Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

30.01.2025 представник ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» адвокат Іщенко Н.С. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики №б/н від 05.03.2024 в розмірі 181858,58грн. в т.ч. 3% річних в сумі 194,11грн. В позовній заяві зазначено, що 05.03.2024 між відповідачем та ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» укладено Договір безвідсоткової позики за умовами п.1.1 якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в позику в сумі 230000,00грн., а позичальник зобов`язався погасити дану суму грошей в термін та порядку зазначених в пп.2.2, 2.3 Договору. Пунктом 2.2. Договору сторонами узгоджено, що позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцеві протягом 60 місяців (шістдесяти місяців) з 01.04.2024, а в разі звільнення з роботи до даної дати не пізніше останнього робочого дня. Позичальник на власний розсуд може погасити суму позики достроково. Позичальник зобов`язується повертати позику частинами (в розстрочку), але не пізніше 01.04.2029. Відповідно до п.2.3. Договору сума позики повертається позичальником у безготівковій формі шляхом щомісячного вираховування з його заробітної плати частини позики в розмірі 3 833,33 грн. щомісячно, а в останній місяць в розмірі 3 833,53грн. Також зазначено, що відповідачем було подано заяву на ім`я позивача з проханням про зарахування із зазначеної вище суми в рахунок погашення заборгованості перед позивачем за договорами безвідсоткової грошової позики від 14.11.2022 в розмірі 46666,70грн. та від 11.01.2023 в розмірі 31944,43грн. За умовами цих договорів відповідач у 2022 році отримав 80 000,00грн. безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, що підтверджується платіжною відомістю №6308 та супровідною відомістю №20221116 від 16.11.2022, а у 2023 році 50 000,00грн., що підтверджується платіжною відомістю №6930 та супровідною відомістю №20230113 від 12.01.2023, в яких вказано платником ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», отримувачем - [PERSON] , а призначеннями платежів надання коштів за вказаними вище договорами. 06.03.2024 на виконання умов п.2.1. Договору, позикодавцем з урахуванням відрахувань на погашення заборгованості, ініційованих відповідачем, за попередніми договорами безвідсоткової позики від 14.11.2022 та від 11.01.2023 в загальній сумі 78611,13грн., було перераховано необхідну суму грошових коштів на банківський рахунок позичальника, як зазначено в оборотно-сальдовій відомості по рахунку [NUMBER] за листопад 2022р. січень 2025р. Отримання відповідачем коштів за Договором безвідсоткової позики підтверджується платіжною інструкцією №14627 від 06.03.2024 та супровідною відомістю для перерахування коштів на поточні рахунки від 06.03.2024 №20240238, в яких вказано платником ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», призначенням платежу 151 388,87 грн. (230 000,00грн. 78 611,13грн. = 151 388,87грн.) поворотна фінансова допомога, а отримувачем є [PERSON] 15.01.2025 відповідача було звільнено з посади механіка сектору виробництва теплової енергії автотранспортного цеху ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» згідно наказу №13-П від 15.01.2025р. На момент звільнення відповідача позивач виконав всі умови зазначеного Договору. При цьому, відповідачем Договір виконувався до дати звільнення, а саме: було здійснено платежі на погашення позики на загальну суму 48 335,53 грн., що підтверджують розрахункові листки за квітень 2024 січень 2025рр., а тому сума боргу складає 181664,47грн. Додатково позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 164,11грн. за період прострочення з 16.01.2025 по 28.01.2025. Наявність боргу змусило позивача звернутись до суду. Ухвалою суду від 23.01.2025 відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін на 27.02.2025. 26.02.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог якою позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 103053,34грн. Заява обґрунтована тим, що позикодавцем були перераховані відповідачу кошти в сумі 151388,87грн., а сплачено 48335,53грн. Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (п.2 ч.1 ст.49 ЦПК України). У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Верховний Суд у рішенні від 09.07.2020 у справі № 922/404/19, висловив позицію, згідно якої під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. За заявленим позовом позивач просив стягнути з відповідача 181858,58грн., а за заявою про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути 103053,34грн. боргу по договору про надання безвідсоткової позики від 05.03.2024. З огляду\~на вищевикладене,\~суд вважає\~за необхідне\~прийняти заяву\~про зменшення\~розміру позовних\~вимог та\~в подальшому розглядати справу з урахуванням такої заяви. В судове засідання представник позивача ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» адвокат Іщенко Н.С. не з`явилась, до суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належними чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив до суду не надано. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.03.2024\~між ОКП\~«Миколаївоблтеплоенерго» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір про\~надання безвідсоткової\~позики (далі\~ договір). Договір підписано відповідачем та позивачем. Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу безвідсоткову позику в розмірі 230 000,00 грн. на термін з 01.04.2024 до 01.04.2029, після чого позичальник зобов`язується повернути таку суму позики, а в разі звільнення не пізніше останнього робочого дня. Позивач перерахував відповідачу в рахунок договору 151388,87грн., що підтверджується платіжною інструкцією №14627 від 06.03.2024. За період з квітня 2024 по січень 2025 відповідач сплатив в рахунок погашення боргу по договору 48335,53грн. шляхом здійснення відрахувань позивачем із нарахованої суми зарплати. 15.01.2025 наказом ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» за №13-п було звільнено відповідача з посади механіка сектору виробництва теплової енергії автотранспортного цеху. Отже, на момент звільнення відповідача з роботи його борг по договору складав 103053,34грн. (151388,87 - 48335,53) який до цього часу не сплачено, що свідчить про неналежне виконання зобов`язань по договору з боку відповідача. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей\~12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та ст.ст.83, 95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» навело розрахунок боргу за період з квітня 2024 по січень 2025 в загальній сумі 103053,34., що відповідає платіжній інструкції №14627 від 06.03.2024, розрахунковим листкам за період з квітня 2024 по січень 2025рр. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є логічним, послідовним та відповідає матеріалам справи, розмір заборгованості відповідачем фактично не оспорюється. Отже, зважаючи на об`єктивні обставини, що склалися в межах цієї справи, які підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача належить стягнути заборгованість у розмірі 103053,34грн. Відповідно до положень ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення слід стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved