Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач 20.08.2024 року звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.12.2024 року справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 року справу розподілено судді Ганошенку С.А., який отримав справу 08.01.2025 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він був знайомий з червня 2020 року із [PERSON] , на теперішній час вона є його дружиною. Між ними тривалий час були стосунки. На момент знайомства його теперішня дружина перебувала в шлюбі з відповідачем, з громадянином Вірменії [PERSON] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На момент розлучення позивач з нею вже проживали разом. Після народження доньки він зробив офіційну пропозицію [PERSON] стати дружиною, вона погодилась. 31.10.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено, про що зроблено відповідний актовий запис № 946, прізвище у дружини після державної реєстрації - [PERSON] . Звернувся до комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи для проведення генетичної ідентифікації, ним отриманий висновок № 139 від 27 березня 2024 року, відповідно до якого вірогідність його біологічного батьківства відносно [PERSON] , [INFO] , складає не менше 99,99 % . Тому позивач був вимушений звернутись до суду із позовом, в якому просив визнати його батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Одеса та зобов`язати Суворовський відділ ДРАЦС у місті Одесса Південного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Одеса) внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис [NUMBER], від 19 січня 2023 року, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши запис в графі «Батько» - [PERSON] , [INFO] , на [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 08.01.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності. Відповідач в судові засідання 03.02.2025, 24.02.2025 та 12.03.2025 року не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду та направлення смс-повідомлень, які відповідачем не отримані, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином, шляхом направлення повідомлень на електронну пошту. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2023 року (справа № 521/15184/22) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). В шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилась [INFO] дитина [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 99, батьком зазначений [PERSON] , мати - [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.01.2023 року (а.с. 9). 31.10.2023 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 946, після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.10.2023 року (а.с. 8). З позовної заяви вбачається, що з червня 2020 року [PERSON] та [PERSON] перебували у відносинах, [PERSON] визнає себе батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для підтвердження батьківства особи яка вважає себе біологічним батьком дитини. Підставою для встановлення батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У зв`язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини презюмується, він не зобов`язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, лежить на позивачеві. Доказом батьківства позивача можуть бути різні обставини, встановлені відповідно до ЦПК України. Суд також враховує, що відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, що оцінюється судом в сукупності з іншими доказами у справі. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. З висновку експерта № 139 від 26.04.2024 року вбачається, що молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999 %; таким чином, батьківство практично доведене (а.с. 11-16). В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Позов подано в строки, визначені Законом та до відповідної особи. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] : визнання його батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Одеса, зобов`язавши Суворовський відділ ДРАЦС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Одеса) та внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис [NUMBER], від 19 січня 2023 року, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши в графі «Батько» - [PERSON] , [INFO] , на [PERSON] , [INFO] , громадянин України.

Outcome: approved