Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~22.05.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Держави України, в особі управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради про відшкодування моральної шкоди, завданої діяльністю відповідно до рішення від 28.12.21 Дніпровського окружного адміністративного суду у справі №215/6491/21, в якій просила стягнути за рахунок державного бюджету на її користь в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди діяльністю відповідача в сумі 1 211 200 грн. В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказує, що 20.07.2021 нею була подана заява про матеріальну допомогу до голови Криворізької міської ради, яка не була розглянута, у зв`язку з чим вона за захистом своїх прав звернулася до суду, та 28.12.2021 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, визнано протиправними дії Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П, визнано відсутність компетенції (повноважень) Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П, зобов`язано Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради передати за належністю заяву [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П, з метою розгляду належним компетентним органом виконавчого комітету Криворізької міської ради. Протиправною бездіяльністю відповідача її моральному здоров`ю спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити її порушені права, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Незаконна бездіяльність відповідача завдала їй моральної шкоди, що проявилось в переживаннях, пов`язаних з невиконанням рішення суду у передбачені законом строки. Внаслідок чого, вона не отримала у передбачені законодавством строки належних їй коштів, та була вимушена втрачати час для вирішення питань, пов`язаних із захистом своїх прав, що порушило її звичайний спосіб життя, також вказує, що переносить психологічний стрес, відчуває негативні емоції, моральні переживання та дискомфорт, втратила душевний спокій та порушився сон. Зазначає, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача вона зазнає моральні втрати, які призвели до позбавлення її можливості реалізувати свої звички і бажання, які б вона могла реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв, звернень, скарг та судового позову, прохати своїх представників відвідувати інстанції відповідача всіх рівнів, щоб добитися належного виконання рішення суду від 28.12.2021 по справі №215/6491/21, тому просить стягнути за рахунок місцевого бюджету на її користь в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди бездіяльністю Держави Україна в сумі 1 211 200 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. 12.11.2024 представник відповідача управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради, Тер-Товмасян Ю.Г надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог, вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими. Зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року по справі №215/6491/21 був частково задоволений позов [PERSON] до УОЗ виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та встановлення компетенції. Визнано протиправними дії Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П. Визнано відсутність компетенції (повноважень) Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П. Зобов`язано Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради передати за належністю заяву [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П, з метою розгляду належним компетентним органом виконавчого комітету Криворізької міської ради. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вказує, що до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року (набрало законної сили 11.05.2023 року), у зв`язку з тим, що УОЗ виконкому КМР не планувало оскарження вказаного судового рішення, УОЗ виконавчого комітету КМР 11.02.2022 року передало до Виконкому Тернівської районної у місті ради (Управління праці та соціального захисту населення) заяву [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 року вх. №С-1895-П, з метою розгляду належним компетентним органом, та відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №135 від 23.03.2022 року [PERSON] було виділено одноразову матеріальну допомогу в розмірі 2000 грн. Оскільки відповідно до приписів Положення №4859, отримання допомоги можливе лише один раз на рік, то будь-якої іншої допомоги [PERSON] отримати в 2022 році не могла. Таким чином твердження [PERSON] щодо не отримання нею матеріальної допомоги за рахунок коштів місцевого бюджету не відповідає дійсності. Таким чином, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року було виконано УОЗ виконкому КМР до набрання вказаним рішенням законної сили, а саме 11.02.2022 року, позивач отримала в 2022 році допомогу за рахунок коштів місцевого бюджету, тобто вказані [PERSON] в позові твердження про не отримання матеріальної допомоги за рахунок коштів місцевого бюджету не відповідають дійсності. Крім того звертає увагу на те, що в позовній заяві [PERSON] вказує, що невиконанням вказаного рішення було завдано шкоду її здоров`ю, однак позивачем не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями УОЗ виконкому КМР та станом здоров`я позивача або з фактами його погіршення. Щодо доводів [PERSON] про завдання їй моральної шкоди, то УОЗ виконкому КМР вважає, що [PERSON] не надала жодних доказів заподіяння їй душевних страждань, начебто, протиправною бездіяльністю УОЗ виконкому КМР у даній справі, зокрема, не надано доказів погіршення здоров`я позивача або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності УОЗ виконкому КМР, передбачених ч. 2 ст. 23 ЦК України. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 08.08.2024 та 28.01.2025 через канцелярію суду подала пояснення по справі в яких просила стягнути за рахунок державного бюджету на її користь в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди діяльністю відповідача в сумі 1 211 200 грн. \~ \~ \~ \~Представник відповідача, управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради, Тер-Товмасян Ю.Г. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Представник Державної казначейської служби України, Тараненко М.С. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17.06.2024 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 10:00 год. 20.08.2024, за правилами загального позовного провадження, залучено співвідповідача. 20.08.2024 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-00 год. 30.09.2024, у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час і місце судового засідання 30.09.2024 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду на 11-30 год. 25.10.2024, у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Ухвалою суду від 25.10.2024 продовжено строк проведення підготовчого засідання, задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву та відкладено розгляд справи на 10-00 год. 19.11.2024. 19.11.2024 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-45 год. 09.12.2024, у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі також відмовлено в задоволенні клопотань позивача про надання пропуску в судові засідання представника позивача Стояновського В.В., про проведення розгляду справи колегією суддів, про відхилення судом заперечень відповідача у зв`язку з пропуском подання відзиву та продовження строку для подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 10.01.2025 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 12.02.2025. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року, яке набрало законної сили 11.05.2023, по справі №215/6491/21, адміністративний позов [PERSON] до УОЗ виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та встановлення компетенції задоволено частково, визнано протиправними дії Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П; визнано відсутність компетенції (повноважень) Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П. Зобов`язано Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради передати за належністю заяву [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П, з метою розгляду належним компетентним органом виконавчого комітету Криворізької міської ради та в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 11-13). Постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі №215/6491/21 від 11.05.2023, яка набрала законної сили 11.05.2023, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі № 215/6491/21 залишено без змін. \~ \~ \~ \~До матеріалів справи представником відповідача додано лист Виконкому Тернівської районної у місті ради Управління праці та соціального захисту населення вих. №7/19/269 від 11.02.2022 про направлення заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги від 20.07.2021 вх. №С-1895-П, з метою розгляду належним компетентним органом (а.с. 129-130). \~ \~ \~ \~Також, до матеріалів справи додано відповідь виконкому Тернівської районної у місті ради №9-06-09/2351 від 27.12.2024, згідно якої [PERSON] було виплачено 2000 грн. матеріальної допомоги за її заявою від 21.01.2022 (а.с. 213). \~ \~ \~ \~Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За змістом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тобто, ч.1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме: особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди і серед інших, наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Фактично підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 1174 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки зaподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Разом з тим, згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до пункту 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 вказаної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (пункт 9 вказаної Постанови). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (Постанова ВС від 13.05.2020 у справі №638/8636/17-ц). Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (Постанова ВП ВС від 08.04.2020 у справі №180/1560/16-а). Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року, яке набрало законної сили 11.05.2023, по справі №215/6491/21, адміністративний позов [PERSON] до УОЗ виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та встановлення компетенції задоволено частково, визнано протиправними дії Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П; визнано відсутність компетенції (повноважень) Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо розгляду заяви [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П. Зобов`язано Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради передати за належністю заяву [PERSON] про надання матеріальної допомоги, поданої як додаток до звернення від 20.07.2021 вх.№С-1895-П, з метою розгляду належним компетентним органом виконавчого комітету Криворізької міської ради. Однак, слід зауважити, що вказана обставина не може бути єдиною й безумовною підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки доведенню підлягають не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди. Позивач належних та допустимих доказів, у розумінні\~ст.\~ст.\~76-81\~ЦПК України, спричинення їй моральної шкоди, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, також причинно-наслідкового зв`язку між, як вважає позивач, завданою їй моральної шкоди та допущеної з боку відповідача бездіяльністю, яка це спричинила, суду не надала. Крім того, позивачем не зазначено у чому саме полягає моральна шкода, а також не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи аналіз викладених норм права, також не надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заподіяної їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю відповідача, що на підставі статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком, суд вважає необхідним в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Оскільки позивач є інвалідом І групи та звільнена від сплати судового збору ухвалою суду від 30.07.2024, тому відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1174, 1173 ЦК України,

Outcome: dismissed