Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів на утримання дитини та просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що відповідач (мати дитини) не виконує свої обов`язки щодо виховання дочки, взагалі не спілкується з нею у будь-який спосіб. Вказані обставини відповідно до положень ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, мати не утримує дочку, а тому позивач просив стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 08.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі; відповідно до положень ч. 6 ст. 56 ЦПК України та ст. 19 СК України було залучено до участі у справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради та зобов`язано її подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; викликано у судове засідання для допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шикунова А.О. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак до суду було подано заяву [PERSON] , справжність підпису на якій було засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О. 07.05.2024 року за реєстровим № 857, у якій повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд даної справи просить провести за її відсутності (а.с. 36). Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради у судовому засіданні підтримала наданий висновок органу опіки та піклування № 01/00/011/156079 від 22.08.2024 року, згідно якого є недоцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 69-71). Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, представника органу опіки та піклування, думку неповнолітньої [PERSON] , показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] (мати відповідача [PERSON] ), [PERSON] (рідна сестра відповідача [PERSON] ), оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих учасниками справи доказів. Правовідносини сторін належать до сімейних та регламентовані нормами інституту позбавлення батьківських прав сімейного права (ст. 164-166 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається зі Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 13.01.2009 року), батьком дитини записано позивача [PERSON] , а матір`ю - відповідача [PERSON] (а.с.7). Отже, з позовом про позбавлення матері дитини батьківських прав звернулася уповноважена на звернення до суду з таким позовом особа - батько дитини, з яким проживає дитина. Шлюб між батьками дитини було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2024року у справі № 127/9606/24. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років ( [PERSON] , [INFO] , на даний час виповнилося лише 16 років, а тому її мати може бути позбавлена батьківських прав). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Таким чином, однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Невиконання відповідачем [PERSON] як матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , своїх обов`язків по вихованню дочки підтверджується таким. Дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована разом з батьком (позивачем) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади від 27.03.2024 року № 2024/003089244 та № 2024/003089083 (а.с. 8-9). Відповідач [PERSON] (мати дитини) з кінця 2021 року - початку 2022 року проживає окремо від дитини, зв`язок у жодний спосіб з дочкою не підтримує, хоча зареєстрована за цією ж адресою та є співвласником квартири (а.с. 17-19, 26). Як вбачається з письмового пояснення [PERSON] , яка є викладачем гуртку англійської мови, який Анжеліка регулярно відвідує з 2021 року до теперішнього часу, на гурток дівчинку привів батько [PERSON] , який завжди цікавиться успішністю дочки, своєчасно вносить оплату за гурток; маму [PERSON] ніколи не бачила, зі слів дівчинки, вона з ними не проживає (а.с. 11). Анжеліка також навчається у Вінницькому кооперативному інституті; Договір про надання освітніх послуг Вінницьким кооперативним інститутом № 43 від 31.07.2024 року укладено як Замовником батьком дитини - позивачем [PERSON] ; оплата за навчання здійснюється ним же (а.с. 103). Зазначені обставини також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] (мати відповідача [PERSON] ), [PERSON] (рідна сестра відповідача [PERSON] ). Зокрема, за показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] (мати відповідача [PERSON] ), [PERSON] (рідна сестра відповідача [PERSON] ) [PERSON] не виявляла зацікавленості у вихованні та утриманні дитини майже з народження дочки, навіть не бажала її годувати грудним молоком; усі обов`язки щодо виховання та утримання дитини виконував та виконує батько дитини; на даний час [PERSON] веде асоціальний спосіб життя. Дитина [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що проживає з батьком, матір останній раз бачила та спілкувалася з нею у січні 2022 року, коли вона йшла від них; намагалася матері телефонувати, однак вона не виявляє бажання бачитися та спілкуватися з дочкою; де на разі проживає мати - не знає. Натомість, відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів на спростування вищевказаних обставин, а тому суд, незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вважає за можливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини та сприяти захисту її прав. Щодо висновку органу опіки та піклування. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування № 01/00/011/156079 від 22.08.2024 року, є недоцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 69-71). Відповідно до ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи; суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі № 462/7279/18 (провадження № 61-23018св19), ухвалюючи рішення, суд здебільшого керується висновком органу опіки та піклування, проте може відступити від нього, адже суд оцінює всю сукупність доказів та звертає увагу на прихильність дитини, навівши відповідні мотиви в рішенні. На переконання суду, у спірних правовідносинах, існують підстави для відступлення від Висновку органу опіки та піклування № 01/00/011/15679 від 22.08.2024 року, згідно якого є недоцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , оскільки, як було встановлено судом, між дочкою та матір`ю з кінця 2021 року - початку 2022 року відсутній будь-який контакт та зв`язок, що підтвердила у судовому засіданні неповнолітня [PERSON] , [INFO] , тому суд доходить до висновку про задоволення позову про позбавлення матері дитини батьківських прав. При цьому, відповідно до вимог ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, а тому відповідно до ст. 180-183 СК України необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 08.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд роз`яснює відповідачеві [PERSON] , що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміняться поведінка особи та обставини, які стали підставою для позбавлення батьківських прав, і це буде відповідати інтересам дитини. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved