Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

22.11.2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, яка обґрунтована тим, що відповідач [PERSON] є батьком позивача. [INFO] позивач досяг повноліття та на теперішній час він продовжує вчитися у Харківському національному університеті радіоелектроніки, на 2 курсі денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти. Термін навчання закінчується 30.06.2026 року. Мати надає йому частково матеріальну допомогу, але вона не може повністю забезпечити йому прожитковий мінімум. Батько має можливість надавати матеріальну допомогу, він працює, має стабільні доходи. Однак, добровільно надавати матеріальну допомогу на його утримання в зв`язку з навчанням не бажає, хоча відповідно до чинного законодавства зобов`язаний приймати участь в його утриманні на період його навчання до досягнення ним віку 23 років. Тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на період його навчання. 04 січня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області винесено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на час його навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до 30 червня 2026 року, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2024 року заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Дейниченко В.І. про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2024 року по цивільній справі № 243/6576/23, провадження № 2/243/60/2024 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання задоволено, заочне рішення скасовано. Як вбачається з відзиву відповідача [PERSON] , він є батьком позивача [PERSON] , який [INFO] досяг повноліття та на теперішній час продовжує навчатися у Харківському національному університеті радіоелектроніки, на 2 курсі денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня. Термін навчання закінчується 30.06.2026 року. Позивач зазначає, що його батько має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він працює, має стабільні доходи. Однак, добровільно надавати матеріальну допомогу на його утримання у зв`язку з навчанням не бажає. Але підтвердження доводів позивача щодо того, що відповідач працює, має можливість надавати матеріальну допомогу та має стабільні доходи ним не долучено жодного доказу на підтвердження цих фактів. Крім того, позивачем до суду не надано ніяких доказів відмови відповідача добровільно надавати матеріальну допомогу на його утримання в зв`язку з навчанням, оскільки останній не усно, не в письмовому вигляді до позивача з цього приводу не звертався. \~ \~ \~ \~ Відповідач вважає що позивач у позові не долучив достатніх доказів щодо наявності у відповідача умов надавати йому матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки його доходів, щомісячно. Оскільки на даний час відповідач перебуває у шлюбі та має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, на сьогоднішній день у відповідача на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Крім того, відповідач офіційно не працює бо не має можливості, оскільки є вимушено переміщеною особою та мешкає в м. Олександрія. [PERSON] вважає, що для забезпечення потреб всіх його дітей необхідно винести рішення, яким встановити розмір стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , що продовжує навчання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до припинення [PERSON] навчання в учбовому закладі, тобто до 30 червня 2026 року, але не більш ніж до 23 років. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач та його представник адвокат Дейниченко В.І. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд доходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області, його батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 12.04.2019 року [PERSON] , 12 квітня 2019 року уклав шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2019 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.2021 року. Згідно відповіді на адвокатський запит вих. № 429/19 від 25.04.2024р., спрямований до Харківського національного університету радіоелектроніки вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом групи АКТАКІТ-22-2, ІІ-курсу, денної держбюджетної форми навчання, факультету Автоматики і комп`ютеризованих технологій Харківського національного університету радіоелектроніки. Також, з відповіді на запит вбачається, що у Харківському національному університеті радіоелектроніки встановлений дистанційний режим згідно з наказом № 83 від 11.03.2022 року. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період 2022,2023,2024р.р. вбачається, що [PERSON] фактично не отримував ніяких доходів, окрім матеріальної допомоги у розмірі 2000 грн. за період 2023 року. Згідно довідки №3505-7501041850 від 10.06.2022р. [PERSON] є вимушено переміщеною особою та мешкає в м. Олександрія. Частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006 року, №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.23 даної Постанови, при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Отже, вказаним законом визначено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів, що є встановленою законом гарантією на забезпечення інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З доказів, долучених відповідачем до заяви про скасування заочного рішення вбачається, що на утриманні відповідача, який на теперішній час є вимушеним переселенцем, перебуває двоє неповнолітніх дітей. Крім того, згідно відповіді на адвокатський запит вих. № 429/19 від 25.04.2024р., вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом групи АКТАКІТ-22-2, ІІ-курсу, денної держбюджетної форми навчання, факультету Автоматики і комп`ютеризованих технологій Харківського національного університету радіоелектроніки. Також, з відповіді на запит вбачається, що у Харківському національному університеті радіоелектроніки встановлений дистанційний режим згідно з наказом № 83 від 11.03.2022 року. Таким чином, [PERSON] у вказаному навчальному закладі навчається дистанційно на держбюджетної формі навчання. Крім того, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період 2022,2023,2024р.р. вбачається, що [PERSON] фактично не отримував ніяких доходів, окрім матеріальної допомоги у розмірі 2000 грн. за період 2023 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з Позивача на користь Відповідача, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до\~ч.\~2 ст.\~51\~Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст. 48 Конституції України передбачено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, а в даному випадку стягнення більшого розміру аліментів на користь особи, призводить до порушенням прав інших дітей відповідача. Враховуючи, що на даний час у відповідача відбулись зміни матеріального та сімейного стану, вважаю, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 від доходу суттєво погіршить матеріальний стан сім`ї відповідача та не забезпечить достатнього розвитку інших його дітей. Отже, суд вважає за належне стягнути з відповідача аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) до припинення [PERSON] навчання в учбовому закладі, тобто до 30 червня 2026 року, але не більш ніж до 23 років. При цьому суд виходить з вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 264 п. 7, ст. 430 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: partial