Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~12.11.2024 року з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2024 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. 14.06.2016 року він уклав шлюб з [PERSON] . У них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Крім того, у нього на утриманні перебуває непрацююча дружина [PERSON] . На даний час він не працює, має ІІІ групу інвалідності з дитинства по зору і немає можливості влаштуватися на роботу. У зв`язку зі зміною сімейного стану та погіршенням матеріального становища просив суд змінити розмір аліментів, що стягується з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/6 частину заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про слухання справи. Представник відповідачки у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу в його та відповідачки відсутність, до суду направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 15.06.2013 року між сторонами укладено шлюб, який 30.08.2013 року розірвано. [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 12.11.2014 року позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] . З 2014 року по 2024 рік позивач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надав, не брав участі у її вихованні та розвитку. Судовим наказом\~Первомайського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області від\~07.08.2024\~року з\~позивача стягуються\~аліменти на\~користь відповідачки\~на утримання\~неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу),\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісяця,\~починаючи з\~02.08.2024\~року і\~до досягнення\~дитиною повноліття.\~14.06.2016\~року позивач\~уклав шлюб\~вдруге з\~ [PERSON] ,\~у подружжя\~народилося двоє\~синів.\~Між тим,\~вважає,\~що заявлена\~вимога про\~зміну розміру\~аліментів з\~1/4\~на 1/6\~частку не підлягає задоволенню, оскільки після винесення судом судового наказу у позивача не змінився ні матеріальний, ні сімейний стан. Зазначає, що позивач умисно звільнився з роботи та ухиляється від свого прямого обов`язку щодо забезпечення та утримання доньки. Наявність у новій сім`ї, створеній у 2016 році, малолітніх дітей не впливає на зобов`язання позивача щодо утримання його неповнолітньої доньки [PERSON] . Розмір аліментів на утримання доньки відповідно до винесеного судового наказу відповідає вимогам сімейного законодавства. А тому у [PERSON] відсутні підстави для задоволення позову, оскільки належно не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Посилаючись на викладене, просив суд відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході розгляду справи, з 15.06.2013 року по 30.08.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] відповідачка народила доньку [PERSON] , батьком якої є позивач. 12.11.2014 року рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а.с. 12-14). Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2024 року з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Єланецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, 14.06.2016 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 10). [INFO] у позивача та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.2014 року, [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2019 року (а.с. 11). Позивач [PERSON] має ІІІ групу інвалідності з дитинства по зору (а.с. 3, 6). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що на даний час не має можливості виплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі встановленому судовим наказом Первомайського місьрайонного суду Миколаївської області, так як на його утриманні знаходяться ще дві неповнолітні дитини та непрацююча дружина, що створює для нього матеріальні складнощі. До того ж, видається сумнівним факт надання такої допомоги позивачем, який вказує, що офіційно не працює. Посилання позивача на те, що він не працевлаштований, суд вважає необґрунтованими і до уваги не приймає, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження дійсного розміру його доходу, а також доказів наявності або відсутності у нього рухомого та нерухомого майна, банківських рахунків. Крім того, позивачем не надано доказів того, що він є непрацездатним і не має можливості працювати. До того ж, обставини, на які посилається [PERSON] , як на підставу зменшення розміру аліментів, існували на час постановлення судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки. Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового наказу суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України). Крім того, розмір стягуваних аліментів за судовим наказом не є завищеним. Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що він сплачує аліменти за судовими наказом та не має заборгованості зі сплати аліментів. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення судового наказу про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його сімейного стану та стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному судом розмірі, а також що таке зменшення буде спрямоване на належне забезпечення та буде відповідати інтересам неповнолітньої доньки, яка з ним не проживає. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed