Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. [PERSON] , 2. [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 46 906,71 грн, інфляційні втрати 7 492,91 грн та 3% річних у розмірі 2 617,89 грн. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. (фактично справу передано 08.02.2024). На запит суду що зареєстрованого місця проживання відповідачів 01.03.2024 надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Позовна заява обґрунтована таким. Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , у тому числі в кв. [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО - РЕКОНСТРУКЦІЯ», на підставі ліцензії. Договір про надання послуг, який був передбачений нормативно-правовими актами на момент виникнення заборгованості між позивачем та відповідачами не був укладений, а також заява - приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг до ТОВ «Євро-реконструкція» та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації не надавались. Згідно отриманої відповіді Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, відповідачі зареєстровані та є мешканцями квартири [ADDRESS] відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, а відповідно вони є споживачами послуг ТОВ «ЄВРОРЕКОНСТРУКЦІЯ» з централізованого опалення та постачання гарячої води та є належними відповідачами по справі. Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (Відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач своєчасно з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з червня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.01.2024 року в розмірі 46 906,71 грн. з яких заборгованість з централізованого опалення становить 8 182,13 грн. та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 38 724,58 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України на розмір заборгованості нараховані 3% у розмірі 2 617,89 грн, інфляційні втрати становлять 7 492,91 грн. Ухвалою від 13.03.2024 суд залишив позов без руху, з огляду на його невідповідність вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України; надав позивачу строк для усунення недоліків. На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу слід надати позов у новій редакції та обґрунтовані розрахунки заборгованості, в якому зазначити, яким чином позивач визначав розмір щомісячної плати за послуги з постачання гарячої води та теплової енергії відповідачам (діючий тариф; кількість спожитої гарячої води; площа житлового приміщення; кількість зареєстрованих у квартирі осіб, тощо) з їх копіями відповідно для всіх учасників справи. 20.03.2024 позивач засобами поштового зв`язку подав позов в новій редакції та розрахунки заборгованості. Позовна заява разом із додатками надійшли до суду 22.03.2024, зареєстровані за вх. № 21624/24. Позовна заява в новій редакції обґрунтована таким. Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] , у тому числі в кв. [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО - РЕКОНСТРУКЦІЯ», на підставі ліцензії. Договір про надання послуг, який був передбачений нормативно-правовими актами на момент виникнення заборгованості між позивачем та відповідачами не був укладений, а також заява - приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг до ТОВ «Євро-реконструкція» та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації не надавались. Згідно отриманої відповіді Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, відповідачі зареєстровані та є мешканцями квартири [ADDRESS] відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, а відповідно вони є споживачами послуг ТОВ «ЄВРОРЕКОНСТРУКЦІЯ» з централізованого опалення та постачання гарячої води та є належними відповідачами по справі. Відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (Відповідачів) від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач своєчасно з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з червня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.01.2024 року в розмірі 46 906,71 грн. з яких заборгованість з централізованого опалення становить 8 182,13 грн. та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 38 724,58 грн. За період з червня 2017 року по червень 2020 року за адресою: [ADDRESS] нарахування здійснювалось за нормою споживання на 3 особи. Наприклад, за розрахунковий період вересень 2019 рік було нараховано: 3 (кількість зареєстрованих) * 3,00 м.куб (норма на 1 особу) * 74,22 (тариф) грн./м.куб = 667,98 грн (нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води за вересень 2019 рік). З червня 2020 року по грудень 2023 року в будинку обліковується загально будинковий засіб обліку гарячої води, а відповідно нарахування здійснено на підставі будинкового засобу обліку з урахуванням кількості проживаючих осіб. За розрахунковий період серпень 2020 рік було нараховано: 2,4355 м.куб (витрата гарячої води за показаннями будинкового засобу обліку на 3 особи) * 74,22 (тариф) грн./м.куб = 180,76 грн (нарахування за послугу з постачання гарячої води за вересень 2019 року). Розрахунок заборгованості за послугу з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії, за період з листопада 2014 року по грудень 2023 року за вказаною адресою здійснювалось на підставі показників за загально будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно до опалювальної площі квартири. Наприклад, за розрахунковий період листопад 2018 рік було нараховано: 0,6490 (витрати, Гкал) * 1 225,19 (тариф) грн./м.куб = 795,21 грн (нарахування за послугу з постачання теплової енергії за листопад 2018 року). Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надходило. Відповідно до ст. 625 ЦК України на розмір заборгованості нараховані 3% у розмірі 2 617,89 грн, інфляційні втрати становлять 7 492,91 грн. Ухвалою від 02.04.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. 10.05.2024 відповідач-1 подав клопотання про відкладення судового засідання. 10.05.2024 суд задовольнив клопотання відповідача-1 та відклав розгляд справи на 14 год. 00 хв. 16.07.2024. 12.07.2024 відповідач-1 подав клопотання про відкладення судового засідання. На обґрунтування клопотання зазначив таке. Отримав 11 червня від Позивача рахунок на оплату послуг постачання гарячої води за червень 2024р. В цьому рахунку Позивач вперше включив в розрахунок наданих послуг покази квартирного лічильника гарячої води №10124029 за період з липня 2021р, по 31.12.23р. і зробив перерахунок (зменшив вартість наданих послуг на суму 14 208,01 грн). Вказаний період частково входить в спірний період позову. Таким чином, Позивач змінив розрахунок і суму наданих послуг в спірному періоді і не дав інформацію, як виглядають нові розрахунки за надані послуги. При цьому Позивач не враховує квартирний лічильник при розрахунках протягом всього спірного періоду (лічильник пройшов повірку в липні 2021р. визнаний діючим ще до серпня 2025р.). Навіть наближений розрахунок показує, що це зменшить розмір позовних вимог на порядок. Разом з тим, при розгляді частини позовних вимог, які стосуються постачання теплової енергії (опалювання) виникла необхідність отримати додаткову інформацію по загально-будинковому лічильнику тепла. На адресу Позивача поданий відповідний інформаційний запит. Позивач більше п`яти років ігнорує законні права співвласників будинку приймати участь в періодичному знятті показів загально-будинкових лічильників теплової енергії і гарячої води. Постійні відключення електричної енергії і повітряні тривоги, зупинка роботи транспорту і установ значно ускладнюють підготовку захисту по даному позову, збір необхідних документів. До цього ще додається аномальна спека, яка дуже негативно впливає на стан здоров`я і самопочуття людини в його віці. Ця ситуація ускладнює або робить навіть неможливим присутність в судовому засіданні свідків зі сторони Відповідача, теж пенсіонерів, людей похилого віку. 16.07.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке. Власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідач-2 [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою при видачі паспорта, але не є співвласником і фактично не проживає за даною адресою з січня 2017 року. Позивач виконав свій розрахунок заборгованості за гарячу воду на суму 38 724,58 грн та без урахування наявності квартирного лічильника гарячої води і відповідач не згоден з цим розрахунком. Позивач робить щомісячні нарахування за гаряче водопостачання (ГВП): лютий 2019, липень, вересень, жовтень 2020, лютий, березень, жовтень 2021, лютий, квітень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022, січень-квітень, червень-вересень, листопад-грудень 2023 з порушенням норми нарахування на одну особу (у випадку відсутності лічильника). Така норма згідно діючого законодавства становить 3 м3на особу і 3,04 м3на особу згідно розпорядження КМДА № 194 від 21.01.22 р. Позивачем не надані ні формула, ні розрахунки з приведенням вхідних даних і пояснень по розрахунку інфляційної складової. Дається формула розрахунку 3% річних, але не даються дані з якої суми боргу за який строк розраховуються суми в таблиці. В позовній заяві вказано, що «звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надходило», що є неправдивою, бо за вказаний період до позивача здійснено дзвінки, передані акти-претензії на якість ГВП, на підставі яких позивач в 2019-2021 робив перерахунок. Згідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» позивач (постачальник) зобов`язаний «…забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору…» Температура гарячої води має бути не нижче 50-75 оС. Якість ГВП не витримувалась позивачем протягом усього спірного періоду. 16.10.2019 представник позивача виконала контрольні заміри температури, які показали, що протягом 2 хв. температура води не досягає 40 оС. В такому випадку вода не вважається гарячою і не може оплачуватись споживачем по ціні холодної води. На підставі цих замірів позивачем був зроблений перерахунок (зменшення вартості послуг, що відображено в таблиці розрахунків позивача з жовтня 2019 по березень 2020). Відповідач кожен місяць складає акти-претензії і передає позивачу. В листопаді 2021 року позивач зробив ще один перерахунок на суму 20 236 грн. Під час війни ситуація з ГВП погіршилась. За період з грудня 2021 року по травень 2024 року позивач ще робив перерахунків за якість ГВП відповідно переданим актам. Відповідач передав супровідним листом вх. № 3141 від 20.06.2024 копії 24 актів-претензій по недогріву води. Після цього представник позивача здійснила контрольні заміри ГВП. Квартирний лічильник ГВП№ [NUMBER] пройшов повірку 27.07.2021, визнаний годним і має наступний міжповірковий період липень 2025 року. Відповідач протягом спірного періоду передавав позивачу показники лічильника, відправляв документи про повірку лічильника. Позивач здійснив розрахунок без показань лічильника. Відповідач повторно листом за вх. № 3426 від 08.07.2024 передав позивачу покази лічильника для виконання перерахунку наданих послуг з врахуванням лічильника. Станом на 01.06.2017 відповідач не мав заборгованості перед позивачем за ГВП (переплата в розмірі 1,54 грн). По квартирному лічильнику в період з 01.06.2017 по 31.12.2023 спожито 74,5 м 3води. В період з жовтня 2019 року по грудень 2023 року на підставі щомісячних оформлених актів-претензій за вказаний період, відповідних перерахунків позивача (жовтень 2019 року - листопад 2021 року) відповідач розрахував вартість води по тарифу холодної води. Таким чином заборгованість відповідача за ГВП на 31.12.2023 становить 1 432,80 грн. Відповідач у своєму розрахунку показує реальну вартість наданих позивачем послуг ГВП згідно діючого законодавства. Заборгованість за центральне опалення почала збільшуватись у зв`язку з війною, підвищенням цін. Відповідач є пенсіонером, має на утримання сина школяра, коштів не вистачає. Частково за послуги здійснював оплату. Якість опалення не відповідає законодавству. Нарахування заборгованості за теплову енергію за період з січня 2016 року по лютий 2017 року є незаконною у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Позивач вніс в таблицю суми 3% річних та інфляційних втрат без інформації, до якої суми боргу який період застосовується, яка формула розрахунку, таблиця вихідних даних. 25.07.2024 позивач засобами поштового зв`язку подав письмові пояснення (надійшли до суду 29.07.2024, зареєстровані за вх. № 52883/24), в яких зазначив таке. І. Щодо здійснення перерахунку за послугу з постачання гарячої води. Квартира [ADDRESS] з початку спірного періоду обліковується у ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» як така, що обладнана індивідуальним засобом обліку гарячої води за № [NUMBER]. Нарахування Відповідачам здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Як вбачається з деталізованого розрахунку заборгованості за послугу з постачання гарячої води (додається), з червня 2017 року по грудень 2023 року включно нарахування відбуваються на підставі показників індивідуального засобу обліку гарячої води, а в разі ненадання. - по нормі споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі або на підставі показників загально-будинкового засобу обліку гарячої води пропорційно до кількості зареєстрованих осіб в квартирі з подальшим перерахунком обсягу наданих послуг. після передачі показників індивідуального засобу обліку гарячої води. До звернення з позовом до суду, останній раз показники індивідуального засобу обліку гарячої води передавались Позивачу в листопаді 2021 року (разом із свідоцтвом про повірку), на підставі яких Позивачем було здійснено перерахунок за період 01.08.2016 - 01.10.2021 в розмірі «-20 236,00 грн», який відображений в наданому деталізованому розрахунку заборгованості. Після подачі позову до суду, в червні 2024 року Відповідачем були передані актуальні показники індивідуального засобу обліку гарячої води. Також відповідні показники були зафіксовані в акті проведення вимірювання температури гарячої води в точці водо розбору у споживача від 03.07.2024. На підставі актуальних показників індивідуального засобу обліку гарячої води, Позивачем було здійснено перерахунок за послугу з постачання гарячої води за період 01.12.2021 - 31.12.2023 в розмірі «-28 888,85 грн», який відображений в наданому деталізованому розрахунку заборгованості. Також [PERSON] звертався до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» із заявами щодо якості наданої послуги (недостатньої температури води) в березні, квітні, травні, червні 2021 року, на підставі яких Позивачем було здійснено перерахунки (або зменшення вартості нарахування) за січень, лютий, квітень, травень, червень 2021 року, які відображені в наданому деталізованому розрахунку заборгованості. Таким чином, як вбачається з деталізованого розрахунку заборгованості за послугу з постачання гарячої води, враховуючи здійснений перерахунок за період 01.12.2021 - 31.12.2023. заборгованість за період 01.06.2017 - 31.12.2023 становить 9 835.73 грн. Останній раз [PERSON] звернувся із заявою за вх. №3141 щодо перерахунку за послугу з гарячого водопостачання через недостатню температуру води 20.06.2024. Вказана обставина фіксується в акті проведення вимірювання температури гарячої води в точці водо розбору у споживача від 03.07.2024 (наявний в матеріалах справи). Позивачем було здійснено перерахунок, який не охоплює спірний період та, відповідно, не стосується предмету розгляду справи. З 01.07.2021 по 19.06.2024 включно заяв щодо якості наданої послуги не фіксується у ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», доказів направлення їх на адресу Позивача немає і в матеріалах справи. II. Щодо обґрунтування позовної вимоги в частині заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. Як вбачається з деталізованого розрахунку заборгованості за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії (додається), з 12 березня 2017 року по грудень 2023 року включно нарахування відбуваються на підставі показників загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно до опалювальної площі квартири. На підтвердження спожитих витрат (Гкал) по показникам загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії, Позивач надає: - Наряди на підключення/відключення опалення за адресою: [ADDRESS] ; - Звітні відомості за спожите тепло та теплоносій за адресою: [ADDRESS] ; - Акт постановки на комерційний облік приладів теплової енергії, акт готовності вузла комерційного обліку до роботи в опалювальний період, за адресою: [ADDRESS] ; - Акт комісії про непрацездатність вузла обліку теплової енергії від 01.11.2022. Крім того, на адресу ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» надійшов інформаційний запит від власників квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] за вх. №3428 від 08.07.2024 щодо надання інформації по загальнобудинковому вузлу комерційного обліку теплової енергії. ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» по порушеним питанням вказаного запиту надало відповідь за вих. №20.9/1721 від 12.07.2024. III. Щодо нарахованих Позивачем 3% річних та інфляційних нарахувань, як складової заборгованості за грошовим зобов`язанням. Як вбачається з деталізованих розрахунків заборгованості (що додаються), інфляційна складова боргу розрахована згідно Листа «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» Верховного суду України від 03.04.1997 року № 62-67р та відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 становить 5 675,98 грн. Як вбачається з деталізованих розрахунків заборгованості, розмір 3% річних розраховано за Формулою: сума боргу х 3%/365 х кількість днів прострочення та відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 становить 2 067,03 грн. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до Закону. Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 передбачено: Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Таким чином, нарахування за послуги за поточний місяць відбувається після закінчення періоду нарахування, в перших числах місяця, що слідує за місяцем нарахування (напр., нарахування за березень проводиться у квітні, за червень - у липні, і т.д.). Наступний після періоду нарахувань місяць є періодом, що дається споживачу для оплати отриманих ним послуг, протягом якого постачальник послуги очікує надходження оплати за надані послуги. Після закінчення наступного за періодом нарахування місяця, коли оплата за послугу не надійшла і по оплаті за послугу сформувалася заборгованість, в наступному місяці, до несплаченої суми застосовується актуальний індекс інфляції, визначений Міністерством фінансів для місяця, в якому таке нарахування проводиться. Наприклад, за послуги, отримані в березні 2018 року, нарахування проводиться в квітні 2018 року, а індекс інфляції застосовується в травні 2018 року, тобто індекс інфляції заборгованості за березень 2018 року, вказаний у розрахунках позивача, відповідає індексу інфляції, встановленому Міністерством фінансів у травні 2018 року, індекс інфляції за серпень 2019 року відповідає встановленому Міністерством фінансів індексу інфляції у жовтні 2019 року (послуга за березень, сплачується протягом квітня, а з травня це вже борг, на який нараховується інфляційна складова та 3% річних). Індекси інфляції застосовувались відповідно до відомостей Міністерства фінансів, які містяться на офіційному веб-сайті за посиланням: https://minfin.com.ua/, що кореспондується з відомостями Державної служби статистики України, зазначеними на офіційному веб-сайті за посиланням: https://www.ukrstat.gov.ua/. Крім того, у Позивача відсутні підстави для перерахунку розміру нарахованих інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість, яка існувала у Відповідачів на момент подання позовної заяви до суду. На момент подання позовної заяви до суду, Відповідачами була накопичена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. ТОВ «Євро-Реконструкція» щомісячно, починаючи з липня 2014 року, на адресу усіх споживачів направляє квитанції, у яких, крім відомостей про надані послуги та нараховані за них кошти, зазначається кількість осіб, що проживають у квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання (по лічильнику чи по нормі споживання на кількість проживаючих осіб), існуючий розмір боргу. Лише після того, як ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» було змушено звернутися до суду з позовом про стягнення з Відповідачів заборгованості за надані послуги, [PERSON] звернувся до виконавця послуг з показниками індивідуального засобу обліку гарячої води за червень 2024 року, на підставі чого за особовим рахунком Відповідачів був виконаний перерахунок за надану послугу з постачання гарячої води. Таким чином, тільки під час розгляду справи в суді Відповідачами були здійснені дії для коригування порядку нарахувань за послугу з постачання гарячої води за спірний період. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В постанові Київського апеляційного суду від 11.01.2024 по справі № 755/3072/23 (розглядались подібні правовідносини) зазначено, що здійснення оплати відповідачами частини боргу, з якою позивач звернувся до суду, здійснення перерахунку за послуги під час розгляду справи в суді не впливає на зміну розміру нарахованих інфляційних втрат та 3% річних, з якими позивач звернувся до суду. Так, відповідачами свідомо і безвідповідально був накопичений борг. Відповідачі, знаючи про його існування не здійснили жодних заходів з урегулювання спору. Як зазначено в постанові Київського апеляційного суду від 11.01.2024 по справі № 755/3072/23 інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, відтак, ці кошти підлягають до стягнення з відповідачів, зважаючи на доведеність факту порушення ними обов`язку по сплаті позивачу коштів за надані ним житлово-комунальні послуги, що по своїй суті є порушенням грошового зобов`язання, наслідком чого виступає можливість застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка встановлює відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання. IV. Щодо солідарного обов`язку власника (власників) квартири та користувачів квартири (зареєстрованих осіб) сплачувати за спожиті комунальні послуги. [PERSON] зазначає, що він є власником квартири, а [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, але не є співвласником і фактично не проживає за даною адресою. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до вищенаведеного, вказаний закон чітко встановлює, що статус споживача виникає в осіб, які за згодою власника користуються об`єктом нерухомого майна та, відповідно, отримують житлово-комунальні послуги. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу. У період виникнення заборгованості за надані послуги, місце постійного проживання Відповідачів у квартирі підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва, а відповідно вони є споживачем наданих до квартири послуг та належним відповідачами по справі. Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. У постанові Верховного Суду від 02 вересня 2019 року по справі № 335/479/17 зроблено наступний правовий висновок: «Проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у зазначеній вище квартирі, а посилання ОСОБА 2 на те. що він є неналежним відповідачем спростовуються матеріалами справи, оскільки він зареєстрований у вказаній квартирі, а отже є користувачем наданих послуг». Таким чином, враховуючи, що [PERSON] користувався квартирою (незалежно від того чи є він власником квартири чи користувався квартирою за згодою власника), він є споживачем послуг та зобов`язаний оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-1V. Відповідно до п. 5. Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території У країни, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування-) задекларувати/зареєструвати його. У разі коли особа, місце проживання якої задекларовано/зареєстровано, декларує або реєструє нове місце проживання з одночасним зняттям з попереднього місця проживання (перебування), заява про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання не подається. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом. Пунктом 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право виконавця комунальної послуги у разі укладення індивідуального договору про надання комунальної послуги отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача (зокрема довідка про осіб, проживаючих за вказаною адресою). Проте, договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно правовими актами на момент виникнення заборгованості між Відповідачем та Позивачем не був укладений, а також заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів Споживачами послуг до ТОВ «ЄвроРеконструкція» та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавалася. ТОВ «Євро-Реконструкція» щомісячно, починаючи з липня 2014 року, на адресу усіх споживачів направляє квитанції, в яких крім відомостей про надані послуги та нараховані за надані послуги кошти, зазначається кількість осіб, що проживають у квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання (по лічильнику чи по нормі споживання на кількість проживаючих осіб) існуючий розмір боргу, у разі його наявності, а також постійно повідомляється про те, що показання квартирних засобів обліку щомісяця мають зніматися споживачами та надаватися виконавцю послуг, із зазначенням номерів телефонів, електронних адрес та наявних сервісів, за допомогою яких здійснюється зв`язок з теплопостачальною організацією. Так, згідно п. 29 умов типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (який діяв у спірний період), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк та повідомляти виконавця про осіб, строк тимчасового проживання яких у квартирі перевищив місяць, а також протягом місяця про зміни, що відбулися, за умови проведення розрахунків за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до вимог пункту 28, та підпункту 11 пункту 45 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (зі змінами) споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення виконавцем змін до договору та проведення розподілу загальних обсягів спожитих послуг між споживачами багатоквартирного будинку з урахуванням внесених змін. Відповідачі, із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахованих їм згідно направлених квитанцій коштів за надані послуги до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» не зверталися, а відповідно визнавали факт спожитих ними послуг з урахуванням зроблених позивачем нарахувань. Доказів того, що Відповідачі, до моменту подання позовної заяви до суду зверталися до ТОВ «Євро-Реконструкція» з повідомленням про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі, Відповідачами не надано. Отже, саме споживач, має інтерес до надання виконавцю послуг показників індивідуального засобу обліку, встановленого у квартирі, а також достовірних відомостей про кількість осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, а також відомостей про зміну кількості таких осіб. Обов`язку періодичної перевірки кількості осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, у виконавця немає, плата за надані послуги нараховується у відповідності до достовірних відомостей, наданих споживачем. На підставі заяви споживача із підтверджуючими документами про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача та користуються послугою, виконавцем послуг вносяться відповідні зміни до договору та системи розподілу загальних обсягів спожитих послуг між споживачами багатоквартирного будинку. Таким чином, у разі зміни фактичного місця проживання, Відповідач зобов`язаний надати відповідну заяву, а відсутність такої є порушенням споживачем вимог нормативно-правових актів в частині зобов`язань споживача інформувати виконавця в місячний термін про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача та користуються послугою, у виконавця відсутні правові підстави для проведення перерахунку обсягів наданих послуг та розміру плати за надані послуги споживачу в попередніх періодах. Порядок звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів і`х сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (в т.ч. за ГВП), затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 409/1843. Наймач (власник) квартири (приватного будинку) та члени його сім`ї за період тимчасової відсутності мають право на несплату вартості ненаданих послуг при дотриманні певних умов: 1.1. При тимчасовій відсутності всієї сім`ї: за умов відключення працівниками житлово-експлуатаційної організації (Виконавця послуг) холодної та гарячої води та опломбування запірних вентилів на вводі у квартиру (приватний будинок) та зняття пломб і відновлення послуг працівниками житлово-експлуатаційної організації (Виконавця послуг) згідно з письмовою заявою наймача (власника) квартири (приватного будинку). 1.2. При тимчасовій відсутності одного або декількох членів сім`ї: за умови своєчасного подання в житлово-експлуатаційну організацію (Виконавця послуг) та в управління експлуатації газового господарства документів, що підтверджують факт відсутності одного або декількох членів сім`ї. Винятком є випадки, коли наймач (власник) квартири (приватного будинку) або члени його сім`ї перебувають на стаціонарному лікуванні, санаторно-курортному відпочинку, терміни якого підтверджено лікарняним, путівкою та ін. Звільнення від оплати здійснюється за період тимчасової відсутності не менше одного місяця. Для звільнення від оплати наймач (власник) квартири (приватного будинку) повинен надати наступні документи: У випадку, передбаченому пунктом 1.1. (При тимчасовій відсутності всієї сім`ї): - заяву в житлово-експлуатаційну організацію (Виконавця послуг) про відключення холодної і гарячої води та опломбування запірних вентилів із зазначенням періоду тимчасової відсутності; - акт житлово-експлуатаційної організації (Виконавця послуг) про відключення та опломбування вентилів холодної і гарячої води; Перерахунок проводиться після відновлення надання послуг, якщо не порушено цілісності опломбування мереж (у випадку передбаченому п.1.1.). У випадку передбаченому пунктом 1.2. (при тимчасовій відсутності одного або декількох членів сім`ї: - заяву в житлово-експлуатаційну організацію (до Виконавця послуг) про тимчасову відсутність одного або декількох членів сім`ї із зазначенням періоду та місця перебування; - документ, що підтверджує факт перебування одного або декількох членів сім`ї в іншому місці (документ повинен містити кутовий штамп з реєстраційним номером, дату видачі, бути завірений печаткою); для працюючих - довідку з місця роботи про перебування у відпустці, відрядженні (із зазначенням терміну відпустки, відрядження). При порушенні цілісності опломбування мереж перерахунок за ненадані послуги не проводиться. У п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача на неоплату вартості комунальних послуг. Однак, по-перше, у вказаній нормі прямо передбачено, що право на неоплату вартості комунальних послуг не застосовується до постачання теплової енергії, що випливає з характеру наданої послуги, - послуга надається в будинок та нарахування здійснюються по загальнобудинковому засобу обліку теплової енергії у залежності від опалювальної площі незалежно від кількості фактичного проживаючих/зареєстрованих осіб. По-друге, право на неплатність вартості комунальних послуг виникає лише за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Постановою Київського апеляційного суду від 25.01.2024 по справі № 755/3003/23 за позовом ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до споживачів про стягнення заборгованості встановлено, що: «згідно пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції 2017 року, споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. У пункті 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, зазначено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Отже, споживач має право не сплачувати вартість житлово-комунальних послуг (крім послуги за постачання теплової енергії) у випадку, якщо він подасть відповідну письмову заяву до надавача послуг та документально оформить свою відсутність в квартирі. Однак, відповідачем ОСОБА 1 не надано доказів звернення до ТОВ «ЄВРОРЕКОНСТРУКЦІЯ» із заявою про не проживання у квартирі АДРЕСА З у спірний період та що вона бажає припинити отримання житлово-комунальних послуг на певний час, зокрема, на час його відсутності за вказаною адресою. а тому підстав для звільнення вказаного відповідача від оплати житлово-комунальних послуг немає. Надані суду довідки про не проживання ОСОБА 1 у квартирі. не можуть бути підставою для звільнення її від оплати за житлово-комунальні послуги у спірний період, оскільки такі документи вона зобов`язана була надати до надавача послуг і у спірний період». Верховний Суд у своїй постанові від 01.10.2020 по справі №757/37752/18-ц зробив наступний правовий висновок: «Встановлено, що звернення позивача із заявою у червні 2016 року, в якій він вказував, що його матір ОСОБА 2 у квартирі не проживає, не може бути підставою для перерахунку заборгованості, яка виникла за минулий час, оскільки таке зменшення розміру плати за послуги може враховуватись лише з часу звернення. Докази про те. що позивач або члени його сім`ї звертались із відповідними заявами до відповідача про зменшення розміру оплати до червня 2016 року, у матеріалах справи відсутні. Факт непроживання ОСОБА З у вказаній квартирі не підтверджено належними та допустимими доказами, а судами правомірно не прийняли до уваги договір оренди іншого житлового приміщення як такий, що підтверджує вказаний факт». Відповідачі не зверталися до ТОВ «ЄВРОРЕКОНСТРУКЦІЯ» з відповідними документами, які підтверджують не проживання за адресою: [ADDRESS] , також відповідних заяв, котрі направлялись на адресу Позивача, немає і в матеріалах справи. V. Щодо застосування судом наслідків спливу строків позовної давності. Відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 2, 3 ст. 263 ЦК України у разі виникнення обставин для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 був введений карантин (дата набрання чинності 12.03.2020), дія якого неодноразово продовжувалась відповідними постановами КМ України до 30.06.2023. У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 р. у справі №679/1136/21 зазначена наступна правова позиція: «у п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ні строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину». У постанові Верховного Суду від 31.05.2022 р. у справі №926/1812/21 зазначена наступна правова позиція: «Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин, який продовжений до 31.08.2021. 5.21. Тобто строки, визначені ст. ст. 257. 258 ЦК України, були продовжені на час карантину, а тому висновки судів попередніх інстанцій, що на момент звернення позивача з цим позовом, строк позовної давності не закінчився, є правильними. Отже, починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)». Законом України від 15.03.2022 р. №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності, зокрема, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, який з-поміж іншого передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності встановлені, ст. 257-259 ЦК України. Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності. визначений ним Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У зв`язку з військовою агресією проти України указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась відповідними указами Президента України, крайнім з яких є указ Президента України №271/2024 від 06.05.2024, що затверджено Законом України №3684-ІХ від 08.05.2024, який продовжує дію воєнного стану до 12.08.2024. Отже,

Outcome: approved