Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами №75456972 від 31.05.2021, №3293225 від 01.07.2021 в розмірі 51186,22 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №75456972 на суму 7790 грн., процентна ставка 1,99%, яка нараховуюється за кожен день користування позикою. 01.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір №3293225 на суму 8000 грн., проценти за користування кредитом - 3600 грн, які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Зазначені вище договору укладені в електронній формі. 27.01.2022 було укладено Договір №27/01/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75456972. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75456972. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75456972. 26.01.2022 було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3293225. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3293225. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3293225. Загальний розмір по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №75456972 від 31.05.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 25447,68 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7790 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 17515,12 грн., інфляційні збитки - 124,64 грн., нараховані 3% річних - 17,92 грн. Загальний розмір по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3293225 від 01.07.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 25738,54 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5302 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 18836,54 грн., заборгованість за комісіями - 1600 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 51186,22 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 13092 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 36351,66 грн., заборгованість за комісіями - 1600 грн., інфляційні збитки - 124,64 грн., нараховані 3% річних - 17,92 грн. Крім цього, просить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. Процесуальнідії суду. З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 03.02.2025 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №1085130 від 03.02.2025 про те, що відповідачка зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 03.02.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 28.03.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 25.02.2025 відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування заперечень покликається на те, що у позовній заяві позивач стверджує, що між нею та двома небанківськими фінансовими установами було укладено два кредитні правочини. Відповідачка стверджує, що жодним доказом, який надано позивачем разом із позовною заявою, не доведено: 1) укладання кредитних договорів; 2) надання (перерахування) первісними кредитодавцями Відповідачу коштів у кредит за вказаними кредитними договорами; 3) відступлення права вимоги до Відповідача на користь Позивача за договорами факторингу та відступлення прав вимоги; 4) наявність будь-якої заборгованості Відповідача перед Позивачем. Відповідач вважає, що усі твердження позивача є надуманими, бездоказовими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, суб`єктивних міркуваннях Позивача, та не доведені документально. Відповідачка вказує на те, що позивачем не надано жодних належних доказів, що вона вчинила дії щодо укладення таких договорів. Позивач вказує, що вона не створювали анкету-заяву за договором №3293225 від 01.07.2021, також зазначає, що на даній анкеті-заяві не має жодних підписів. Вважає даний доказ недопустимим та недостовірним. Відповідач також вказує на те, що в позовній заяві відсутні докази того, що було надання коштів у позику за двома кредитними договорами. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано суду достовірних доказів відступлення права вимоги до Відповідача та дійсності такої вимоги. Також відповідає вказує на те, що витрати на правову допомогу не є співмірними із ціною позову і складають 25,4% ціни позову. Відповідач вважає, що позивачем не доведено наявність правовідносин, укладення кредитного правочину, надання коштів у кредит та відступлення права вимоги. Крім того, відповідач просить витребувати оригінали доказів. 25.02.2025 представник відповідачки подав клопотання про відкладення судового засідання. 25.02.2025 представник відповідачки подав заяву про продовження процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів. 28.02.2025 представник позивача подав відповідь на відзив в якому просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник позивача зазначає, що факт ідентифікації Відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію. Згідно даної довідки на номер телефону Відповідача було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Позивач звертає увагу, що кредитні договори, укладені з різними компаніями, місять ідентичні дані Відповідача, які були зазначені нею і у відзиві на позовну заяву. Позивач вказує на те, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін. Позивач вказує, що відповідачка тривалий час частково здійснювала погашення заборгованості по обох кредитах, що свідчить про прийняття нею таких умов. Крім того позивач зазначає, що між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено були електронні кредитні договори, адже відповідачка вчинила всі дії для укладення даних договорів, зокрема: отримала листа на адресу електронної пошти від ТОВ «Мілоан», увійшла на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля, а також отримала одноразові ідентифікатори за допомогою, яких підписала дані договори. Позивач вказує, що відповідно до листа ТОВ ФК «Елаєнс», 01.07.2021 було перераховано кошти у розмірі 8000 грн. на картку № [NUMBER] , а також згідно листва ТОВ ФК «Фінекспрес», 31.05.2021 було здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 7790 грн. Крім того, позивач вказує на те, що доказами в матеріалах справи підтверджується перехід від первісних кредиторів до ТОВ «Вердикт Капітал» та в свою чергу від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з відповідачем. 28.02.2025 ухвалою суду відмовлено представнику відповідачу у витребуванні доказів. Судове засідання було відкладено на 17.03.2025. 28.02.2025 представник позивача подав клопотання про витребування доказів у Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», зокрема: інформацію, чи видавалась АТ «Креді Агріколь Банк» [PERSON] платіжна картка № [NUMBER] ; докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 7 790,00 грн., які 31.05.2021 року та 8 000,00 грн., які 01.07.2021 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку [PERSON] за номером картки № [NUMBER] за період із 31.05.2021 по 31.07.2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім?я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період із 31.05.2021 по 31.07.2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] . Щодо даного клопотання суд зазначає наступне: за змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Витребування доказів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки у такому відсутнє зазначення про обставини, які можуть підтвердити цей доказ, або аргументи, які вони можуть спростувати. Окрім того, витребувана інформація призведе до розкриття банківської таємниці третім особам, оскільки вона буде містити інформацію про всі банківські операції відповідача, в тому числі, яка не стосується предмета спору. 17.03.2025 представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір №75456972. Відповідно до п.2.2. договору, строк договору становить 30 днів. Згідно із п.2.3. договору, процентна ставка (базова) становить 1,99%; знижена процентна ставка - 0,99%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2266,48%, орієнтовна загальна вартість позики - 10103,63 гривні. Відповідно до п.5 Договору, позичальник підписуючи даний договір підтвердив, те що він вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику. Відповідно до п.12 договору, даний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписано накладанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З довідки від 17.12.2024 вбачається, що ТОВ ФК «Фінекспрес», згідно договору укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «Фінекспрес», здійснило переказ коштів у сумі 7790 грн. на картку [NUMBER] [PERSON] . Натомість позивачем не надано довідки про ідентифікацію клієнта [PERSON] при укладенні кредитного договору №75456972, а лише надано довідку про ідентифікацію при укладенні кредитного договору №3293225. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити факт того, що первісний позивач перед укладенням договору №75456972 здійснив ідентифікацію клієнта та, відповідно, що відповідачу надсилався одноразовий ідентифікатор, який використовується, як електронний підпис. З урахуванням наведеного, суду приходить до висновку про недоведеність укладення договору №75456972, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. 01.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит №3293225 на суму 8000 грн., строком на 30 днів з 01.07.2021. Відповідно до п.1.4 термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 31.07.2021. У п.1.5 вищевказаного Договору встановлено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язанихз отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5200 грн. в грошовому виразі та 44164 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з сими загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 13200 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строку кредитування залишається не змінним та що Кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно з п.1.5.1 комісія за надання кредиту: 1600 грн., яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово. У відповідності до п.1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 3600 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. У п.1.6 встановлено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.6 вищевказаного договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створений в інформаційно- телекомунікаційній системі товариства Вищевказані умови Договору продубльовано й у Паспорті споживчого кредиту №3293225. З довідки про ідентифікацію вбачається, що 01.07.2021 [PERSON] було надіслано одноразовий ідентифікатор [NUMBER] на її номер телефону. З довідки від 12.12.2024 вбачається, що ТОВ ФК «Елаєнс», на підставі договору, укладеного між ТОВ ФК «Елаєнс» та ТОВ «Мілоан», здійснив переказ коштів на [NUMBER] [PERSON] в сумі 8000 грн. З відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» щодо [PERSON] станом на 12.02.2021 загальна заборгованість становить 18050,64, з них: заборгованість за тілом кредиту - 5302 грн; заборгованість за процентами - 11148,64 грн; заборгованість по комісії - 1600 грн. 26.01.2022 було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3293225. Відповідно до п.2.1. договору, ТОВ «Мілоан» зобов`язалось відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язався, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до божників, що належить ТОВ «Мілоан». Згідно із п.2.3. договору, з дати відступлення Прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» має право здійснювати нарахування процентів, в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані ТОВ «Мілоан», за кредитними договорами. Відповідно до п.2.5. договору, ТОВ «Вердикт Капітал» має право здійснити наступне відступлення прав вимоги, але не раніше оплати повного фінансування ТОВ «Вердикт Капітал» придбаного ТОВ «Мілоан». Згідно із п.6.1.4. договору, право вимоги переходить до ТОВ «Вердикт Капітал» після здійснення повної оплати та з моменту підписання сторонами акту приймання - передавання Реєстру Боржників. Відповідно до акту приймання - передавання Реєстру Боржників за договором факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022, ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв реєстр боржників, після чого від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли права вимоги заборгованості, і ТОВ «Вердикт Капітал» став новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно із витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу №26-01/2022-83 від 26.01.2022, ТОВ «Мілоан» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» Право вимоги заборгованостей до боржників ТОВ «Мілоан» ,зокрема і за кредитним договором №3293225 від 01.07.2021. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому4 числі за договором №3293225. Відповідно до п.2.1. договору, ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні йому права вимоги, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває їх у обсязі та на умовах визначених цим договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором №10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023, право вимоги перейшло від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР став новим кредитором. Відповідно до Реєстру Боржників до договору №10-01/2023 від 10.01.2023 та розрахунку заборгованості, загальна заборгованість становить 25738,54 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту становить 5302 грн., заборгованість за процентами - 18836,54 грн., заборгованість по комісії - 1600 грн. Таким чином, право вимоги за кредитним договором №3293225 від 01.07.2021 спочатку перейшло від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» за договором №26-01/2022-83, а потім до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором про відступлення прав вимоги №10-01/2023. Оцінка суду. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З статті 514 ЦК України вбачається, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається. Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України). За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов?язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ст.ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору. Проте боржник [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконала та допустила заборгованість за вищевказаним Кредитним договором №3293225 від 01.07.2021у вищевказаному розмірі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у частині стягнення заборгованості за кредитом №3293225, підтверджуються належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору. Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково, за таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме у розмірі 1218 гривні 08 копійок. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року. Відповідно до п.п. 1.1. Клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даних договором. Відповідно до заяви про надання правової допомоги №423 та витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надало ТОВ ««КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» такі послуги, як: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4000 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 9000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі: Закон за № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за № 5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 3статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року (єдиний унікальний номер справи: 755/9215/15-ц). Суд, дослідивши надані суду докази витрат на професійну правничу допомогу, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням принципу співмірності позивачу слід відшкодувати 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved