Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

представник ТОВ «ФК «Суперіум» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 98318983000 від 11.11.2021 у розмірі 112\~369,84 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов мотивовано тим, що 11.11.2021 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне обслуговування банківського/рахунку фізичної особи та умови кредитування № 98318983000 (далі\~кредитний договір), відповідно до умов якого банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит) картковому рахунку відповідача, а відповідач зобов`язався повернути використану суму кредиту та сплатити плату за кредит на умовах визначених договором. Укладання договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС банку. Відповідно до умов договору ліміт кредитування встановлюється в розмірі 70\~000 грн. Строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 20.11.2023. Строк надання кредиту «плати частинами» до 24 місяців з найближчої за договором дати платежу (включно), який вноситься в рахунок погашення ліміту кредитування. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач не виконував свої зобов`язання за договором належним чином: не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, не повернув отримані кошти та не сплачував проценти за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 23 січня 2024 року АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» уклали договір факторингу № 254. Згідно з договором факторингу, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №98318983000 від 11.11.2021. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024, головуючим суддею визначено суддю Панчука М.В. Ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, зокрема шляхом розміщення оголошення про виклик в суд на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.11.2021 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне обслуговування банківського/рахунку фізичної особи та умови кредитування № 98318983000 (а.с. 5-9), відповідно до умов якого банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит) картковому рахунку відповідача, а відповідач зобов`язався повернути використану суму кредиту та сплатити плату за кредит на умовах визначених договором. Укладання договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС банку. Відповідно до умов договору ліміт кредитування встановлюється в розмірі 70\~000 грн. Строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 20.11.2023. Строк надання кредиту «плати частинами» до 24 місяців з найближчої зо договором дати платежу (включно), який вноситься в рахунок погашення ліміту кредитування. Відповідно до анкети-заяви на надання споживчого кредиту (а.с. 10) сума кредиту становить 70\~000 грн. Строк користування кредитом 24 місяці. 23 січня 2024 року АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» уклали договір факторингу № 254 (а.с. 12-14). Згідно з договором факторингу, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №98318983000 від 11.11.2021. У відповідності до п.п. 2.1. договору факторингу, клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Згідно з п.п. 2.2. договору, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників. Як вбачається з наданого витягу реєстру боржників від 23.01.2024 до договору факторингу № 254 від 23.01.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 23.01.2024, у якому серед прав всіх вимоги, зокрема зазначається право вимоги за кредитним договором №98318983000, дата нарахування кредиту 11.11.2021 року, сума заборгованості становить 112\~369,84 грн, з яких: 59\~886,44 грн сума заборгованості за основним боргом; 52\~483,40 заборгованість за відсотками (а.с. 15). Позивачем направлялась відповідачу вимога від 03.06.2024 про дострокове повернення кредитних коштів у розмірі 112\~369,84 грн (а.с. 17). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Вищевказаний договір був укладений з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 207, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст.1 055 ЦК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст.1082 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст.1084 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 112\~369,84 грн, з яких: 59\~886,44 грн сума заборгованості за основним боргом; 52\~483,40 заборгованість за відсотками. Зі свого боку відповідач не надав жодних доказів, що б підтвердили відсутність заборгованості за кредитним договором взагалі або в нарахованому розмірі. Таким чином, на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Суперіум» у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved