Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 06 червня 2009 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що складено актовий запис № 167. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Позивач зазначила, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу суперечить її інтересам, відновлення сімейних відносин є недоцільним. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що складено актовий запис № 167. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Надіслана судом кореспонденція за зареєстрованим місцем проживання відповідача поверталася до суду з відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18. Згідно ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 червня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що складено актовий запис № 167, і вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч.3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив не подав, будь\~яких інших заяв, клопотань від останнього не надходило. Враховуючи вищевикладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved