Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Позивач 11 лютого 2025 року звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 654729, виданого Горохівською районною державною адміністрацією 08.11.2006 року. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем [PERSON] за заповітом на земельну ділянку площею 1,98 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Горохівського району (на даний час Луцького району). Однак вчасно прийняти спадщину не встиг, оскільки не є близьким родичем померлої та запізно дізнався про наявність заповіту, вважає, що достатньо фактично вступити в управління майном. Крім того, реалізувати свої спадкові права не зміг через поганий стан здоров`я. У зв`язку із відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 13 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що не заперечує з приводу задоволення позовних вимог. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 654729, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,98 га, яка розташована на території Терешківської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 0720887700:01:002:0015 (а.с.19). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 квітня 2024 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного тану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.15). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. 30 серпня 2016 року секретарем Терешківцівської сільської ради Горохівського району Волинської області посвідчено заповіт [PERSON] , яка на випадок смерті зробила таке розпорядження: належне їй право на земельну ділянку площею 1,98 га для ведення особистого селянського господарства розташовану на території Терешківцівської сільської ради Горохівського району Волинської області згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 654729, виданого Горохівською районною державною адміністрацією 08 листопада 2006 року, заповіла племіннику [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 80116929 стверджується, що вищезазначений заповіт не змінено та не скасовано. Згідно довідки Терешківцівського старостинського округу Горохівської міської ради №6-12 від 28.01.2025 вбачається, що спадкодавиця [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала разом із сином [PERSON] у [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] посвідчувався О.І. Гавель секретарем Терешківцівської сільської ради Горохівського району Волинської області 30 серпня 2016 року, який зареєстрований в реєстрі за № 41. Спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] є: син [PERSON] , 1979 року народження. Спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с. Терешківці, його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Терешківцівської сільської ради Горохівського району Волинської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №5. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошином С.А. 03 лютого 2025 року №15/02-31, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, так як не подано у встановлені законом строки до 29.10.2024 року заяву про прийняття спадщини до нотаріальних установ (а.с.16). Відповідно до копії спадкової справи №15/2025, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини поза межами встановленого законодавством строку, а саме шість місяців. Крім позивача, із заявою про прийняття спадщини, ніхто не звертався. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено. Суд встановив, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] . Частинами 1 та 2 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч.3 ст.1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки йому не було відомо про наявність заповіту на спадкове майно, при цьому він знав, що спадкоємцем першої черги є відповідач, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав поважну причину у несвоєчасному поданні заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, ст.ст.3, 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved