Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 26 червня 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» (далі - ТОВ «Ізі Кредит», позивач), звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 лютого 2024 року між ним та [PERSON] укладений кредитний договір № 369211, за умовами якого кредитор надав відповідачу грошові кошти в сумі 45 000,00 грн, а відповідач прийняла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом позивачу відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. Кредит було надано у готівковій формі у національній валюті України на строк 8 періодів по 14 днів кожен, сукупна вартість кредиту становила 75 424,00 грн. Згідно з Графіком платежів, останній платіж відповідач мав сплатити 05 червня 2024 року. Відповідач здійснила платежі на загальну суму 2 800,00 грн, який було зараховано у рахунок одного платежу. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість у розмірі 72 624,00 грн, із яких: 43 557,50 грн - сума кредиту, 29 066,50 грн - проценти. ТОВ «Ізі Кредит» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 72 624,00 грн та судові витрати. Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подала. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи ? 15 липня 2024 року ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ТОВ «Ізі Кредит» передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва; ? 22 листопада 2024 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, без повідомленням сторін; ? 25 листопада 2024 року позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. ? 13 грудня 2024 року до суду повернулося рекомендоване повідомлення про невручення копій ухвали суду та копії позовної заяви відповідачу з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом установлено, що 14 лютого 2024 року між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 369211. Відповідно до пунктів 1.1, 1.6, 1.8, 1.9 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 45 000,00 грн на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк кредиту становить 8 періодів, кожен з яких визначається як 14 календарних днів. Проценти за кредитом сплачуються позичальником у складі кожного чергового платежу. Чергові платежі за цим договором є ануїтетними. Загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення договору становить 75 424,00 грн та складається із загального розміру кредиту 45 000,00 грн та загальних витрат за кредитом - 30 424,00 грн. Згідно з пунктом 2.1, 2.4 кредитного договору, реальна річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 2 409,55 %. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за кредитом, номінальна процентна ставка є фіксованою та становить 461,38 % річних у першому періоді (з першого до 4 платежа) та 5,75 % річних у другому періоді (за всіма іншими платежами до кінця строку кредиту). Пунктом 3.2.1 кредитного договору, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені цим договором та Графіком платежів. Додатком № 1 до кредитного договору є Графік погашення платежів від 14 лютого 2024 року . Відповідно до видаткового касового ордеру від 14 лютого 2024 року [PERSON] видано кошти згідно з кредитним договором від 14 лютого 2024 року № 369211 у сумі 45 000,00 грн (а.с.9). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику кошти в розмірах на умовах визначених в кредитному договорі на обумовлений строк. Згідно з деталізацією нарахувань та обліку платежів за кредитним договором, відповідач частково виконала свої договірні зобов`язання, що призвело до неналежного їх виконання. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, станом на 26 червня 2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 369211 на загальну суму 75 424,00 грн, із яких: 43 557,50 грн - заборгованість з повернення суми кредиту, 29 066,50 грн - проценти (а.с. 11). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з частиною другою статті 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі змісту статей 610, 611, 612 ЦК України випливає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач належних доказів на спростування позовних вимог не надала. Суд ураховує, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту в обумовлені договором строки, тому вважає, що позовні вимоги ТОВ «Ізі Кредит» підлягають задоволенню. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на підставі статті 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved