Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

05 червня 2024 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 19.12.2021 року у розмірі 83\~214,25 гривень, а також суму сплаченого судового збору. У заяві позивач зазначає, що проти постановлення заочного рішення по справі не заперечує. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляд судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Ухвалою суду від 06 червня 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано 15-ти денний термін з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Заочним рішенням суду від 05 липня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 19.12.2021 року у розмірі 83 214,25 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 гривень. 09 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2024 року у справі №522/8896/24, у якій заявник просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2024 року у справі №522/8896/24 а справу призначити до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2024 року у справі №522/8896/24 задоволено частково, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2024 року у справі №522/8896/24 за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано, встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано 15-ти денний термін з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 31 грудня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшов відзив, у якому він частково визнав позову, просив стягнуто з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 47\~800,00 гривень та судовий збір у розмірі 1\~739,28 гривень. 31 січня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від АТ «АКЦЕНТ БАНК» надійшли заперечення, у яких заявник просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 19 грудня 2021 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», що посвідчується копією анкети заяви про приєднання до Умова та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (а.с.7). У відзиві на позовну заяву позивач посилається на те, що він не вчиняв будь які дії задля приєднання до умов та правил. Також зазначає про те, що за короткий проміжок часу не можливо було ознайомитися із документами, що були надруковані на бланку. З приводу цього, суд зазначає, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківський послуг в АТ «А-БАНК» була підписана кваліфікованим електронним підписом [PERSON] 19.12.2021 року, а тому, підписавши таку анкету заяву, відповідач фактично погодився з її змістом. Більше того, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує факт того, що ним було підписано складені представником банку документів. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 10 вересня 2019 року у справі № 916/2403/18 зазначив, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Зі змісту виписки по карті вбачається, що 16.01.2023 року та 20.02.2023 року за картковим рахунком відбулося зарахування грошових коштів в якості погашення заборгованості, що також не заперечується відповідачем у відзиві. Тому, суд вважає, що безумовним є факт того, що звернувшись із анкетою-заявою, позивач фактично приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК». За наслідками приєднання до Умов та Правил, [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] , строком дії до квітня 2028 року, що підтверджується копією довідки за картками (а.с.12). У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що матеріали справи не містять доказів того, на яку саме суму було відкрито рахунок. З приводу цього, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія довідки за лімітами, згідно якої, 19.12.2021 року за карткою було встановлено кредитний ліміт у розмірі 55\~800,00 гривень (а.с.13). У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Згідно постанови КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів. У відзиві на позовну відповідач зазначає про те, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладання договору. Також вказує про те, що позивачем надано банківську виписку, яку позивач назвав «розрахунок заборгованості». З приводу цього, суд зазнає, що матеріали справи містять окремо розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.6-7), та виписку по картковому рахунку (10-11). Більше того, згідно копії виписки по картці від 17.05.2024 року, AT «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту (а.с.10). Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. У відповідності до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України,\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірах та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Ч.2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч.2 ст.1050 ЦК України\~встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки Відповідач своєчасно не повернув Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Внаслідок викладеного, станом на день звернення до суду у відповідача виникла заборгованість. Згідно копії наданого Банком розрахунку, станом на 17.05.2024 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 83\~214,25 гривень, що складається з: - загального залишку заборгованості за наданим кредитом 55\~715,62 гривень; - загальний залишок заборгованості за процентами 27\~498,63 гривень (а.с.6) Суд не погоджується із зазначеним розрахунок з огляду на наступне. Звертаючись до суду позивач просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за відсоткам, посилаючись на Тарифи банку, та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, які розміщені на офіційному сайті банку як невід`ємні частини спірного договору. До позовної заяви на підтвердження своїх вимог позивачем також додано паспорт споживчого кредитування, виписку про рух коштів по картці, довідку про видані кредитні картки, довідку за лімітами за період, Тарифи банку, Витяг з Умов та Правила надання банківських послуг разом з Тарифами. При цьому, Тарифи банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). У анкеті-заяві від 19.12.2021 року, відсутні погоджені умови щодо розміру процентів за користування грошовими коштами, а зазначено лише анкетні дані відповідача, його контактна інформація, відомості про майновий стан. Отже, у даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (19.12.2021) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05.06.2024), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Та обставина, що відповідач здійснював погашення боргу, сама по собі не може свідчити про визнання ним істотних умов договору в частині сплати відсотків, які не узгоджувалися сторонами, оскільки відповідач діяв на виконання умов договору в частині повернення лише отриманих ним грошових коштів. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві погодженої домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ БАНК» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві щодо відсотків. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, де Велика Палата, скасовуючи рішення судів в частині стягнення процентів та пені і ухвалюючи нове рішення про відмову в позові в цій частині, вказала, що відсутність в анкеті-заяві домовленості про сплату процентів і неустойки не дає підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Слід також зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, залишаючи без змін судові рішення щодо відмови у задоволенні вимог банку про стягнення боргу, Об`єднана палата відступила від низки висновків Верховного Суду, про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. При цьому Об`єднана палата в постанові зазначила, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту і його підписання споживачем свідчить виключно про виконання кредитодавцем переддоговірного обов`язку по наданню споживачу передбаченої законом інформації та не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, бо в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року, та де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на те, що умови та правил надання банківських послуг а АТ «АКЦЕНТ БАНК» та Тарифи обслуговування не містять підпису позичальника, беручи до уваги факт того, що анкета-заява не містить домовленості про сплату процентів і неустойки, суд вважає, що стягненню підлягає фактично отримана сума кредитних коштів. У відзиві, позивач зазначає про те, що 16.01.2022 року ним було сплачено грошову суму у розмірі 3\~000,00 гривень та 20.02.2022 року було сплачено грошову суму у розмірі 5\~000,00 гривень, а тому, розмір заборгованості повинен складати 47\~800,00 гривень. Зі змісту виписки по картковому рахунку вбачається, що 16.01.2022 року відбулося зарахування на суму 3\~000,00 гривень та 20.02.2022 року відбулося зарахування на суму 2\~000,00 гривень та 3\~000,00 гривень відповідно. Тому, на думку суду, розрахунок заборгованості повинен виглядати наступним чином: - тіло кредиту 47\~800,00 гривень (55\~800 (розмір кредитного ліміту) 3\~000 3 000 2\~000 (суми сплаченого тіла кредиту). За таких обставин, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, та стягнення з [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ БАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 19.12.2021 року у розмірі 47\~800,00 гривень. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 3 028,00 гривень. Згідно платіжного доручення від 17.05.2024 року №6005315418432, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» сплатив 3 028,00 гривень в якості судового збору (а.с.37). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову 83\~214,25 гривень. Розмір задоволених позовних вимог 47\~800,00 гривень. Питома вага 0, 574 (47800/83214,25). Сума судового збору 1\~738,07 Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка була б пропорційна задоволеним позовним вимогам та яка підлягає стягненню з відповідача становить 1\~738,07 гривень.

Outcome: partial