Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Представник ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , вказуючи на те, що 22.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та відповідачем в електронній формі за допомогою інформаційно-комунікативної системи товариства укладений кредитний договір №6004171. Відповідно до умов цього договору за вказаними позичальником реквізитами у безготівковій форму перераховано суму кредиту, яку отримано відповідачем. 27.10.2023 між ТОВ «Мілоен» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників, в т.ч і до відповідача за кредитним договором №6004171. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 27.10.2023 до договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39 275,00 грн, з яких 10 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 28 575,00 грн заборгованості за відсотками та 700,00 грн. за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.10.2023 позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Так як заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК « ЄАПБ» за кредитним договором № 6004171 в розмірі 39 275,00 грн, з яких 10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 28 575,00 грн заборгованість за відсотками та 700,00 грн. за комісією. Окрім того, 22.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та відповідачем в електронній формі за допомогою інформаційно-комунікативної системи товариства укладений кредитний договір №100590384. Відповідно до умов цього договору за вказаними позичальником реквізитами у безготівковій форму перераховано суму кредиту, яку отримано відповідачем. 27.10.2023 між ТОВ «Мілоен» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників, в т.ч і до відповідача за кредитним договором №100590384. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27.10.2023 до договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39 275,00 грн., з яких 10 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 28 575,00 грн заборгованість за відсотками та 700,00 грн. за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 27.10.2023 позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Так як заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК « ЄАПБ» за кредитним договором № 100590384 в розмірі 39 275,00 грн, з яких 10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 28 575,00 грн заборгованість за відсотками та 700,00 грн. за комісією. Окрім того, [PERSON] уклала із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики № 78332725 від 23.06.2023. 14.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 13 від 21.12.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42 000,00 грн., з яких: 10 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 31 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором позики № 78332725 від 23.06.2023 в розмірі 42 000,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 25.10.2024 прийнято справу до провадження та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.01.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача ТОВ «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд здійснювати за відсутності представника. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, що підтверджується поштовим повідомленням, а також відповідач повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду Черкаської області, що відповідає вимогам ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач вчасно повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач в судове засідання не з`явилася. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за її відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та відповідачем в електронній формі за допомогою інформаційно-комунікативної системи товариства був укладений кредитний договір №6004171. Відповідно до умов цього договору за вказаними позичальником реквізитами у безготівковій форму перераховано суму кредиту, яку отримано відповідачем. 27.10.2023 між ТОВ «Мілоен» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників, в т.ч і до відповідача за кредитним договором №6004171. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 27.10.2023 до договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39 275,00 грн., з яких 10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 28 575,00 грн заборгованість за відсотками та 700,00 грн. за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.10.2023 позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Так як заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК « ЄАПБ» за кредитним договором № 6004171 в розмірі 39 275,00 грн, з яких 10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 28 575,00 грн заборгованість за відсотками та 700,00 грн. за комісією. Окрім того, 22.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та відповідачем в електронній формі за допомогою інформаційно-комунікативної системи товариства укладений кредитний договір №100590384. Відповідно до умов цього договору за вказаними позичальником реквізитами у безготівковій форму перераховано суму кредиту, яку отримано відповідачем. 27.10.2023 між ТОВ «Мілоен» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаними в Реєстрі боржників, в т.ч і до відповідача за кредитним договором №100590384. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27.10.2023 до договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 39 275,00 грн., з яких 10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 28 575,00 грн заборгованість за відсотками та 700,00 грн. за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.10.2023 позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Так як заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК « ЄАПБ» за кредитним договором № 100590384 в розмірі 39 275,00 грн, з яких 10 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 28 575,00 грн заборгованість за відсотками та 700,00 грн. за комісією. Окрім того, [PERSON] уклала із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики № 78332725 від 23.06.2023. 14.06.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 13 від 21.12.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42 000,00 грн., з яких: 10 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 31 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором позики № 78332725 від 23.06.2023 в розмірі 42 000,00 грн. та понесені судові витрати. Тобто дані договора є результатом домовленості сторін і відповідають загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитним договорам. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями в загальному розмірі іншими процентними платежами в розмірі 1 400,00 грн. суд зазначає таке. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, у зв`язку з чим, у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Правилами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Положення кредитних договорів № 6004171 та №100590384 від 22.06.2023 про сплату позичальником на користь банку комісій суперечать положенням ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» і є нікчемними з моменту укладення цього правочину. За таких обставин, позивачем без належних на те правових підстав нарахована комісія на загальну суму 1 400,00 грн., а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжних інструкцій №66852 від 12 квітня 2024 року, №81296 та №81295 від 13.09.2024 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у загальному розмірі 9 084, 00 грн, який він просить стягнути з відповідача. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial