Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Енергетична бічна 5А» (далі ОСББ «Енергетична бічна 5А») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 18\~037,20 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що відповідач є власником квартири за [ADDRESS] . З метою забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території 15 березня 2021 року рішенням установчих зборів співвласників будинку створено ОСББ «Енергетична бічна 5А». Пунктом 6 протоколу №1 установчих зборів затверджено розмір внесків за управління, обслуговування 1 кв.м нерухомого майна співвласників будинку: з 01.04.2021 квартири з ліфтом 3 грн. (2-12 поверхи), без ліфта 2,50 грн. (1 поверх); з 01.07.2021 квартири з ліфтом 6 грн. (2-12 поверхи), без ліфта 5 грн. (1 поверх); комерційні приміщення 6 грн. за 1 кв.м, гаражі 3 грн. за 1 кв.м., паркомісце 50 грн. Однак, [PERSON] не здійснювала оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території і обов`язкових платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 серпня 2024 року становить 18\~037,20 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Окрім того, позивач просив стягнути судові витрати у розмірі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу адвоката у сумі 3500 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення рекомендованого повідомлення за її зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавала. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 05 серпня 2020 року є власником квартири за [ADDRESS] за [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №390456398 від 10 серпня 2024 року. Рішенням установчих зборів ОСББ «Енергетична бічна 5А», оформленим протоколом №1 від 15 березня 2021 року, створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Енергетична бічна 5А», затверджено статут об`єднання, а також встановлено розмір внесків за управління, обслуговування 1 кв.м. нерухомого майна співвласників будинку з 01 квітня 2021 року, зокрема, квартири з ліфтом 3 грн (2-12 поверхи), з 01 липня 2021 року квартири з ліфтом 6 грн (2-12 поверхи). Будинок за [ADDRESS] знаходиться на утриманні ОСББ «Енергетична бічна 5А», яке здійснює утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території вказаного будинку. На підтвердження факту здійснення позивачем утримання багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та прибудинкової території вказаного будинку, представником позивача долучено звіт про використання коштів ОСББ за 2024 рік, банківську виписку за використання коштів за 2024 рік, банківську виписку за використання коштів за 2023 рік, податкову звітність та звітність про виплату заробітної плати працівникам за 2022 рік та помісячні зведені рахунки за 2022 рік. Відповідач належним чином не виконувала зобов`язання щодо оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території і обов`язкових платежів. Згідно архіву нарахувань за період з січня 2021 року по серпень 2024 року від 13 серпня 2024 року за особовим рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у відповідача є заборгованість по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території і обов`язкових платежів, яка станом на 01 серпня 2024 року становить 18\~037,20 грн. При цьому, відповідач частково сплачувала заборгованість, зокрема у жовтні 2021 року внесла на рахунок погашення заборгованості 2546,10 грн. Станом на даний час заборгованість відповідачем не сплачена. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.\~Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 322 ЦК України\~передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень ст.\~ст. 11,\~319,\~322,\~509,\~526,\~611 ЦК України,\~Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна. Обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виникає незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору. Частиною 1\~статті 385 ЦК України\~передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно\~з вимогами статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до\~вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Виходячи з положень ч. 1 ст.\~17, ст.\~20, ч. 6,\~7\~,8\~ст.\~22, ч. 4 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. У статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~зазначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. З матеріалів справи встановлено, що позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у тому числі надавав такі послуги по [ADDRESS] в період з квітня 2021 року по серпень 2024 року. Враховуючи, що відповідач є власником квартири в будинку, який знаходиться на утриманні в ОСББ (позивача), вона, як власник житла, зобов`язана нести витрати на внески і платежі співвласників об`єднання, оскільки такий обов`язок передбачений чинним законодавством. Однак, відповідач не вносила оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території і обов`язкових платежів в повному розмірі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на суму 18\~037,20 грн, про що свідчить архів нарахувань за період з січня 2021 року по серпень 2024 року від 13 серпня 2024 року про заборгованість відповідача за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Енергетична бічна 5А» заборгованості за надані послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 18\~037,20 гривень. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в судове засідання не з`явилася та не надала суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на спростування обставин викладених у позові, зокрема щодо відсутності заборгованості або іншого її розміру. Щодо встановлення у рішенні суду порядку його виконання та здійснення нарахування процентів на рівні облікової ставки НБУ та у розмірі три відсотки річних, до моменту виконання рішення суду, суд зазначає наступне. Ухвалюючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд має право відповідно до частин 10, 11 ст. 265 ЦПК України зазначити в рішенні про нарахування відповідних або відсотків, або ж пені до моменту виконання рішення. Не допускається зазначати в рішенні про одночасне нарахування відповідних відсотків та пені до моменту виконання рішення суду. Таке нарахування суд може здійснити лише на підставі процесуального клопотання позивача. Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. Враховуючи принцип розумності, справедливості та пропорційності, та те, що встановлювати вказаний порядок є правом, а не обов`язком, суд не вбачає підстав вказувати в судовому рішення порядок його виконання. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до\~вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Положеннями ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В силу вимог п. п. 1, 2 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Положеннями ч. 8 статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Встановлено, що у позові позивач зазначив про те, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які останній очікує понести у даній справі становить 3500 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду: - ордер на надання правничої допомоги серії ВО №1084104 від 10 серпня 2024 року про надання ОСББ «Еенергетична бічна 5А» правничої допомоги адвокатом Вітівим В.А.; - договір про надання правничої допомоги за №15/24 від 30 липня 2024 року, укладений між адвокатським бюро «Юридична фірма «Вітів та партнери» та ОСББ «Енергетична бічна 5А», пунктом 4.1. якого сторони погодили, що вартість послуг становить 3500 грн за складення і подання однієї позовної заяви; - акт приймання-передачі виконаних послуг (наданих робіт) за №2/15/24 від 13 серпня 2024 року, підписаний керуючим бюро «Юридична фірма «Вітів та партнери» Вітівим В.А. та ОСББ «Енергетична бічна 5А», згідно з яким адвокатом було надано ОСББ «Енергетична бічна 5А» правову допомогу на загальну суму 3500 грн; - рахунок за №1/15/24 від 01 серпня 2024 року до договору надання правової допомоги за №15/24, згідно з яким вартість послуг зі складення для подання в суд позовної заяви до [PERSON] та інших послуг, становить 3500 грн; - платіжну інструкцію АТ «Сенс банк» за №449 від 13 серпня 2024 року, з якої вбачається, що ОСББ «Енергетична бічна 5А» перераховано АБ «Вітів та партнери» 7000 грн згідно рахунку за №1/15/24 від 01 серпня 2024 року. Відповідно до вимог ч. 4 статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатським бюро «Юридична фірма «Вітів та партнери» та позивачем підтверджується: ордером на надання правничої допомоги серії ВО №1084104 від 10 серпня 2024 року; договором про надання правничої допомоги за №15/24 від 30 липня 2024 року; актом приймання-передачі виконаних послуг (наданих робіт) за №2/15/24 від 13 серпня 2024 року; рахунком за №1/15/24 від 01 серпня 2024 року до договору надання правової допомоги за №15/24; платіжною інструкцією АТ «Сенс банк» за №449 від 13 серпня 2024 року. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved