Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку. В обґрунтування позову посилається на те, що батько [PERSON] помер [INFO] . Він, як спадкоємець за заповітом, вчасно прийняв спадщину після його смерті. Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Хаєцькою О.М. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] та 15.07.2024 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , який належав його бабі [PERSON] , спадкоємцем майна якої був [PERSON] . Окрім вищевказаного успадкованого майна, до складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 0, 42 га для ведення особистого господарства, яка була передана рішенням Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області №17 від 09.06.1995 року [PERSON] , бабі по батьковій лінії, яка померла [INFO] . Спадщину після її смерті прийняв її син [PERSON] шляхом фактичного прийняття спадщини, згідно ст. 549 ЦК УРСР (редакція 1963 року). Однак, баба за життя не завершила процес приватизації земельної ділянки та не набула у встановленому законом порядку право власності на неї, відповідно і він не може її успадкувати, тому змушений звернутися до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 18.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що зазначив у позовній заяві. Представник Варковицької сільської ради, згідно поданої заяви, проти задоволення позову не заперечує, визнає і просить розгляд справи проводити без їх участі. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. У свідоцтві про народження [PERSON] батьком зазначений: [PERSON] (а.с. 9). У свідоцтві про народження [PERSON] матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 4). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 5). За життя, 08.09.2022 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів своєму синові [PERSON] . Заповіт посвідчено старостою Варковицької сільської ради Дубенського району, Рівненської області (а.с. 8). 15.07.2024 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Хаєцькою О.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1312, згідно якого спадкоємцем майна [PERSON] , якийпомер [INFO] , є його син [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , який належав матері померлого [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав(а.с. 11, 12). Згідно Архівного витягу з рішення Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області №17 від 09.06.1995 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 42 га (а.с. 13). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності померлого [PERSON] на вказане нерухоме майно, про що свідчить повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Хаєцької О.М. №14/01-16 від 17.01.2025 (а.с.14). Згідно матеріалів спадкової справи №96/2023, заведеної приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Хаєцькою О.М. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем майна після його смерті є його син [PERSON] , якому 15.07.2024 було видано свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , який належав матері померлого [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. IV. Норми права, які застосував суд. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Баба позивача [PERSON] при житті отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку, але право власності не зареєструвала. Після її смерті спадщину за законом прийняв її син, а батько позивача [PERSON] . В свою чергу, спадщину після його смерті прийняв його син [PERSON] . Відповідач позов визнає, заперечень не має. Тому позивач має право успадкувати належне спадкодавцю право на завершення процедури приватизації та зможе реалізувати право на земельну ділянку лише в разі задоволення позову судом.

Outcome: approved