Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

17 січня 2025 року представник [PERSON] - адвокат Довгопола К.А. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 28.09.2014 року виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, за актовим записом № 79. В обґрунтування позову вказує, що 28.09.2014 року у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON] зареєстрував з відповідачем [PERSON] шлюб за актовим записом № 79. У шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з батьком. Наразі спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей, відсутні. Спільне життя із відповідачем не склалося, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача, просить строк на примирення не надавати. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29.01.2025 року, в порядку п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надала відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2014 року виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, за актовим записом № 79, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2014 року. У шлюбі сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з батьком, тобто позивачем по справі [PERSON] . Наразі спору у сторін щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей, відсутні. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній його волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Оскільки, за подачу даного позову до суду позивачем сплачено 1 211 грн 20 коп. судового збору й позов задоволено у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved