Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за угодою №С02.169.78680 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 04.05.2017 у розмірі 23421,67 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5200 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 06.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення (а.с. 92). Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 7 ч. 13 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2017 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена угода №С02.169.78680 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої, відповідачеві було надано можливість користуватися кредитними коштами в розмірі 200 000,00 грн. в межах кредитного ліміту, які останній зобов`язався повернути разом з процентними платежами, які становлять 48% річних (а.с. 47). Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №С02.169.78680 від 04.05.2017, станом на 16.11.2023 розмір заборгованості становить 18334,53 грн., з яких: 7069,25 грн. - заборгованість за основним боргом; 11265,28 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 48). Відповідно до копії договору факторингу №16/11-23, укладеного 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» та друкованого реєстру боржників №1 від 16.11.2023, АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» належне йому право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С02.169.78680 від 07.05.2017 в сумі 18334,53 грн., з яких: 7069,25 грн. - заборгованість за основним боргом; 11265,28 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 35-41, 50-51). Як вбачається з копії договору факторингу №29/12-23, укладеного 29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» та витягу з друкованого реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Сонаті» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» належне йому право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С02.169.78680 від 07.05.2017 (а.с. 14, 15, 16, 28-34, 44). Відповідно до розрахунку, інфляційні втрати за період з 05.08.2019 до 23.02.2022 складають 3679,65 грн.; 3% річних за цей же період складають 1407,49 грн. (а.с. 57-58). Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. ст. 611, 625 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положеньст. 549 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до положень ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, встановлення судом факту невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, є підставою для повного задоволення позову. Представник позивача при зверненні до суду з даним позовом також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Згідно\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя\~статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8\~статті 141 ЦПК України). 01.04.2024 між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатом Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 18-23, 24-25, 42). На підтвердження понесених витрат на професійну допомогу позивачем надано копію акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024, ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 19.08.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3332 (а.с. 9, 11-13, 17). Однак, представником позивача не надано доказів щодо здійснення послуг щодо боржника [PERSON] , оскільки такий відсутній в Акті приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024. Також у матеріалах справи відсутня квитанція до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ про підтвердження понесення реальних витрат на правничу допомогу. Таким чином, враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 5 200,00 грн. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с. 8).

Outcome: approved