Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Берестечківської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та піклувальника над дітьми, стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] є рідною сестрою позивачки [PERSON] . У відповідачки народилося 5 дітей: [INFO] народилася [PERSON] , яка наразі повнолітня; [INFO] народилася дочка [PERSON] ; [INFO] народилася дочка [PERSON] ; [INFO] народився син [PERSON] ; [INFO] народився син [PERSON] .. Діти проживають разом із позивачкою [PERSON] , відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу свої батьківські обов`язки відносно дітей не виконує, не проявляє до них батьківського піклування, не цікавиться їх здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не допомагає матеріально, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку із вищевикладеним, просить суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх та малолітніх дітей, призначити [PERSON] піклувальником над дітьми, та стягнути із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх та неповнолітніх дітей. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення суду про те, що [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню неповнолітніх та малолітніх дітей ухиляється і їх не виконує. Піклується та доглядає за дітьми [PERSON] , позивач по справі. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Берестечківської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у висновку органу опіки та піклування, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвами про народження дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , їх матір`ю є [PERSON] , відповідачка по справі (а.с.16-19). Як вбачається із матеріалів справи відповідачка [PERSON] є рідною сестрою позивачки [PERSON] (а.с.20-22), діти проживають разом із позивачкою [PERSON] (а.с.23-26). Із акту обстеження умов проживання відповідачки та дітей від 21 грудня 2020 року, вбачається, що «Будинок складається з кімнати та кухні. Матір разом з дітьми були вдома, спала. Діти не відвідують школу, оскільки [PERSON] стверджує, що вони хворі і це її справи - ходитиуть вони до школи чи ні. У кухні брудно, розкидані предмети побуту, речі. Жінка агресивно реагувала на будь-які зауваження. Попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що [PERSON] вчинила хуліганські дії (відібрала і пошкодила акти обстеження умов проживання), направлено лист до поліції та на черговому засідання виконавчого комітету розглядатиметься дане питання. Акт обстежеення умов проживання складений повторно» (а.с.51). Відповідачка була засуджена вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2011 року у справі № 1-221/11. Даним судовим рішенням відповідачку визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого статтею 185 частина 1 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі статей 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання строком на 1 (один) рік (а.с.59-60). Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 серпня 2011 року у справі № 5-267/11, звільнено відповідачку від кримінальної відповідальності на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року (а.с.61). Відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу свої батьківські обов`язки відносно дітей не виконує, що підтверджується витягами з протоколу Комісії з питань захисту прав дитини Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 05 липня 2017 року, від 29 серпня 2018 року, від 27 вересня 2018 року, від 17 квітня 2019 року, витягами з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини Ківерцівської міської ради від 03 червня 2021 року, від 09 серпня 2022 року, доповідною запискою від 21 грудня 2020 року, листом Ківерцівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31 грудня 2020 року, рішенням Виконавчого комітету Ківерцівської міської ради від 11 лютого 2021 року «Про неналежне виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] щодо її дітей», листом старости Сокиричівського старостинського округу від 09 серпня 2022 року (а.с.39-40, 44-46, 50, 52-56). Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 12 червня 2019 року у справі № 158/1368/19 (провадження № 3/0158/342/19), відповідачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 184 частина 1 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. (а.с.66). Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року у справі № 158/26/21 (провадження № 3/0158/50/21), провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідачки за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.67-68). Із характеристики загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня с. Сокиричі щодо сина відповідачки [PERSON] , вбачається, що « Хлопчик виховується в неповній сім`ї. Мама учня не приймає активної участі у навчанні дитини, не контролює поведінку сина. Назар не повністю забезпечений шкільним приладдям (крім зошитів). Сезонним одягом та взуттям забезпечений. Навики самообслуговування розвинені» (а.с.47). Із характеристики загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня с. Сокиричі щодо сина відповідача [PERSON] , вбачається, що « [PERSON] навчається в школі з першого класу. Зарекомендував себе як нестаранний, недисциплінований учень. Має навчальні досягнення низького рівня, важко запам`ятовує учбовий матеріал, наочно-образне мислення не відповідає його віковим особливостям. Не виявляє зацікавленості до навчання, на заняття приходить без зошитів і письмового приладдя, без портфеля. Пропускає уроки без поважних причин. На уроках пасивний, ігнорує правила поведінки, заважає вчителям, відволікає дітей. [PERSON] фіщично витривалий, любить уроки фізичної культури. Не підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Дитина виховується в неповній сім`ї. Мама належного контролю за навчанням та поведінкою сина не здійснює. Житлово-побутові умови задовільні - дитина не має належного місця для занять. Матеріальне становище сім`ї незадовільне, школяр цілий навчальний рік не харчувався у шкільній їдальні. Сезонним одягом та взуттям забезпечений» (а.с.48). Із витягів електронно-облікової картки дитини щодо дітей відповідачки, вбачається, що малолітні та неповнолітні діти відповідачки перебували кілька років в статусі дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. А сааме з причин ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків (а.с.42-43). Як вбачається із офіційного веб-сайту «Автоматизована система виконавчого провадження», що з 03 жовтня 2016 року по даний час щодо відповідачки було відкрито 10 виконавчих проваджень, з яких відкритими залишаються станом на сьогоднішній день 3 виконавчі провадження (а.с.70). З інформації із Єдиного реєстру боржників, вбачається, що щодо відповідача є виконавчих проваджень (а.с.71). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; затвердженого рішенням виконавчого комітету Берестечівської міської ради №13 від 10.02.2025, - позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с.138-141). Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим. Відповідно до вимог частин 2 і 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачка від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дітей ухиляється і їх не виконує, суд дійшов до висновку щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; оскільки, позбавлення батьківських прав останньої є доцільним та правильним в інтересах дітей. У своєму позові [PERSON] також ставить питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дітей, реальну спроможність відповідачки сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що [PERSON] доведено обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.11.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім цього, щодо вимоги позивачки [PERSON] про призначення її піклувальником над дітьми суд зазначає наступне. Згідно статті 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до частин 3, 4 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Пунктами 1.1.-1.3. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Опіка може встановлюватись і над майном у передбачених законом випадках. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. За таких обставин, суд звертає увагу, що позивачка може бути призначена судом опікуном та піклувальником малолітніх та неповнолітніх дітей відповідачки за поданням органу опіки та піклування, тому суд відмовляє в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Outcome: partial