Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

24.12.2024 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» через свого представника адвоката Пархомчука\~С.\~В. через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №\~33156 від 20.05.2021 в сумі 23\~800 грн 00 коп., з яких: 4\~000\~грн\~00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19\~800 грн 00 коп. прострочена заборгованість за процентами; та судовий збір у сумі 2\~442 грн 40 коп. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 20.05.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] був укладений кредитний договір №\~33156, підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (електронним підписом). ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало їй кредит в сумі 4\~000 грн 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку №\~ [NUMBER] , однак відповідачка зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Внаслідок невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за нею утворилась заборгованість в розмірі 23\~800 грн 00 коп. з яких: 4\~000 грн 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 19\~800 грн 00 коп. прострочена заборгованість за процентами. 17.02.2022 ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» уклали договір факторингу № 02-17/02/2022, за умовами якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ\~«ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема, і права грошової вимоги до [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду. Ухвалою судді від 02.01.2025 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 32, 33). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ЦПК України, проте 20.01.2025 від представника позивача адвоката Пархомчука С.\~В. до суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести у відсутність представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення (а.\~с. 47, 48). Також 20.01.2025 представник позивача адвокат Пархомчук С.\~В. через систему «Електронний суд» направив до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10\~500 грн 00 коп. (а.\~с. 38-46). Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судові засідання призначені на 21.01.2025 та 04.03.2025 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву до суду не подала (а. с. 37, 51). В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 04.03.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 20.05.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) в електронній формі був укладений договір про надання фінансового кредиту №\~33156, який підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором AV3989 (а.\~с. 11-13). Згідно з п. 1.1, 1.2 договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в сумі 4\~000\~грн 00\~коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 18 днів, тобто до 06.06.2021. Строк дії договору 18 днів, але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами. Відповідно до п. 1.3 договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану проценту ставку за договором. Згідно з п. 1.4 договору кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Так відповідачкою у кредитному договорі були зазначені реквізити платіжної банківської карти №\~ [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 4\~000 грн 00 коп. шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну карту №\~ [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 21.04.2024 року №\~4483/05 (а.с.\~21 на звороті). 17.02.2022 ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» уклали договір факторингу № 02-17/02/2022, за умовами якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ\~«КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором № 33156 від 20.05.2021 (а.\~с. 17-20, 15 на звороті, 16). 22.05.2024 позивачем направлено на адресу відповідача досудову вимогу по кредитному договору №\~33156 від 20.05.2021, в якій зазначено, що між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладений договір факторингу, за яким відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідачки існує заборгованість за кредитним договором, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити (а.с.\~13 на звороті). Проте відомості щодо погашення в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). За змістом\~ст.\~526\~ЦК України\~зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачка, відповідно до укладеного договору про надання фінансового кредиту №\~33156 від 25.05.2021, отримала від ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» кредит в сумі 4\~000 грн 00 коп., тому вимога позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4\~000 грн 00 коп. підлягає задоволенню. Водночас суд критично оцінює розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідачки по зазначеному вище договору в частині нарахованих відсотків за користування кредитом. Суд враховує, що договором про надання фінансового кредиту №\~33156 від 20.05.2021 передбачено, що відповідачці кредит надано на 18 днів строком до 06.06.2021, розмір відсотків відповідно до додатку № 1 до цього договору встановлено в сумі 1\~800 грн 00 коп., адже вони були самостійно визначені первісним кредитором саме як проценти за «користування кредитом» в межах строку кредитування (а.\~с. 13). Водночас в порядку ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, тощо. Водночас позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку нарахованих відсотків в сумі 19\~800 грн 00 коп., з врахуванням умов договору про надання фінансового кредиту. На підтвердження заявлених позовних вимог та розміру заборгованості відповідачки за процентами позивачем надано до суду виписку з особового рахунку відповідачки [PERSON] за кредитним договором №\~33156 від 20.05.2021, згідно якої заборгованість останньої за період з 20.05.2021 по 25.06.2024 становить 23\~800 грн 00 коп, однак вказана виписка не містить обґрунтованого та детального розрахунку заборгованості відповідача за відсотками в сумі 19\~800 грн 00 коп., зокрема, в ній не зазначено періоду нарахування таких відсотків, процентна ставка, тощо (а. с. 15). Також суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №\~33156 від 20.05.2021 в розмірі 5\~800 грн 00 коп. з яких: 4\~000 грн 00 коп. заборгованість за кредитом (тіло кредиту) та 1\~800 грн 00 коп. заборгованість за відсотками. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 590 грн 34 коп., виходячи з обрахунку: (5\~800 грн 00 коп. (розмір задоволеного позову) х 2\~422 грн 40 коп. (розмір сплаченого позивачем судового збору згідно платіжної інструкції №\~3\~3175 від 21.11.2024) : 23\~800 грн 00 коп. (ціна пред`явленого позову)). При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.\~В. (а. с. 22-24), акт про отримання правової допомоги від 14.01.2025, згідно якого вартість наданих послуг складає 10\~500 грн 00\~коп. з яких: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості 2\~000 грн 00 коп.; складення та подання до суду позовної заяви 5\~000\~грн\~00\~коп.; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи 3\~000\~грн 00 коп.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн 00 коп. (а.\~с. 42), рахунок №\~14.01.2025-2 від 14.01.2025 (а.\~с.\~46), платіжна інструкція №\~3\~4257 від 14.01.2025 (а.\~с. 45 на звороті). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі №\~927/237/20). Однак зважаючи на складність справи, яка є справою незначної складності, обсяг виконаних адвокатом робіт, зокрема те, що надання правової допомоги становила лише у складенні позовної заяви та усної консультації, тому необхідно дійти висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 500 грн 00 коп., який є завищеним. За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн 00 коп., як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача. Таким чином із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на правову допомогу в сумі 852 грн 95 коп. (3\~500\~грн 00 коп. х 24,37% : 100%).

Outcome: partial