Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

04.02.2025 представник [PERSON] , адвокат Березка Я.О., звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитини повноліття. В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що з\~05.09.2017\~року по\~27.02.2023\~ [PERSON] ,\~та [PERSON] \~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який розірвано\~рішенням Старосамбірського\~районного суду\~Львівської області\~у справі\~№ 455/1776/22. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем [PERSON] , яка здійснює усі витрати щодо утримання, навчання та виховання дитини. Добровільно сплачувати аліменти на дитину батько відмовляється, хоча працює, отримує дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Самостійно забезпечувати потреби дитини позивачу фінансово важко, адже дитина перебуває у віці активного розвитку, тому вкрай необхідно забезпечити її потреби у повноцінному харчуванні, одязі, медичному супроводі, навчанні та дозвіллі. Згідно протоколу\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 04.02.2025\~року справа\~передана для\~розгляду судді\~Івасенко С.М. Ухвалою судді від 05.02.2025 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Березка Я.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано 05.09.2017 року Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №259. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.02.2021. Як вбачається із копії рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.02.2023 у справі №455/1776/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно із витягів з реєстру територіальної громади №2024/006169240 від 27.05.2024 та №2024/008777977 від 24.07.2024 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 08.03.2023 мають зареєстровані місцем проживання: [ADDRESS] . Правовідносини, наявні між сторонами, мають наступне правове регулювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положенням ч.2\~ст.51 Конституції України\~закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.8\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 183 СК України\~ частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне зазначити, що аліменти це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема, те, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, беручи до уваги те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що предметом даного спору є стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини, тому вважає можливим визначити відповідачу [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки (однієї чверті) із усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову 31.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти у визначеному судом розмірі, на думку суду, будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей та відповідатимуть гарантованому законом розміру аліментів на утримання дитини, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved