Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

11.11.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке 10.12.2024 змінило назву на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», звернулося до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що 08.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» і [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4040148, на підставі якого остання отримала кредит у сумі 19300 грн строком на 350 днів, зі сплатою процентів періодичними платежами кожні 25 днів. 09.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» і [PERSON] укладено додатковий договір, відповідно до умов якого сума кредиту збільшилася на 4000 грн. 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого останнє набуло право вимоги грошових коштів від [PERSON] за вказаним кредитним договором. Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 130826 грн, з яких: 19300 грн заборгованість за тілом кредиту, 88366 грн заборгованість за відсотками за період з 08.10.2023 по 25.05.2024, 23160 грн заборгованість за відсотками за період з 25.05.2024 по 22.07.2024. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь товариства вказану суму, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області від 12.11.2024 справа передана за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 05.12.2024 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. За клопотанням представника позивача витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази належності відповідачці платіжної картки та зарахування на неї кредитних коштів. Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 30.12.2024 позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено та стягнуто з [PERSON] 130826 грн заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4040148 від 08.10.2023, 5422 грн 40 коп. судових витрат. 29.01.2025 до суду надійшла заява представника відповідачки [PERSON] адвоката Маховика Р.В. про перегляд заочного рішення (а. с. 140 - 146). Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 12.02.2025 заочне рішення скасовано, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 24.02.2025 до суду надійшов відзив представника відповідачки [PERSON] адвоката Маховика Р.В., в якому він вказує, що позивач не надав належних та допустимих доказів укладення ТОВ «Лінеура\~Україна» кредитного договору з [PERSON] та надання останній кредитних коштів, часткової сплати нею заборгованості за кредитом. Також відсутні докази наявності в ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права на нарахування відсотків у період з 24.05.2024 по 22.07.2024, тобто після укладення договору факторингу. Крім того, за 24.05.2024 відсотки нараховані двічі: як первісним кредитором, так і позивачем. Розмір нарахованих відсотків майже в шість разів перевищує тіло кредиту і становить надмірний та невиправданий майновий тягар для відповідачки, яка є внутрішньо переміщеною особою та утримує чотирирічну доньку, порушує принципи добросовісності та розумності. Витрати позивача на правничу допомогу не відповідають складності справи та виконаній адвокатом роботи, обсягу наданих ним послуг, виконаних робіт. Посилаючись на викладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, а в разі задоволення позову зменшити розмір відсотків та витрати на правничу допомогу (а. с. 167 - 174). 27.02.2025 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, в якій він просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а. с. 178 - 185). У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Городніщева Є.О. не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 201-203). Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Маховик Р.В. у судове засідання також не з`явилися, останній у відзиві на позов просив справу розглядати без їх участі (а. с. 174). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 08.10.2023 між [PERSON] і ТОВ «Лінеура Україна» в режимі онлайн укладено договір №4040148 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 15300 грн строком на 350 днів до 22.09.2024 зі сплатою процентів кожні 25 днів за стандартною процентною ставкою 2% у день на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, та можливістю застосування зниженої процентної ставки в розмірі 1,3% у день на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом за умови отримання знижки на стандартну процентну ставку (а. с. 27 36). Як вбачається з п. 1.1, 9.7.1, 9.9 кредитного договору укладення договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7». Інформаційно-телекомунікаційна система товариства (ІТС товариства) - програмний комплекс, який включає веб-сайт, облікову та реєструючу систему товариства та використовується товариством, у тому числі, але не виключно, для укладення договорів про надання кредитів фізичним особам клієнту, доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток. Особистий кабінет - захищена частина веб-сайту, яка доступна клієнту для входу через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7» після його ідентифікації в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» та/або за допомогою паролю до особистого кабінету, в якій клієнт має можливість надати товариству свої ідентифікаційні/персональні дані/доступ до ідентифікаційних/персональних даних, укладати з товариством кредитні правочини, отримувати інформацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту (у т. ч. суму заборгованості за кредитом, строки погашення інше), здійснювати дії щодо ініціювання продовження строку кредиту, укладання правочинів про продовження строку кредиту. Договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства електронним підписом, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства, зазначений у цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис клієнта на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписуючи цей договір клієнт, серед іншого, підтверджує, що: - перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) вказана в ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна на дату укладання договору редакція яких розміщена на веб-сайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.4.1, 1.4.2, 3.1 договору стандартна процентна ставка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки. Якщо клієнт до 01.11.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та в році, тобто методом «факт/факт». Згідно з п. 2.1, 5.1.3, 5.4.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Товариство має право укладати договори щодо відступленням права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Як вбачається з п. 9.6 договору клієнт дає згоду на те, що товариство має право направляти смс-повідомлення / листи повідомлення на електронну пошту клієнта. При цьому клієнт погоджується з тим, що направлення вказаної інформації на електронну пошту / номери телефонів, повідомлені клієнтом, товариство буде здійснювати як самостійно, так і з залученням контрагентів (операторів мобільного зв`язку тощо). Цього ж дня [PERSON] ознайомилася під підпис з паспортом споживчого кредиту і між нею і ТОВ «Лінеура Україна» було підписано додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4040148, в якому вони погодили графік платежів за договором та обчислення загальної вартості кредиту (а. с. 20, 37 - 39). У договорі №4040148 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.10.2023, додатку №1 до нього, паспорті споживчого кредиту позичальником вказана [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та зазначено, що ці документи підписані нею електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е532 (а. с. 20, 36, 39). У кредитному договорі в графі контактні дані третьої особи [PERSON] своєї матері. Відповідно до п. 6.1 6.1.6, 6.1.9, 6.11 - 6.12, 6.16 - 6.17 р. 6 Правил надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», затверджених наказом директора товариства від 08.05.2023 №36-ОД та які діють з 09.05.2023 (а. с. 76 - 87), клієнт на веб-сайті обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк кредиту, вказує контактні дані (мобільний номер телефону), вказує електронну адресу (за наявності) і розпочинає реєстрацію в ІТС товариства через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7». Під час першого етапу реєстрації в ІТС товариства клієнту надаються для ознайомлення та прийняття гіперпосилання на Правила, Публічну пропозицію на укладення договору про встановлення ділових відносин та використання аналогів підписів (Публічна пропозиція), текст Згоди на обробку персональних даних та доступ до своє кредитної історії. Клієнт, натискаючи відповідну клавішу, яка виражає згоду клієнта продовжувати дії в ІТС товариства, клієнт підтверджує, що ознайомлений зі змістом Правил, Публічної пропозиції, приймає їх у повному обсязі та надає Згоду на обробку персональних даних та доступ до своє кредитної історії. Приймаючи Публічну пропозицію на використання аналогів підписів, клієнт підтверджує використання з боку товариства аналога власноручного підпису уповноваженої особи та відбитка печатки товариства, відтворених засобами копіювання та використання зі сторони клієнта електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису клієнта з метою підписання кредитних договорів, паспорту споживчого кредиту у випадках, передбачених Законом України «Про споживче кредитування», інших документів які адресуються товариству через ІТС Товариства та/або адресуються Клієнту в будь-який спосіб. Після проходження першого етапу реєстрації, товариство направляє клієнту вказаними засобами зв`язку (на номер мобільного телефону) код, що є електронним підписом клієнта, який клієнт вводить у спеціальну форму. За результатами такого вводу формується електронне повідомлення товариству. У разі правильно вказаного коду товариство створює обліковий запис клієнта в ITC товариства та клієнт здійснює перший ідентифікований вхід до особистого кабінету, де продовжує реєстрацію. При наступних входах клієнта в ІТС товариства його ідентифікація в ІТС товариства здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Після входу до особистого кабінету, клієнт продовжує реєстрацію в ІТС, заповнюючи необхідні поля електронної анкети надаючи згоду (доступ) на отримання від третіх осіб персональних (ідентифікаційних) даних (система Bank ID, БКІ, Державне підприємство «ДІЯ», суб`єкти первинного фінансового моніторингу в межах інструменту покладання, бюро кредитних історій тощо), додаючи необхідні файли, здійснюючи фотофіксацію себе та себе з документами у випадку необхідності. У процесі реєстрації в ІТС товариства, клієнт (Споживач): реєструє банківські\~рахунки/платіжні\~картки для перерахування коштів та здійснення погашення кредитної заборгованості; має право надати персональні дані\~третіх осіб (у т. ч. близьких осіб) з метою інформування про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором. Дані третіх осіб, що надаються клієнтом товариству для взаємодії, фіксуються в інформаційному повідомлені, яке підписується клієнтом разом з кредитним договором. Після завершення реєстрації, клієнт ще раз підтверджує бажані умови отримання кредиту (у тому числі суму та строк) та надсилає заявку на розгляд товариству. Товариство повідомляє клієнта про прийняття заявки шляхом відповідного інформаційного повідомлення в особистому кабінеті. Після отримання заявки товариство здійснює оцінку кредитоспроможності клієнта та достовірності наданої клієнтом інформації за допомогою багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень, використовуючи свої професійні можливості, враховуючи, зокрема, строк, на який надається споживчий кредит, суму кредиту, доходи клієнта, а також інформацію щодо виконання клієнтом зобов`язань за кредитними операціями, включаючи зобов`язання перед іншими кредитодавцями. З цією метою товариство здійснює запити до Бюро кредитних історій та інших доступних джерел інформації. Товариство може здійснювати телефонні дзвінки за наданими клієнтом номерами телефонів з метою перевірки уточнення наданої клієнтом інформації, результати таких дзвінків додаються до іншої інформації, яка використовується для прийняття рішення. Після аналізу наявної інформації товариство приймає рішення про надання кредиту, про яке повідомляє клієнта шляхом відправки відповідного інформаційного повідомлення. У разі прийняття позитивного рішення товариство робить клієнту в особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі кредитного договору, що містить усі істотні умови та підписаний зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства відтворені засобами копіювання. У встановлених Законом України «Про споживче кредитування» випадках перед укладенням кредитного договору товариство надає клієнту для ознайомлення Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та положення, що вимагаються чинним законодавством України. У випадку готовності клієнта прийняти пропозицію (оферту) клієнт натискає відповідну клавішу, що висловлює його згоду з умовами запропонованого договору, після чого товариство надсилає клієнту засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, що є електронним підписом клієнта. У момент введення коду, зазначеного в п.п. 6.1.16 Правил, клієнт направляє товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане електронним підписом одноразовим ідентифікатором та підписує кредитний договір. 08.10.2023 ТОВ «Лінеура Україна» через ТОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало на картку № [NUMBER] грн (а. с. 17). Згідно з інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] , у банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 08.10.2023 здійснено переказ коштів у сумі 15300 грн, інформація про платника відсутня (а. с. 194, 198). 09.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору №4040148 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 08.10.2023, відповідно до умов якого товариство додатково надало [PERSON] у кредит 4000 грн, у зв`язку з чим сума кредиту почала складати 19300 грн (а. с. 18-19). Цього ж дня [PERSON] ознайомилася під підпис з паспортом споживчого кредиту згідно з додатковим договором від 09.10.2023, і між нею та ТОВ «Лінеура Україна» було підписано додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4040148 у редакції додаткової угоди від 09.10.2023, в якому вони погодили графік платежів за договором та обчислення загальної вартості кредиту (а. с. 20 зв., 40 - 42). У додатковому договорі до договору №4040148, додатку №1 до нього, паспорті споживчого кредиту позичальником вказана [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та зазначено, що ці документи підписані нею електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т131 (а. с. 19, 20 зв., 42). 09.10.2023 ТОВ «Лінеура Україна» через ТОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало на картку № [NUMBER] 4000 грн (а. с. 17 зв.). Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» на карту № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , 09.10.2023 здійснено переказ коштів у сумі 4000 грн, інформація про платника відсутня (а. с. 115). 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №24/05/2024, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого за цим договором ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Лінеура Україна» відступити ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне\~в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2 та надходження ціни продажу в повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта, - підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості (а. с. 88 - 92). 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №24/05/2024 (а. с. 93). 31.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» здійснило остаточну оплату за договором факторингу (а. с. 62 64, 89 зв.). Відповідно до листа ТОВ «Лінеура Україна» від 27.05.2024 останнє повідомило клієнтам про відступлення права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в особистих кабінетах останніх, а також 27.05.2024 надіслало на номер телефону [PERSON] , зазначений нею в кредитному договорі, смс-повідомлення про відступлення права вимоги (а. с. 43, 36). Як вбачається з витягу з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором №4040148 у сумі 107666 грн, яка складалася з: 19300 грн тіла кредиту, 88366 грн заборгованості за відсотками за 205 днів використання кредитних коштів (а. с. 45 49, 53). Вказана сума заборгованості нарахована ТОВ «Лінеура Україна» [PERSON] за період з 08.10.2023 по 24.05.2024 та підтверджується розрахунком товариства (а. с. 45 - 49). Із зазначеного розрахунку вбачається, що 10.11.2023 відповідачка на погашення кредиту сплатила 150 грн. Як вбачається з розрахунку позивача ним за період з 24.05.2024 по 22.07.2024 здійснено нарахування відсотків за кредитним договором у сумі 23160 грн (а. с. 56). Кошти на погашення заборгованості відповідачкою в цей період не вносилися. Згідно з позовною заявою ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 22.07.2024 у розмірі 130826 грн, з яких: 19300 грн - заборгованість за тілом кредиту, 88366 грн заборгованість за відсотками за період з 08.10.2023 по 24.05.2024, нарахованої первісним кредитором, 23160 грн заборгованість за відсотками за період з 24.05.2024 по 22.07.2024, нарахованої позивачем (а. с. 8 зв. - 9 зв. 45 - 49, 50). З розрахунку первісного кредитора та позивача вбачається, що за 24.05.2024 відповідачці нараховані відсотки як ТОВ «Лінеура Україна», так і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», тобто в подвійному розмірі. 25.11.2024 прийнято рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» №251124/1 про зміну найменування товариства на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», про що 10.12.2024 внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 122-124). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Без здійснення входу на сайт товариства, реєстрації та входу за допомогою пароля в особистий кабінету, без отримання коду одноразового ідентифікатора на адресу електронної пошти або смс-повідомлення, кредитний договір між первісним кредитором та відповідачкою не був би укладений. Саме такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц зазначила, що принцип змагальності сторін забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №591/3068/18, від 29.06.2023 у справі №362/4345/21). Сторона відповідача обґрунтовувала, серед іншого, свій відзив тим, що позивачем не доведено, що кошти в сумі 15300 грн та 4000 грн надійшли на банківську картку відповідачки саме від первісного кредитора та є кредитними коштами. Відповідно до витребуваної судом інформації на банківську картку відповідачки, вказану в кредитному догові та додатковому договорі до нього, 08.10.2023 перераховано 15300 грн, а 09.10.2023 - 4000 грн, вказані дати збігаються з датами укладами договорів та сумами наданих кредитних коштів. Відсутність у банку інформації про платника вказаних коштів не спростовує того, що вони були перераховані саме за кредитним договором. Зворотного сторона відповідача суду не довела, доказів можливого іншого походження цих коштів суду не надала. Доказів на підтвердження того, що відповідачка 10.11.2023 не вносила 150 грн на погашення кредиту, суду також надано не було. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Суд зазначає, що договір факторингу між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 24.05.2024 №24/05/2024 є укладеним і виконаним, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» здійснило розрахунок з ТОВ «Лінеура Україна» за придбані права вимоги, у тому числі й за спірним кредитним договором. Зазначений договір факторингу не оспорений у судовому порядку та не визнаний недійсним. Умовами договору було передбачено перехід права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому. Таким чином, усі права первісного кредитора за договором від 08.10.2023 №4040148 про надання коштів на умовах споживчого кредиту перейшли до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (нині ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»). Сторонами спірного кредитного договору було встановлено, що кредитні кошти надаються до 22.09.2024. Отже посилання представника відповідача на відсутність у ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права на нарахування відсотків у період з 24.05.2024 по 22.07.2024 є безпідставними, адже воно здійснено в межах строку кредитування та відповідно до тих прав, які набув позивач за договором факторингу. Також суд не погоджується з доводами представника відповідача про необхідність зменшення розміру нарахованих відсотків за кредитним договором, який він мотивує тим, що їх розмір у шість разів перевищує суму кредиту, а відповідачка є внутрішньо-переміщеною особою та має на утриманні чотирирічну доньку. Чинним законодавством не передбачена можливість зменшення судом розміру відсотків, які нараховані за використання кредитних коштів у межах строку кредитування та не є штрафними санкціями за невиконання умов договору. Постанови Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, на які посилається представник відповідача, а саме: від 04.11.2015 у справі №6-1120цс15, від 12.12.2018 у справі №703/1181/16-ц, від 20.03.2019 у справі №761/26293/16-ц, є нерелевантними до обставин даної справи, оскільки в зазначених постановах йшла мова про зменшення неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України та відсотків річних, нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. У той же час заслуговує на увагу твердження позивача про нарахування 24.05.2024 відсотків за кредитним договором як первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна», так і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», тобто в зазначений день їх було нараховано в подвійному розмірі. Як вбачається з розрахунків зазначених товариств за один день користування кредитом [PERSON] нараховувалося 386 грн відсотків, а за 24.05.2024 нараховано по 386 грн кожним з товариств, що суперечить умовам кредитного договору. Загалом позивач просить стягнути з [PERSON] 111526 грн відсотків, але з урахуванням вказаної вище обставини вони підлягають зменшенню на 386 грн, тобто до 111140 грн (111526 грн 386 грн). З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь товариства 130440 грн заборгованості по договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4040148 від 08.10.2023, яка складається з 19300 грн заборгованості за тілом кредиту, 111140 грн. заборгованість за відсотками. Що стосується вимоги про стягнення 10000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 статі 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З огляду на викладене, стороною позивача доведено, що витрати на правничу допомогу становлять 10000 грн. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» були задоволені частково. Як вбачається з п. 1, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з урахуванням складності справи, її малозначності, виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого на роботи. З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн є неспівмірними зі складністю даної справи, наданим адвокатами обсягом послуг, як це було передбачено договором, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідачки становить надмірний тягар для останньої, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а тому дійшов висновку, що реальні витрати позивача на правничу допомогу становлять 3000 грн. З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам (99,7%) слід стягнути 5406 грн 13 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються з судового збору 2415 грн 13 коп. (2422 грн 40 коп. х 99,7%) та витрат, пов`язаних з розглядом справи 2991 грн (3000 грн х 99,7%) (а. с. 15, 51- 52). На підставі викладеного,

Outcome: partial