевірити правильність наданого Позивачем розрахунку. Слід зазначити, що належним, допустимим і достовірним доказом заборгованості за договором кредиту - первинним документом - не є наданий позивачем розрахунок заборгованості, який він здійснив на власний розсуд, і який не може перевірити суд без первинних документів. Такий статус первинного документу має саме виписка по рахунку, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, тому саме вона є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором або інші докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів Відповідачу. Такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст.\~76,\~77 ЦПК України). Згідно вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Однак доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Позивач по кредитним договорам не надав. Надані позивачем копії витягів з Реєстру боржників до договорів факторингу та особовий розрахунок заборгованості за відсутності виписки по рахунку відповідача, яка є первинним документом, - не є достатнім доказом на підтвердження фактів наявності заборгованості за кредитним договором та її розміру. Також суд позбавлений можливості перевірити достовірність цього доказу за відсутності виписки по рахунку Відповідача. Представником позивача суду не було надано належним чином виписки по рахункам відповідача в розумінні ст.\~76,\~77 ЦПК України. Враховуючи, що позивач не надав суду виписки по рахунку відповідача, яка є первинним документом, або ордер про перерахування коштів, а відтак - належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження факту наявності боргу за договорами кредиту, суд позбавлений можливості перевірити факти, що входять до предмета доказування у справі. Крім того, у відповідності до вимог ст.\~512,\~514,\~517 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ч.1ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до\~п.1.3\~Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Відповідно до правових позицій Судової палати у цивільних справа Верховного Суду України, викладених у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Матеріали справи не містять будь-яких доказів повідомлення відповідача про відступлення права вимоги за Договором факторингу №НІ/11/16-Фвід 28.02.2024 року, №16072024 від 16.07.2024 року, а також, що первісний кредитор звертався до суду із вимогами до відповідача. Також, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підтвердження переходу права вимоги до відповідача в якості доказів надав лише окремі аркуші Договору факторингу №НІ/11/16-Фвід 28.02.2024 року, №16072024 від 16.07.2024 року. Враховуючи, що позивач не надав суду виписки по рахунку відповідача, яка є первинним документом, або ордер про перерахування коштів, а відтак - належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження факту наявності боргу за договорами кредиту, а також не надано повний текст договорів факторингу, що позбавляє суд можливості встановити в повній мірі обставини справи, належних доказів на обґрунтування вимог стосовно того, що до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу\~ст. 141 ЦПК України\~в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed