Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 05 вересня 2017 року мiж позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, а 10 лютого 2023 року шлюб було розірвано рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської областi. За час шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] . 09 серпня 2022 року мiж позивачем та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до судового наказу № 525/668/23 виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області позивач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі вiд 22720 гривень до 30458,79 гривень на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина. 18 липня 2023 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. Позивач є студентом 1 курсу (галузь знань - право; освітньо-кваліфікаційний рiвень - магiстр; форма навчання - заочна; термiн навчання - 30.04.2024¬30.04.2029) Вищої школи внутрішньої безпеки Приватного акцiонерного товариства «Вищого навчального закладу «Міжрегіональна Академiя управлiння персоналом» Харківського інституту, сплачує грошові кошти за навчання, термiн навчання студента становить 5 років, а вартість навчання у ВШВБ становить 500 євро в рік. Вартість послуг Академії протягом навчання у ВШВБ становить 15000 гривень за рік. Дружина позивача [PERSON] є студентом 1 курсу (галузь знань - право; освітньо-кваліфікаційний рiвень - магiстр; форма навчання - заочна; термін навчання - 30.04.2024-30.04.2029) Вищої школи внутрішньої безпеки Приватного акцiонерного товариства «Вищого навчального закладу «Міжрегіональна Академiя управлiння персоналом» Харківського інституту сплачує грошові кошти за навчання, термiн навчання студента становить 5 років, а вартість навчання у ВШВБ становить 500 євро в рік. Вартість послуг Академії протягом навчання у ВШВБ становить 15000 гривень за рік. Також дружина позивача [PERSON] є студентом III курсу першого (бакалаврського) рiвня вищої освiти заочної форми навчання комерцiйної форми фiнансування факультету педагогічної i мистецької освiти Полтавського національного педагогiчного унiверситету імені В.Г. Короленка та студентом IV курсу першого (бакалаврського) рiвня вищої освiти денної форми навчання комерційної форми фiнансування факультету педагогічної i мистецької освiти Полтавського національного педагогiчного унiверситету імені В.Г. Короленка. 19 квiтня 2024 року відповідач уклала шлюб з [PERSON] . Відповідно до висновку щодо цільового витрачання алiментiв на дитину: одержувач алiментiв забезпечує частково потреби дитини вiдповiдно до суми коштів, сплачених на дитину платником алiментiв, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини вiдповiдного віку (відсутнє обладнання для занять спортом; гуртки, секції не відвідують; банківські рахунки на ім`я дитини не відкриті). На даний час позивач є військовослужбовцем та учасником бойових дій. Він самостійно придбавав військову амуніцію, а також пальне для транспортного засобу, який використовується пiд час несення військової служби. Окрім сплачених алiментiв за рік у розмірі 325143,26 гривень, позивач особисто купляв для потреб дитини речі, що підтверджується збереженими квитанцiями вiд 22.07.2023 року на суму 2431 гривень, вiд 18.08.2023 на суму 520 гривень, вiд 28.12.2023 на суму 1315 гривень, вiд 08.01.2024 на суму 690 гривень, вiд 08.01.2024 на суму 306,50 гривень, вiд 08.01.2024 на суму 740 гривень, вiд 25.05.2024 на суму 680 гривень. Тому позивач просить змінити розмір алiментiв, які стягуються на пiдставi судового наказу Великобагачанського районного суду Полтавської областi від 23 червня 2023 року у справі № 525/668/23, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника алiментiв, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини вiдповiдного віку i не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину вiдповiдного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рiшенням суду законної сили i до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року по цивільній справі № 525/1335/24 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 67). 28 листопада 2024 року від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка просила в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі з огляду на те, що зменшення розміру стягуваних аліментів до 1/6 частини всіх його доходів є неправомірними та такими, що можуть суперечити інтересам дитини. Значний розмір сплачених аліментів зумовлений підвищеною заробітною платою позивача, що є тимчасово та не може бути підставою для постійного зменшення розміру стягуваних аліментів (а.с. 105-106). 13 грудня 2024 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій просить повністю задовольнити позовні вимоги з огляду на викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив обставини (а.с. 121-124). Ухвалою суду від 13 грудня 2024 року по цивільній справі № 525/1335/24 підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду (а.с. 131). 09 січня 2025 року відповідачка направила до суду заперечення на відповідь на відзив в якому відповідачка просила в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі з огляду на обставини зазначені в запереченні (а.с. 139-140). 13 січня 2025 року позивач направив до суду пояснення до отриманого заперечення (а.с. 156-159). В судове засідання позивач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в наполягав у задоволенні позовних вимог (а.с. 184). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву, в якій провила провести розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі (а.с. 186). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 99, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Великобагачанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. В графі "батько" записаний [PERSON] , в графі "мати" [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2023 року шлюб, зареєстрований 05 вересня 2017 року Великобагачанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 26, між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12-13). Відповідно до копії судового наказу № 525/668/23, провадження 2-н/525/71/2023, виданого Великобагачанським районним судом Полтавської області від 23.06.2023, з позивача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 червня 2023 року (дня подання заяви) і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20-21). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої Миргородським відділом державної виконавчої служби у Полтавській області Міністерства юстиції України від 01.08.2024 за № 46956, за виконавчим листом № 2-н/525/71/2023, виданим Великобагачанським районним судом Полтавської області від 23.06.2023, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 червня 2023 року, станом на 31.07.2024 заборгованість по сплаті аліментів відсутня, переплата становить 95,56 гривень (а.с. 40). Позивач [PERSON] , [INFO] , є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] , виданого 28 лютого 2024 року (а.с. 46). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. Частиною 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Звертаючись до суду із позовною заявою про зменшення розміру стягуваних аліментів позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він 18 липня 2023 року він уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Проте, у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. У порушення вимог ст. 12, ст. 76-80 ЦПК України позивач не довів належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами факт погіршення його матеріального стану у зв`язку із зміною сімейного стану, та чому саме ця обставина зумовила зміну його матеріального стану. В позовній заяві позивач [PERSON] зазначає, що він є студентом 1 курсу (галузь знань - право; освітньо-кваліфікаційний рiвень - магiстр; форма навчання - заочна; термiн навчання - 30.04.2024¬30.04.2029) Вищої школи внутрішньої безпеки Приватного акцiонерного товариства «Вищого навчального закладу «Міжрегіональна Академiя управлiння персоналом» Харківського інституту, сплачує грошові кошти за навчання, термiн навчання студента становить 5 років, а вартість навчання у ВШВБ становить 500 євро в рік. Вартість послуг Академії протягом навчання у ВШВБ становить 15000 гривень за рік. Дружина позивача [PERSON] є студентом 1 курсу (галузь знань - право; освітньо-кваліфікаційний рiвень - магiстр; форма навчання - заочна; термін навчання - 30.04.2024-30.04.2029) Вищої школи внутрішньої безпеки Приватного акцiонерного товариства «Вищого навчального закладу «Міжрегіональна Академiя управлiння персоналом» Харківського інституту сплачує грошові кошти за навчання, термiн навчання студента становить 5 років, а вартість навчання у ВШВБ становить 500 євро в рік. Вартість послуг Академії протягом навчання у ВШВБ становить 15000 гривень за рік, що підтверджується копіями довідок, контрактів на навчання, копіями квитанцій про сплату за навчання (а.с. 23-38). Суд даний факт оцінює критично, оскільки навчання у вищому навчальному закладі само по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача в розумінні положень ст. 192 СК України. Позивач як на підставу своїх вимог про зменшення розміру аліментів також посилався і на положення ст. 186 СК України, згідно яких у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Вказаною нормою Закону визначено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. Пунктами 8 - 11 «Порядку здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину» затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.11.2018р., № 1713 (далі Порядок) визначено, що у ході проведення інспекційного відвідування здійснюється обстеження умов проживання дитини з метою визначення рівня задоволення її індивідуальних потреб. При цьому береться до уваги розмір аліментів, що сплачуються на дитину. Як вбачається з матеріалів справи, зверненню до суду з вказаним позовом, передувало звернення позивача, як платника аліментів до органу опіки та піклування з проханням здійснити перевірку їх цільового витрачання стягувачем [PERSON] , яка ніде не працевлаштована, власних джерел доходу не має, витрачає грошові кошти на власні потреби, не забезпечуючи на належному рівні потреби їх малолітнього сина. Згідно листа за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину служби у справах дітей апарату виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради від 17.05.2024 року вбачається, що [PERSON] рекомендовано більш раціонально використовувати кошти (аліменти) в інтересах дитини та з даної суми, яка надходить, робити заощадження для використання їх за призначенням на користь дитини (а.с. 114-116). З огляду на викладене, посилання позивача про нецільове використання відповідачем грошових коштів сплачених на її користь як аліменти на утримання неповнолітнього сина не знаходить свого підтвердження, тому суд до уваги їх не приймає. Щодо твердження позивача, що він особисто придбавав своєму синові [PERSON] речі для його потреб, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями квитанцій про перерахунок позивачем грошових коштів своєму синові, купівлю товарів (а.с. 53-59, 81-101), то суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено заборони надавати матеріальну допомогу дитині в добровільному порядку. Будь - яких належних та допустимих доказів, що відповідач використовує аліменти не за цільовим призначенням, суду не надано. Суд вважає, що розмір аліментів, який на даний час сплачує позивач, який на думку останнього є завеликим, носить тимчасовий характер, а розмір отримуваних відповідачем аліментів навпаки сприятиме найкращому розвитку та забезпеченню дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Інші доводи позивача, які досліджені та проаналізовані судом в судовому засіданні, не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів та не спростовують висновків суду. Таким чином, суд не вбачає достатніх правових підстав для зменшення розміру аліментів, а тому його позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed