Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

16 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої просив стягнути з [PERSON] на свою користь 478279,24 грн. матеріальної шкоди, 10000 моральної шкоди та судові витрати по справі, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 4882, 79 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 червня 2023 року у справі №487/2086/23 встановлено, що 06 листопада 2022 року о 17.00 год. у м.Миколаєві, пр.Центральний, 16. [PERSON] керуючи автомобілем Ford Focus, державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконалася у безпеці та скоїла зіткнення з автомобілем Ford Focus, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеними діями [PERSON] порушила п.п.2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вказаною постановою [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрите у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Внаслідок правопорушення позивачу було завдано майнову та моральну шкоду, однак він протягом року з моменту дорожньо-транспортної пригоди до страхової компанії не звернувся. Відповідно до висновку експерта №23-4609 від 23 листопада 2023 року сума матеріального збитку, завданого позивачу, складає 478279,24 грн. Внаслідок правопорушення позивач пережив психологічний стрес, моральну шкоду оцінює у 10000 грн. Посилаючись на викладені обставини та приймаючи до уваги, що шкода, завдана майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, [PERSON] звернувся із даним позовом до [PERSON] . Ухвалою від 02 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від\~04\~листопада 2024\~року \~за клопотанням позивача,\~поданим його\~представником,\~до участі\~у справі\~залучено у\~якості співвідповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ». 22 листопада 2024 року відповідачем ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги позивача до ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» безпідставними, зважаючи на наступне. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Ford Focus, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] застрахована у ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/5692075, що був чинним на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди 06 листопада 2022 року. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів письмово надати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодження майна. Натомість потерпілий для отримання страхового відшкодування протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає сраховику заяву про страхове відшкодування. Станом на дату отримання ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» позовної заяви [PERSON] , від позивача до ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» заява на виплату страхового відшкодування не надходила, тобто позивачем не дотримана процедура отримання страхового відшкодування потерпілою особою. Позивач звернувся до ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду лише 29 квітня 2024 року, тобто після 1,5 року з моменту дорожньо-транспортної пригоди без зазначення причин неподання повідомлення у встановлені терміни. Також позивач не звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Враховуючи викладене,\~ відповідач\~ зазначив,\~що підстави\~для визнання\~дорожньо-транспортної\~пригоди від\~06\~листопада 2022\~року страховим\~випадком \~та виплати\~страхового відшкодування\~позивачу відсутні,\~у зв`язку\~з чим ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» не визнає позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні. 13 грудня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою, поданою його представником [PERSON] , про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив закрити провадження в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] у зв`язку зі сплатою нею грошових коштів у розмірі 2700 доларів США, що еквівалентно 112860 грн., та зменшив позовні вимоги до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» до 160000 грн. у зв`язку з тим, що відповідно до полісу №АР/5692075 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.09.2022 року на ім`я [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, складав 160000 грн. Також просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. та судовий збір у розмірі 4965,00 грн. Ухвалою від 23 січня 2025 року судом прийнято відмову позивача [PERSON] в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, закрито провадження у справі в частині вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] майнової та моральної (немайнової) шкоди, прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог позивача [PERSON] до відповідача ТОВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» та постановлено в подальшому розглядати справу у урахуванням зменшених позовних вимог. 17 березня 2025 року представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, заяву про відкладення судового засідання суду не надав. В зв`язку з зазначеним, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін та на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Згідно з частиною 2\~статті 247 ЦПК України,\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 червня 2023 №487/2086/23 (провадження №3/487/991/23) [PERSON] визнано винуватою за статтею 124 КУпАП. Зі змісту зазначеної постанови судом встановлено, що 06 листопада 2022 року о 17.00 год. у м.Миколаєві, пр.Центральний, 16, [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконалася у безпеці та скоїла зіткнення з автомобілем «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначеними діями [PERSON] порушила п.п.2.3 б), 10.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Зазначена постанова суду набрала законної сили 07 липня 2023 року. Відповідно до положень частини 6 статті 82 ЦПК України, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини у діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди власник транспортного засобу «Ford\~Focus»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] , [PERSON] мала чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений з відповідачем ТОВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» №АР/5692075. 24\~листопада 2023\~року \~судовим експертом\~Науково-дослідного\~інституту судових\~експертиз Курульовим\~О.Ю.\~складено висновок\~№23-4609\~автотоварознавчої експертизи\~транспортного засобу\~щодо \~визначення матеріального\~збитку,\~завданого власнику\~автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до зазначеного звіту, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , складає 478279,24 грн. Відповідно до листа ТОВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» від 31 травня 2024 року №353 на ім`я [PERSON] , ТОВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» було розглянуто повідомлення (вх.№2331/АК від 08.11.2022 року) щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 листопада 2022 року за участю автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] , та автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті розгляду матеріалів страхової справи ТОВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» було встановлено відсутність правових підстав, передбачених п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для виплати\~ [PERSON] \~страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати)\~за подією,\~яка сталася\~06\~листопада 2022\~року,\~а саме\~у зв`язку\~з неподанням заяви про страхове відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого, впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Вказаний лист було повторно направлено ТОВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» на ім`я [PERSON] 09 серпня 2024 року за №409 у зв`язку з його неотриманням. Суд зазначає, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 вказаного Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до статті 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 9.1 статті 9 вказаного Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно пункту 22.1 статті 22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно пункту 35.1 статті 35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до пункту 36.4 статті 36 цього Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. У відзиві на позовну заяву ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» посилається на те, що станом на дату отримання ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» позовної заяви [PERSON] , від позивача до ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» заява на виплату страхового відшкодування не надходила, тобто позивачем не дотримана процедура отримання страхового відшкодування потерпілою особою, а саме не подана заява про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В ході розгляду справи судом встановлено, що постанова Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 червня 2023 року, відповідно до якої [PERSON] була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, набрала законної сили 07 липня 2023 року, тобто саме з цієї дати встановлено винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , а позивач [PERSON] , який з цієї дати набув статус потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, будучи військовослужбовцем, не мав змоги звернутись в період з 08 липня 2023 року по 06 листопада 2023 року з заявою про страхове відшкодування. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у справі дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущений через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності. У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика. (страхової компанії), винної у спричиненні шкоди особі, у тому числі у судовому порядку. Зважаючи на встановлені судом обставини, на думку суду позивач довів добросовісність своєї поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, а також об`єктивно від незалежних від нього причин пропустив річний строк звернення з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди до страхової компанії - відповідача за виплатою страхового відшкодування, а тому його вимога щодо стягнення в судовому порядку зі страховика винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності є обгрунтованою. Судом встановлено, що сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак [NUMBER] ,\~ складає\~ 478279,24\~грн.,\~що підтверджується\~висновком від\~24\~листопада 2023\~року \~№23-4609\~автотоварознавчої експертизи\~транспортного засобу\~щодо \~визначення матеріального\~збитку,\~завданого власнику\~автомобіля «Ford\~Focus»,\~ державний\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~складеного судовим експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз Курульовим О.Ю. В ході судового розгляду позивачу було відшкодовано відповідачем [PERSON] , провадження у справі відносно якої закрите за заявою позивача в зв`язку з відмовою від частини позовних вимог, в рахунок майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, 2700 доларів США, що еквівалентно 112860 грн. Відповідно до полісу №АР/5692075 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.09.2022 року на ім`я [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, складав 160000 грн., що не заперечується відповідачем ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ». Разом з тим, пунктом 5 вказаного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено розмір франшизи 3000 грн. Відповідно до частини 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, розмір страхового відшкодування з врахуванням франшизи, яка не підлягає відшкодуванню страховиком згідно з договором страхування, складає 157000 = 160000-3000. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 157000 грн. 00 коп. Стосовно судових витрат, то згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належить надання правничої допомоги адвоката. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони та підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат щодо надання правничої допомоги, позивачем надано договір, №12 від 27 лютого 2024 року, укладений позивачем з Адвокатським бюро «Наталії Павленко», акт №2 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору №12 про надання правової допомоги від 27 лютого 2024 року, відповідно до яких сума витрат на правничу допомогу адвоката складає 3000 грн. , які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін. Виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу є співмірними із складністю справи та пропорційним до предмета спору, отже, таким, що підлягає задоволенню у розмірі 3000 грн. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та роз`яснень п.36,38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача, пропорційний до розміру пред`явлених до нього позовних вимог (з врахуванням позовних вимог, пред`явлених до відповідача у розмірі 160000 грн., розмір судового збору становить 3028 грн.) та задоволених позовних вимог 2971 грн. 07 коп. (157000 грн. х 100 / 160000 = 98,12%; 3028 грн. х 98,12% = 2971,07).

Outcome: partial