Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просила суд : скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 14534853, номер запису: 4933 в книзі: 52 дод. стор. 164, внесеного 19 квітня 2006 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 122,4 кв. м, житловою площею 58,1 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~ У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] на випадок смерті заповіт він не складав. Вона як спадкоємиця першої черги за законом, спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як на час його смерті мешкала разом із спадкодавцем, інших спадкоємців немає. З метою отримання спадщини, а саме 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , її представник звернувся до нотаріуса. Вказана 1/2 частка житлового будинку належала її чоловіку на підставі договору дарування. Відповідно до даного договору дарування від 02.03.1994 року, [PERSON] (мати її чоловіка) подарувала, а [PERSON] (чоловік) прийняв у дар 1/2 частку житлового будинку, ця 1/2 частка житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Після укладення даного договору дарування, право власності на 1/2 частку житлового будинку було зареєстровано за [PERSON] . Однак нотаріусом, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне майно спадкодавця, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру речових прав право власності на зазначену 1/2 частку житлового будинку зареєстроване 19.04.2006 року, реєстраційний номер майна: 14534853, за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.04.1989 року Рубіжанською державною нотаріальною конторою, дублікат якого виданий 06.03.2006 року державним нотаріусом Луганського обласного державного нотаріального архіву за реєстром № 1-25. Право власності на іншу 1/2 частку зазначеного житлового будинку зареєстровано за [PERSON] (братом чоловіка) на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.04.1989 року Рубіжанською державною нотаріальною конторою Луганської області за реєстром № 1357, дублікат якого виданий 06.03.2006 року державним нотаріусом Луганського обласного державного нотаріального архіву за реєстром № 1-25. Отже права позивачки як спадкоємця порушені, у зв`язку з тим, що на належну померлому чоловіку [PERSON] 1/2 частку житлового будинку, фактично право власності було зареєстровано 19.04.2006 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка на момент реєстрації права власності вже не була власником 1/2 частки житлового будинку, так як подарувала її своєму сину [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. У зв`язку з наявним суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно 05.04.2024 державним реєстратором прав на нерухоме майно Глотовою К.О. Департаментом реєстрації Харківської міської ради, було винесено рішення № 72451297 про відмову у проведенні реєстраційних дій позивачці як спадкоємця. \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду\~від 13.11.2024\~року відкрито\~провадження у справі,\~розгляд справи\~постановлено проводити\~за правилами\~загального позовного\~провадження. \~ \~ \~ \~ Представник позивача адвокат Приходько М.М. у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Представник Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Мальченко Л.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду відзив, де зазначила що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглянути справу без її участі. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляда Юлія Сергіївна в судове засідання не з`явилася, надала до суду копію спадкової справи та просила розглянути справу без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, за відсутності сторін (їх представників) фіксування процесу технічними засобами не здійснювалося. \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у\~Конституції України\~(ст. 55),\~Цивільному кодексі України\~(ст. 16),\~Цивільному процесуальному кодексу України\~(ст. 4). Згідно зі\~ст.\~13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України) Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1965 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 02.03.1994 року Рубіжанською державною нотаріальною конторою Луганської області за реєстром № 745. Відповідно до даного договору дарування від 02.03.1994 року, [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу [PERSON] зазначена 1/2 частка житлового будинку належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Рубіжанською нотаріальною конторою 20.04.1989 року, реєстр № 1357. Після укладення договору дарування, право власності на 1/2 частку житлового будинку було зареєстровано за [PERSON] 04.04.1994 року Рубіжанським БТІ, реєстр № 4933, що підтверджується реєстраційним написом проставленим на договорі дарування. Позивачка як спадкоємиця першої черги після смерті чоловіка звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Коляди Ю.С. з метою отримання спадщини. \~ \~ \~ \~ \~ Постановою нотаріуса від 10.10.2024 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне майно спадкодавця, а саме на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови, є те, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на зазначену 1/2 частку житлового будинку зареєстроване 19.04.2006 року, реєстраційний номер майна: 14534853, за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.04.1989 року Рубіжанською державною нотаріальною конторою Луганської області за реєстром № 1357, дублікат якого виданий 06.03.2006 року державним нотаріусом Луганського обласного державного нотаріального архіву за реєстром № 1-25. Право власності на іншу 1/2 частку зазначеного житлового будинку зареєстровано за [PERSON] (брат мого чоловіка) на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.04.1989 року Рубіжанською державною нотаріальною конторою Луганської області за реєстром № 1357, дублікат якого виданий 06.03.2006 року державним нотаріусом Луганського обласного державного нотаріального архіву за реєстром № 1-25. У зв`язку з наявним суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, 05.04.2024 державним реєстратором прав на нерухоме майно Глотовою К.О. Департаменту реєстрації Харківської міської ради, було винесено рішення № 72451297 про відмову у проведенні реєстраційних дій позивачці. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України закріплено право кожної особі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також встановлено способи захисту цивільних прав. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону. Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~ \~ На\~підставі викладеного,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги є\~обґрунтованими,\~не суперечать\~чинному законодавству,\~а тому\~підлягають задоволенню.\~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved