Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вимог зазначила, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01.10.2015 у справі №226/2667/15-ц з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти на утримання двох спільних дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. 01.05.2024 їхній старшій доньці [PERSON] виповнилося 18 років. Після цього виконавчою службою на молодшу дитину нараховуються аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, однак вона вважає це замалим розміром для утримання дитини. Відповідач отримує шахтарську пенсію, з нього не стягуються аліменти на користь будь-яких інших осіб, його матеріальний стан покращився через те, що він більше не сплачує аліменти на утримання старшої доньки. Оскільки законом закріплене право дитини на одержання аліментів в розмірі 1/4 частини просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, та визнати попередній виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, додала до викладеного, що наразі вона та діти є внутрішньо переміщеними особами, разом з чоловіком, сином [PERSON] та молодшою донькою вона винаймає житло в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, старша дочка [PERSON] вже мешкає окремо. Відповідач приховує те, що він працює, свої інші доходи. Раніше він спілкувався з дітьми, а зараз, після його нового одруження, спілкування припинене. Вважає, що він здатний сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі, та просить задовольнити її вимоги повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у поясненнях посилався на наданий ним відзив. Так, твердження позивача про покращення його матеріального стану не відповідають дійсності, оскільки він є внутрішньо переміщеною особою, змушений орендувати житло в м. Кривому Розі Дніпропетровської області як для своєї родини, так само й для своїх батьків, які є непрацездатними, що загалом обходиться йому десь в 9000 грн. Крім того, його дружина є інвалідом, не працює, він сам також хворіє на цукровий діабет, витрачаючи на місяць більше 2000 грн на обстеження й лікування. Його дохід складає пенсія в розмірі 7840 грн щомісячно та виплати як орендодавцеві за оренду земельного паю 20000 грн на рік, інших доходів він не має, не працює, про підприємства, зазначені у довідці виконавчої служби, йому нічого не відомо. Не зважаючи на це, він не має заборгованості з аліментів. Оскільки йому важко сплачувати аліменти навіть в розмірі 1/6 частини, просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача зауважив на тому, що відповідач визнає свій обов`язок з утримання дітей, ніколи не ухилявся від цього. Наразі аліменти сплачуються [PERSON] на утримання сина в розмірі не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не 30%, як це було прописано в рішенні суду. Заявлена позивачем сума є непропорційно великою, відповідач не в змозі сплачувати її з об`єктивних причин. Просив суд врахувати стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 08.01.2025 справу прийнято до провадження у зв`язку зі зміною підсудності судових справ Димитровського міського суду Донецької області та призначено її розгляд в судовому засіданні на 06.02.2025. 05.02.2025 судом отримано відзив відповідача на позов. 06.02.2025 судове засідання у справі відкладене на 04.03.2025 у зв`язку з неотриманням позивачем відзиву на позов. В судовому засіданні 04.03.2025 суд, вислухавши сторін та дослідивши докази у справі, перейшов до стадії ухвалення судового рішення, сторонам повідомлене про проголошення рішення о 13-15 07.03.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] (а.с.6,7). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 31.08.2015 у справі №226/2562/15-ц шлюб між сторонами розірваний (а.с.13). З 20.11.2015 позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] (а.с.8), від якого [INFO] народилася дитина [PERSON] (а.с.9). З 2015 по 2024 роки [PERSON] разом з чоловіком та дітьми фактично мешкала без реєстрації по [ADDRESS] (а.с.51). Наразі разом з чоловіком, дитиною [PERSON] та дитиною [PERSON] позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.52). Дитина [PERSON] навчається у дистанційному форматі в 11-А класі ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 ім. Валерія Доценка Мирноградської міської ради у 2024/2025 навчальному році, за місцем навчання позитивно характеризується (а.с.53,54). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01.10.2015 у справі №226/2667/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с.12). За відомостями Покровського ВДВС у Покровському районі Донецької області від 10.06.2024 у зв`язку з досягненням [PERSON] повноліття наразі аліменти з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, заборгованість з аліментів відсутня, стягнення проводиться з пенсії боржника в розмірі 1526,00 грн (а.с.10). Позивач [PERSON] на момент пред`явлення позову працювала у Відділі соціального захисту та надання соціальних послуг населенню Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області соціальним робітником та її заробітна плата за період з грудня 2023 року по травень 2024 року включно склала 48902,44 грн (а.с.14). Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). З 09.02.2024 він є внутрішньо переміщеною особою та його фактичним місцем проживання є [ADDRESS] (а.с.28). З 23.02.2024 [PERSON] є звільненим з ТОВ «Вуглепромтранс» за власним бажанням (а.с.39). Він є пенсіонером та сума його пенсії за період з квітня 2023 року по грудень 2024 року включно склала 162946,97 грн (а.с.39). Сторони та їхні спільні діти є власниками квартири [ADDRESS] по 1/4 частині кожний (а.с.39-зв.,40). Відповідач [PERSON] хворіє на синовіт правого колінного суглобу; хронічну люмбоішіалгію праворуч, спондилогенну, післятравматичну; гіпертонічну хворобу ІІ ст.; аортосклероз; початкову ГЛШ; цукровий діабет ІІ типу (а.с.40-зв.,41,42). З 04.04.2024 [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, також [PERSON] має батьків непрацездатного віку: батька [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , [INFO] , які є внутрішньо переміщеними особами та їхнім фактичним місцем проживання є [ADDRESS] , на підставі договору оренди, укладеного з орендарем [PERSON] , вартість оренди становить 3500 грн на місяць (а.с.42,43,43-зв.,44,45-45-зв.). [PERSON] орендується для проживання будинок за адресою: [ADDRESS] , вартість оренди згідно з договором становить 6000 грн на місяць (а.с.44-зв.-45). Транспортні засоби за [PERSON] не зареєстровані (а.с.49). За відомостями Покровського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 27.02.2025 за даними Податкової служби України встановлені два місця роботи [PERSON] , про які він не повідомив до ВДВС, а саме: ТОВ «ЕРІКА-СТРОЙ-КР» та ТОВ СТРОЙМОНТАЖ-ЦГР, куди направлені постанови про звернення стягнення на доходи боржника (а.с.50). V. Висновки суду Положеннями ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7\~Сімейного кодексу\~України (далі \~СК України) під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Положеннями\~ст.141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. За змістом\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.180, ч.3 ст.181 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як унормоване в ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідну позицію викладено в рішенні Вищого Спеціалізованого Суду України від 22.02.2017 у справі №756/14962/15. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, що відповідає положенням ч.5\~ст.183 СК України. Частиною першою ст.192\~СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я тощо. Згідно з ч.1\~ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене вище та положення діючого законодавства, на наявність обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини обома батьками, врахувавши всі наведені відповідачем доводи на заперечення позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку та доходу відповідача підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а обставин, які б вказували на беззаперечну неможливість відповідача надавати таку допомогу судом не встановлено. Так, відповідач дійсно має низку хронічних захворювань, але доказів його непрацездатності суду не надано, він має стабільний дохід у вигляді пенсії та виплат як орендодавцеві земельної ділянки, що підтверджене ним в судовому засіданні. Інших дітей, які б перебували на його утриманні, відповідач не має, а його дружина [PERSON] , хоча і визнана інвалідом ІІІ групи, згідно з довідкою до акту огляду МСЕК має обмеження щодо умов і характеру праці, і не має заборони працювати, тобто, не є утриманцем в розумінні закону. Також слід зауважити те, що збільшення стягуваних аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, на думку суду, суттєвим чином не вплине на права та інтереси батьків відповідача, які дійсно є непрацездатними з огляду на вік. Доводи відповідача про те, що він є внутрішньо переміщеною особою, не змінюють висновків суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач та дитина сторін [PERSON] також були змушені змінити своє місце проживання у зв`язку з активними бойовими діями. Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Одночасно з цим з моменту набрання цим рішенням законної сили виконавчий лист, що перебуває на виконанні у Покровському ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виданий 13.10.2015 у справі №226/2667/15-ц, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. VІ. Розподіл судових витрат у справі Суд бере до уваги, що відповідно до п.3 ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачі в справах про збільшення розміру аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідні судові витрати у разі прийняття рішення на користь позивача підлягають стягненню з другої сторони на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6\~ст.141 ЦПК України). Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн в дохід держави.

Outcome: approved