Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить визначити їй додатковий строк, тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на будинок, земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ-21063. З 2014 року і до дня смерті батька, позивачка мешкала разом з ним за вищевказаною адресою, де і зараз продовжує мешкати. Враховуючи те, що позивачка мешкала разом з батьком, то вважала, що прийняла спадщину після його смерті. Однак звернувшись у січні 2025 року до приватного нотаріуса для прийняття спадщини їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Також позивачка зазначає, що інших спадкоємців за заповітом або за законом немає, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Враховуючи вище вказане, [PERSON] була змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву. Відповідач відзиву на позов до суду не надав. Справу було призначено до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала телефонограму, у якій прохала розгляд справи проводити за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надаля заяву, у якій просила слухати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 01.07.1995 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище- [PERSON] (а.с.10). [INFO] померла мати позивачки- [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина на будинок, земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , які належали спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.1971 року, кадастровий номер земельної ділянки 6311045400:02:003:0029, цільове призначення- для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд(а.с.15-17) та автомобіль ВАЗ-21063 (а.с.18). Відповідно до довідки про фактичне проживання у житловому приміщенні осіб без реєстраційного обліку від 13.01.2025 року, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 2014 року по теперішінй час (а.с.13). Враховуючи те, що позивачка на день смерті батька мешкала разом з ним, то вважала, що прийняла спадщину після його смерті. Однак звернувшись у січні 2025 року до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. для прийняття спадщини їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою (а.с.20). Також позивачка зазначає, що інших спадкоємців за заповітом або за законом немає, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Враховуючи вище вказане, позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивачка названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка, як на підставу поважності пропуску строку звернення вказувала на воєнний стан, та те, що оскільки вона на день смерті батька мешкала разом з ним, то вважала, що прийняла спадщину після його смерті. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved