Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

11 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що до дня смерті батька був зареєстрований та проживав разом з ним у спадковому будинку. Вказав, він є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Покликається, що звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане спадкове майно. За наведених обставин просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Відповідачу Доросинівській сільській раді Луцького району Волинської області було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 06 березня 2025 року подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності та судові витрати залишити за ним. Відповідач Доросинівська\~сільська рада\~Луцького району\~Волинської області в судове засідання не з`явилися. 28 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» надіслали заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 14 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 17 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 14 січня 2025 року о 13 год 00 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Кузьміч Н. В. інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського\~районного суду\~Волинської області\~від 14\~січня 2025\~року підготовче\~провадження по\~справі закрито\~та призначено\~справу до\~судового розгляду\~по суті\~06\~лютого 2025\~року о\~13\~год 00\~хв.\~Долучено до\~матеріалів\~справи\~копію технічного паспорта на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 06 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 10 лютого 2025 року постановлено продовжити розгляд справи та призначено судове засідання 25 лютого 2025 року о 10 год 00 хв. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2023 року Доросинівською сільською радою. Згідно витягу з погосподарської книги № 2 за 2023 рік Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , рік побудови будинку 1990. Спадкодавець [PERSON] до дня своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS] з сином [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Доросинівської сільської ради не посвідчувався. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с. Береськ Рожищенського району Волинської області. Його батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] . У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79671718 від 09 січня 2025 року приватним нотарісом Луцького районного нотаріального округу Кузьміч Н. В. 01 серпня 2023 року заведено спадкову справу № 64/2023 після смерті [PERSON] . Згідно копії матеріалів спадкової справи № 64/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , розпочатої 01 серпня 2023 року встановлено, що 01 серпня 2023 року спадкоємець [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Кузьміч Н. В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців не має, пережилого подружжя не має. Згідно повідомлення комунального підприємства «Волиньпрект» Волинської обласної ради від 03 листопада 2023 року № 5388/01-14 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 вересня 2024 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Кузьміч Н. В. позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно. Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок за вказаною адресою складається з: чотирьох кімнат, двох коридорів, кухні та санвузола, загальна площа будинку становить 105,0 кв.м, з яких: житлова 72,8 кв.м, допоміжна 32,2 кв.м. Господарські споруди: сарай (Б-1), хлів (В-1), сарай (Г-1), вбиральня (Д), хлів (Е-1), хлів (е), хлів (Є-1), гараж (Ж-1), літня кухня (З-1), прибудова (з), колодязь (№1). Вартість житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 117640 грн, що підтверджується висновком про вартість майна. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч. 1, 3, 5 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у пп. 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п. 3. 3. роз`яснень, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (зокрема й право власності на нерухоме майно ч. 1 ст. 4 Закону). Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений Інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згіднонаказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року. Згідно з п. 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право власності. Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинку в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Україської РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах(п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно з ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. На підставі\~безпосередньо досліджених\~та оцінених\~наявних у\~справі доказів\~судом \~встановлено,\~ що\~ спадкодавець\~ [PERSON] \~ після\~ смерті\~ батька\~ [PERSON] \~успадкував житловий\~будинок з\~надвірними будівлями\~і спорудами,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~однак не\~оформив своїх\~спадкових прав.\~Позивач [PERSON] \~є спадкоємцем\~першої черги\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~інших спадкоємців\~немає,\~у встановлений\~законом строк\~спадщину прийняв\~та частково\~її оформив.\~У видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~житловий будинок\~позивачу відмовлено\~у зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] . За наведених обставин, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved