Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 439. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 30 квітня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON] , 2011 року народження. Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з 01 вересня 2024 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19 лютого 2025 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасники справи у судове засідання не викликались. З огляду на зазначене, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 30 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 439 (а.с. 3). Сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, що має істотне значення у даній справі. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved