Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

01.10.2024 року адвокат Шурхно К.А., діючи в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом в якому просив визнати виконавчий напис від 24.09.2021 року №9234, щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк», заборгованості в розмірі 267\~836,55 грн., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказав, що позивачка має картковий пенсійний рахунок з якого в січні 2024 року почали списуватись гроші. Як з`ясувалось, на картковий рахунок позивачки, на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А., накладено арешт. Таким чином, позивачка дізналась про відкриття виконавчого провадження №67382169 про стягнення з неї боргу на користь відповідача. Зазначене виконавче провадження було відкрито приватним виконавцем на підставі виконавчого напису №9234, вчиненого 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Вимоги відповідача позивачка вважає безпідставними та не визнає їх в повному обсязі, оскільки будь-яких кредитних договорів не укладала. Крім того, представник позивачки зазначає, що безспірною є така заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо. У зв`язку з тим, що позивачка не укладала будь-яких кредитних договорів, більш того нотаріально посвідчених, нотаріус не мав права здійснювати виконавчий напис, а відтак такий напис є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.10.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці/представнику позивачки строк для усунення недоліків. 14.10.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.10.2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 21.11.2024 року до суду від представника відповідача В. Жовтонецького надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що 17.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17112023, згідно якого відповідач по цьому позову втратив право вимоги до позивачки. Також, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.08.2024 року у справі за №363/1161/24 замінено стягувача АТ «Ідея Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому провадженні за №67382169, відкритому на підставі виконавчого напису за №9234, вчиненого 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Тобто, на думку представника відповідача, АТ «Ідея Банк» не є належним відповідачем у вказаній справі. Крім того, на виконання вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ №112 від 29.06.1999 року, банком надано приватному нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджували наявність та безспірність кредитної заборгованості позивачки. Також, 09.08.2021 року позивачці було надіслано вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, яка була отримана позивачкою та остання жодним чином не висловила заперечень щодо заборгованості. Представник відповідача вважає, що виконавчий напис за №9234, вчинений 24.09.2021 року є законним та вчинений з додержанням норм чинного законодавства. Разом з чим, в позовній заяві не зазначено в чому полягає спірність кредитної заборгованості, не надано доказів оспорення, спростування такої кредитної заборгованості до або на момент вчинення виконавчого напису. Представник відповідача, також, вказує, що позивачкою здійснювали платежі за кредитним договором, що свідчить про визнання нею кредитної заборгованості. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.12.2024 року, за клопотанням представника позивача, витребувано, в порядку ст. 84 ЦПК України, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. належним чином засвідчену копію виконавчого напису від 24.09.2021 року за №9234, щодо стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~АТ «Ідея\~Банк» заборгованості\~в розмірі\~267\~836,65\~грн. та документів на підставі яких вчинено зазначений виконавчий напис; у АТ «Ідея Банк» - документи, які були підставою для звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису за №9234 від 24.09.2021 року та докази направлення позивачці вказаних документів; у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука\~А.А. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження серії ВП за №67382169 та копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. від 24.09.2021 року за №9234, що було подано АТ «Ідея Банк» для примусового виконання про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 267\~836,65 грн. Витребувані докази надійшли на адресу суду 10.12.2024 року, 17.12.2024 року та 17.01.2025 року відповідно. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 23.01.2025 року представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому надав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позивні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, при цьому в прохальній частині відзиву на позовну заяву розгляд справи просив проводити за відсутності представника банку. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомили. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження суд враховує наявність в матеріалах справи представників сторін про розгляд справи за їх відсутності, належне повідомлення третіх осіб про день час та місце розгляду справи, а також положення ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 17.12.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір за №Z06.00613.004666247 згідно умов якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 119\~999 грн. 09.08.2021 року представник АТ «Ідея Банк» звернувся до [PERSON] з вимогою №12.4.2/ Z06.00613.004666247 про усунення порушення кредитних зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 265\~936,65 грн. Вказано вимогу отримано [PERSON] 28.08.2021 року, що вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис №9234, яким пропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк», невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору №Z06.00613.004666247 від 17.12.2018 року, строк платежу за яким настав 17.11.2020 року за період з 18.12.2020 року по 09.08.2021 року включно у розмірі: 92 349,43 грн. - строковий основний борг; 16 540,72 грн. - прострочений основний борг; 46 135,60 грн. - прострочені проценти; 1 505,50 грн. строкові проценти; 3 276,09 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 99 920,29 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; 6 209,02 грн. - пеня; 1 900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 267 836,65 грн. 21.10.2021 року представник АТ «Ідея Банк» звернувся до приватного виконавця Сидорчука А.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису з №9234 від 24.9.2021 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. від 03.11.2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису №67382169. 19.11.2021 року та 10.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. винесено постанови про арешт майна та коштів боржника в рамках виконавчого провадження №67382169. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.08.2024 року замінено стягувача АТ «Ідея Банк» у виконавчому провадження за №67382169, відкритому на підставі виконавчого напису №9234, вчиненого 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення боргу з [PERSON] на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Як вбачається з вказаною ухвали заміна сторони виконавчого провадження відбулась у зв`язку з укладенням договору факторингу за №17112023 за яким АТ «Ідея Банк» відступило, шляхом продажу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні первісному кредитору права вимоги до боржників. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною ч. 1 ст. 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, - позивача та відповідача. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.08.2024 року замінено стягувача АТ «Ідея Банк» у виконавчому провадження за №67382169, відкритому на підставі виконавчого напису за №9234, вчиненого 24.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення боргу з [PERSON] на його правонаступника ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів». Заміна сторони виконавчого провадження відбулась у зв`язку з укладенням договору факторингу №17112023 за яким АТ «Ідея Банк» відступило шляхом продажу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні первісному кредитору права вимоги до боржників. Отже, судом встановлено, що належним відповідачем по справі про визнання виконавчого напису від 24.09.2021 року за №9234 таким, що не підлягає виконанню, є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивачка пред`явила даний позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до неналежного відповідача АТ «Ідея Банк». Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ст. 51 ЦПК України). Після спливу строків, зазначених у ч. 1. ч. 2 ст. 51 ЦПК України, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача поставляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Положеннями ст. 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі за №523/9076/16-ц вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі за №761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Вищевикладене також узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 03.05.2022 року у справі за №736/1432/20 (провадження за №61-18506св21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги пред`явлені [PERSON] до неналежного відповідача АТ «Ідея Банк», будь-яких клопотань щодо залучення до участі в справі правонаступника ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», матеріали справи не містять. Зазначене є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. При цьому, суд бере до уваги, що установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі за №523/9076/16-ц (п. 40), від 21 листопада 2018 року у справі за №127/93/17-ц (п. 50), від 12 грудня 2018 року у справі за №570/3439/16-ц (п. 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі за №372/51/16-ц (п. 31.10), від 30 січня 2019 року у справі за №552/6381/17 (п. 39)). Інші, наведені позивачем доводи в обґрунтування своєї позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). З урахуванням вищевикладеного, суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed