Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

09.08.2022 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про визнання заповіту скасованим, визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та просив: 1) визнати заповіт, посвідчений секретарем Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області Стояновою В.В. від 19.10.2012 року у присутності заповідача [PERSON] о 14.40 хвилин та зареєстрований в реєстрі за № 19 скасованим наступним заповітом від 19.10.2012 року, зареєстрованим в реєстрі за № 20; 2) визнати недійсним видане [PERSON] державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Кураловою Т.Д. 14.03.2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-226 свідоцтво про право на спадщину за заповітом в частині успадкованого після смерті [PERSON] жилого будинку з господарчими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , який складається в цілому з житловому будинку під літ. «А»; 3) скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.2018 р.; 4) визнати недійсним видане [PERSON] державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Кураловою Т.Д. від 14.03.2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-227 свідоцтво про право на спадщину за заповітом в частині успадкованої після смерті [PERSON] земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,2400 га, в т.ч. по угіддям: 0,0131 га - рілля, 0,1002 га - рілля, 0,0211 га - сади, 0,0170 га - капітальна, 0,0044 га - капітальна, 0,0842 га - прибудинкова територія, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5123782200:02:001:0344; 5) скасувати державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку під [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.03.2018 р.; 6) судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] . Родинні відносини з нею підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.05.1988 року по справі № 2-54/88, рішенням виконкому Овідіопольської районної ради народних депутатів № 406 від 28.09.1989 року, повним витягом з ДРАЦС від 18.12.2021 р. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що на день смерті матері був зареєстрований та мешкав разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 510 від 18.09.2017 року. Посилається, що оскільки відповідач знищив первісне свідоцтво про народження позивача, останній не міг отримати свідоцтво про смерть матері, отримав його лише 30.09.2021 року. Відновивши свої документи (паспорт, свідоцтво про народження) позивач в липні 2022 року звернувся до Чорноморської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак на час подання позову відповіді не отримав. Для відновлення своїх спадкових прав 06.01.2022 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення батьківства, в процесі розгляду якої, судом була отримана спадкова справа після померлої [PERSON] , з якої позивач довідався про наявність двох заповітів, посвідчених 19.10.2012 року секретарем Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області Стояновою В.В. В першому заповіті [PERSON] заповіла відповідачу все своє рухоме та нерухоме майно. Як зазначено у тексті заповіту він підписаний власноруч [PERSON] о 14.40 19.10.2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 19. В другому заповіті [PERSON] заповіла відповідачу дві земельні ділянки. Другий заповіт підписаний власноруч [PERSON] о 15.40 19.10.2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 20. На підставі заповітів державним нотаріусом відповідачу 14.03.2018 року були видані 4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на окремі об?єкти нерухомого майна. Позивач вважає, що другий заповіт скасував перший і тому державний нотаріус повинна була оформити відповідачу лише земельну ділянку, а інше майно розподілити між спадкоємцями за законом, до яких відноситься позивач та його сестра [PERSON] . Крім того, житловий будинок був зареєстрований за совхозом «Надлиманський», про що існує довідка від 12.04.1994 року №833. Ухвалою судді від 16.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою судді від 18.08.2022 року витребувано від керівництва Комунального Підприємства «Овідіополь-Сервіс» (67801. Одеська область, Одеський район, смт. Овідіополь, вул Т.Шевченко, 169) належним чином завірену копію технічного паспорту на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Від КП «Овідіополь-Сервіс» Овідіопольської селищної ради до суду надійшла відповідь з додатковими матеріалами. 04.10.2022 року від представника відповідача - адвоката Слободяник О.І. до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про тлумачення заповіту, в якому стверджує, що суперечностей заповіти не містять. Правові підстави, встановлені ч. 2 ст. 1254 ЦК України, вважати, що другий заповіт скасував попередній заповіт, відсутні. На момент вчинення заповітів воля заповідача [PERSON] була направлена на передачу після її смерті права власності на все нерухоме та рухоме майно своєму рідному сину [PERSON] . Заповіти посвідчені у повній відповідності до ст.ст. 1247, 1251 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затв. наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 за № 3306/5 (чинних на момент посвідчення заповітів). Первісний позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , яка у 1989 році його усиновила на підставі рішення виконкому Овідіопольської райради народних депутатів Одеської області № 406. До 2014 року [PERSON] , його сестра [PERSON] , її чоловік [PERSON] та їх діти проживали разом з спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Через негідну поведінку внуків [PERSON] наполягла на тому, щоб [PERSON] та [PERSON] з сім?єю виїхали з її будинку. На момент смерті другого сина спадкодавця [PERSON] у 2014 році [PERSON] вже не проживав разом з бабусею, переїхав до своєї рідної матері в Болградський район. [PERSON] у 2015 році з дітьми та чоловіком переїхали та змінили адресу постійного місця проживання: [ADDRESS] . Через аморальний спосіб життя онуків спадкодавець [PERSON] не мала бажання залишати їм майно після своєї смерті, тому все своє майно заповіла рідному сину [PERSON] . [PERSON] , складаючи другий заповіт, не мала на меті зменшити для сина спадкову масу, вона за порадою представника органу місцевого самоврядування, виділила пай в окремий заповіт. Позивач за зустрічним позовом наголосив, за життя [PERSON] не скористалася правом, передбаченим статтею 1254 ЦК України, заповіти не скасувала та не внесла в них зміни. На момент смерті бабусі [PERSON] 04.09.2017 року первісний позивач не проживав разом із нею, що підтверджується актами підтвердження відсутності громадянина у житловому приміщенні. Державна реєстрація первісного позивача у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті матері за адресою реєстрації. Первісний позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся до нотаріальної контори в липні 2022 року, тобто з пропуском строку на прийняття спадщини. Також, у цивільному законодавстві не передбачено можливості скасування заповіту за позовом заінтересованої особи в судовому порядку, що є окремою підставою для відмови у позові. Крім того, первісний позивач пропустив строк позовної давності. В дійсності про складання [PERSON] заповітів первісний позивач знав задовго до її смерті, а про наявність свідоцтв про право на спадщину ще у 2018 році, оскільки доступу до цього майна [PERSON] не має. З моменту смерті [PERSON] її син [PERSON] правомірно, відкрито та вільно володіє та користується житловим будинком, де проживала матір та земельними ділянками. З грудня 2021 року [PERSON] та його сестра [PERSON] активно звертаються до суду з різними позовними заявами та заявами про встановлення факту: справа № 509/6889/21 за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним і визнання права на жилий будинок в порядку спадкування; справа № 509/75/22 за заявою [PERSON] та [PERSON] про встановлення батьківства; справа № 509/7392/21 за позовом [PERSON] та [PERSON] до Овідіопольського районного відділу ДРАЦС про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису. Враховуючи, наявність договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] , укладеного між Радгосп «Надлиманський» Овідіопольського району Одеської області, як продавцем та [PERSON] , як покупцем, посвідченим державним нотаріусом Мірошниченко Л.М., зареєстрованим в реєстрі № 833, посилання [PERSON] про відсутність правовстановлюючого документу на будинок є безпідставним. Позивач за зустрічним позовом просить витлумачити зміст заповітів [PERSON] від 19.10.2012 року, посвідчених секретарем Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області Стояновою В.В., зареєстрованих в реєстрі за №№ 19, 20, як таких, що містять особисте розпорядження спадкодавця, згідно з яким [PERSON] заповіла [PERSON] все нерухоме та рухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде належати спадкодавцю і на що вона за законом матиме право. Позивач за зустрічним позовом подав заяву про про застосування позовної давності. 30.11.2022 року від представника відповідача адвоката Слободяник О.І. до суду надійшло клопотання про залучення письмових доказів - відповіді Маяківської сільської ради від 12.10.2022 з копією акту від 08.07.2022 року. 05.12.2022 року від представника позивача за первісним позовом - адвоката Конової Л.М. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] , але не мешкає в ньому з 2017 року. Вимога визнати заповіт № 19 від 19.10.2012 року скасованим наступним заповітом № 20 від 119.10.2012 року є встановленням певного факту. Також від представника позивача за первісним позовом - адвоката Конової Л.М. надійшло клопотання про поновлення [PERSON] строк позовної давності на подачу позовних вимог щодо визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними, посилаючись на те, що [PERSON] не знав про отримання [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Про те, що за документами його бабця [PERSON] записана його матір?ю та про своє всиновлення він дізнався лише в 2021 році. 25.01.2023 року від представника відповідача - адвоката Слободяник О.І. до суду надійшло клопотання про залучення письмових доказів лист Овідіопольської лікарні, докази оплати комунальних послуг 2015-2017 року. Від представника відповідача за зустрічним позовом - адвоката Конової Л.М. надійшов відзив на зустрічний позов [PERSON] , в якому зазначає, що з огляду на наявність двох заповітів [PERSON] , складених 19.10.2012 року, не вбачається підстав для тлумачення їх змісту. Враховуючи той факт, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , спадкоємець [PERSON] , враховуючи, що його право на спадкування якимось чином порушено, повинен був у строки, визначені законодавством, звернутися до суду. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.02.2023 року об`єднано в одне провадження вимоги за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту скасованим, визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та скасування державної реєстрації права власності та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про тлумачення заповіту. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.02.2023 року витребувано від Чорноморської міської державної нотаріальної контори (місцезнаходження: Одеська область, м.Чорноморськ, вул Віталія Шума, буд 21) завірену належним чином копію спадкової справи, що була відкрита після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 27.03.2023 року від представника відповідача - адвоката Слободяник О.І. до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] . Представник позивача за первісним позовом адвокат Конова Л.М. під час розгляду справи підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, вказаних в заявах по суті справи. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надав суду пояснення, в яких зазначав, що він проживав разом зі своєю сестрою [PERSON] та бабусею [PERSON] в [ADDRESS] . З [PERSON] були нормальні родинні відносини, він її не кривдив. На час смерті [PERSON] він працював в м.Арциз охоронником. На поховання бабусі не приїздив, оскільки його не відпустили з роботи. Коли повернувся додому, [PERSON] його до будинку не впускав, пояснив, що він не має права тут проживати, особисті речі та його документи не повернув. Сестру [PERSON] також вигнали з будинку у 2017 році, після смерті [PERSON] . Через відсутність документів, не зміг своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, звернувся лише у липні 2022 року, після того як були відновлені його документи, в чому йому допомогла [PERSON] . Представник відповідача за первісним позовом адвокат Слободяник О.І. просив просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з підстав, вказаних в заявах по суті справи, а зустрічний позов задовольнити та витлумачити зміст двох заповітів. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що на час складення та посвідчення заповітів [PERSON] вона працювала секретарем Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. При складенні та посвідченні заповітів дійсною волею [PERSON] було залишити все своє майно [PERSON] після її смерті. ЇЇ позиція була принциповою, і ніяких сумнівів і волі заповідача при посвідчені заповітів у свідка не виникало. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] являється його тестем. Проживає неподалік, по [ADDRESS] . З 2008 року кожного дня бував за місцем проживання [PERSON] , допомагав їй по господарству. [PERSON] рідко проживав в домоволодінні [PERSON] , а коли і з`являвся, то часто був у стані алкогольного сп`яніння, будь-яку допомогу [PERSON] не надавав. До 2016 року з [PERSON] проживала [PERSON] разом зі своїми двома дітьми. На час смерті [PERSON] вона проживала вже одна. До дня смерті [PERSON] була при здоровому глузді, чув від неї, що вона не бажає залишати своє майно ні [PERSON], ні [PERSON] . У 2018 році його тесть - [PERSON] займався оформленянням спадщини після смерті [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1974 року. [PERSON] знає особисто, разом з чоловіком її доглядали. [PERSON] бажала залишити майно [PERSON] . [PERSON] проживав з [PERSON] у дитинстві. Після того як її побив, наймав квартиру по сусідній вулиці, потім поїхав з села, інколи навідувався до неї. На похованні бабусі [PERSON] не було. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її рідним братом. Проживала разом з ним, бабусею [PERSON] та своєю сім`єю в одному домоволодінні по [ADDRESS] . Всі жили дружно. З 2014 року її дядько [PERSON] почав виганяти її та брата [PERSON] з будинку. На час смерті бабусі [PERSON] працював у м.Арциз, на поховання не зміг приїхати через зайнятість на роботі. Про оформлення спадщини дядьком [PERSON] нічого не знала, їхні документи він попалив, речі повикидав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що проживала неподалік домоволодіння [PERSON] , - по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] вигнали з дому, бачила як [PERSON] стояла на вулиці з дітьми та своїми речами. На думку свідка, спадкоємцями після смерті [PERSON] мали би бути [PERSON] і [PERSON] . Про заповіт [PERSON] їй нічого не відомо. На день смерті [PERSON] . [PERSON] був зайнятий на роботі в м.Арциз. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що проживає в с.Надлиманське та знає, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з [PERSON] . [PERSON] з нею не проживав. [PERSON] померла у 2017 році, до дня її смерті [PERSON] проживав разом з нею. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її батьком. Особисто знає, що станом на вересень 2017 року [PERSON] не мешкав разом із бабусею [PERSON] . Раніше, коли він проживав з нею, часто знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів [PERSON] , їй відомо, що з кінця 2016 року [PERSON] проживав у Болградському районі. Їй бабуся говорила, що вона шкодує, що взяла на себе відповідальність за [PERSON] та [PERSON] , бажала до жити свого віку у спокої, а їм залишати майно не мала наміру. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] у 2019 році звернувся до неї за юридичною допомогою з питань відновлення своїй документів та оформлення спадщини після смерті [PERSON] , на що вона погодилась. В сільській раді їм надали копії документів, в тому числі рішення виконавчого комітету Овідіопольської районної ради народних депутатів Одеської області від 28.09.1989 року № 406 про усиновлення гр. [PERSON] неповнолітнього [PERSON] , 1986 року народження, та [PERSON] , 1983 року народження. Вказаним рішенням також змінено прізвище на " [PERSON] ", " [PERSON] ", а [PERSON] записано матір`ю дітей. У 2021 році [PERSON] отримав свідоцтво про народження. Без її допомоги вказаних документів [PERSON] не зміг би отримати. Суд, дослідивши подані заяви сторін по суті справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дійшов висновків про відмову у задоволенні первісного позову і наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову,

Outcome: approved