Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

08.01.2025 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в якій прохала: стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно на її утримання, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування своїх вимог вказала, що її батьком є [PERSON] . Зазначила, що відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду від 24.01.2022 року з її батька [PERSON] було стягнуто аліменти на її користь, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г. Короленка у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 29.09.2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 р., але не більше як до досягнення нею 23 років. В даний час вона закінчила навчання на освітньому рівні бакалавра, та вступила на перший курс другого(магістерського) рівня вищої освіти по спеціальності 014.01 Середня освіта(Українська мова і література) денної форми навчання державної форми фінансування факультету української філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка. Наказ на зарахування №162-СТ від 28.08.2024 року. Дата зарахування 02 вересня 2024 року. Дата закінчення навчання 31.12.2025 року. Після закінчення терміну стягнення аліментів згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 24.01.2022 року батько, будучи пенсіонером, інвалідом 3 групи, маючи можливість надавати матеріальну допомогу, перестав таку надавати. Всі обов`язки по її утриманню лежать лише на мамі [PERSON] . Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У відповідача виплат по виконавчих листах немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати у його відсутність. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст. ст. 89,\~263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що Клепачівською сільською радою Хорольського району Полтавської області в книзі записів актів громадянського стану про народження 02.08.2003 року зроблено відповідний запис за №5, та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Таким чином, [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та вона є повнолітньою особою. Крім цього, з вказаного свідоцтва вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Згідно довідки № 124-38 від 27.12.2024 року, виданої [PERSON] , вона дійсно є студенткою першого курсу другого(магістерського) рівня вищої освіти по спеціальності 014.01 Середня освіта(Українська мова і література) денної форми навчання державної форми фінансування факультету української філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка. Наказ на зарахування №162-СТ від 28.08.2024 року. Дата зарахування 02 вересня 2024 року. Дата закінчення навчання 31.12.2025 року. Відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду від 24.01.2022 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON] , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г. Короленка у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 29.09.2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 р., але не більше як до досягнення нею 23 років. Після закінчення терміну стягнення аліментів згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 24.01.2022 року відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки. Частиною 2\~ст.141 СК України\~передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.\~199,\~200,\~201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч. ч. 1,3\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України\~визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, проаналізувавши вищевикладені положення законодавства, відзначає, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків, бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку і жодних доказів неможливості надавати допомогу повнолітній дитині відповідач не надав. Таким чином,

Outcome: approved