Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, в якому просить суд стягнути з відповідача борг за період з 01.11.2021 по 01.12.2024 в розмірі 25 233,14 грн; інфляцію за період часу з 01.11.2021 по 21.02.2022 в сумі 45,07 грн та три відсотки річних за вказаний період часу в сумі 10,46 грн; інфляцію за період часу з 01.01.2024 по 21.12.2024 в сумі 429,77 грн та три відсотки річних за вказаний період часу в сумі 104,00 грн; судовий збір в сумі 3 028,00 грн. В обґрунтування позову вказував, що згідно особового рахунку № [NUMBER] , відповідач починаючи з 01.11.2021 по 01.12.2024 має заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання в сумі 25 233,14 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 09 січня 2025 року, відповідач [PERSON] , з 23.11.2012 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Судовий розгляд у даній справі призначено на 10 лютого 2025 року. Через неявку в судове засідання 10 лютого 2025 року відповідача, останнє судом відкладено та повторно призначено на 07 березня 2025 року. 03 березня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким остання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що вона не є власником вказаної квартири з 2010 року, не проживає у ній і не користується послугами з теплопостачання. 10 лютого 2025 року на адресу суду надійшов лист від представника позивача Недоступ Т.В. про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] 07 березня 2025 року звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у запереченні. За таких обставин суд вважає за доцільне здійснювати судовий розгляд справи за наявними у ній доказами. В силу частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Відповідно до розрахункового листа абонента [PERSON] , власника особового рахунку № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . остання станом на 01.12.2024 року має заборгованість на загальну суму 25 233,14 грн. Згідно розрахункової відомості власнику особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . нараховано інфляцію за період часу з 01.11.2021 по 21.02.2022 в сумі 45,07 грн та три відсотки річних за вказаний період часу в сумі 10,46 грн та інфляцію за період часу з 01.01.2024 по 21.12.2024 в сумі 429,77 грн та три відсотки річних за вказаний період часу в сумі 104,00 грн. Згідно наданої до суду представником позивача інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2021, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості. Наявні відомості у реєстрі прав власності на нерухоме майно (реєстраційний номер майна 13005495) станом на 02.08.2021, згідно з якими квартира за адресою: [ADDRESS] з 14.10.2010 на праві власності належить [PERSON] . Судом зроблено запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до яких станом на 04.03.2025 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 13005495, відомості відсутні. Судом зроблено запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до яких станом на 04.03.2025, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка та квартира в селі Фурси Білоцерківського району Київської області. Відомості щодо наявності відповідачу [PERSON] квартири за адресою [ADDRESS] , Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, не містить. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 (далі Закон № 2189-VIII). Відповідно до пункту пятого частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2189- VIII, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п.2 ч.1 ст.5 Закону № 2189-VIII). Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є, в тому числі, послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація. Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» є юридичною особою, що засновано на власності територіальної громади міста Біла Церква та є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква, що підтверджується копією рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року № 388. Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2189-VIII), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з пунктом першим частини першої статті 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Приймаючи до уваги те, що станом на 04.03.2025 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно не містить інформації щодо належності відповідачу [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] ; остання з 2012 року зареєстрована за адресою, відмінною від квартири, у якій виникла заборгованість за послуги з теплопостачання, відповідач у своєму відзиві зазначила, що спірна квартира їй не належить з 2010 року та вона не користується послугами з тепло постання у даній квартирі, що в свою чергу, не спростовано позивачем, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача не надано доказів наявності у відповідача [PERSON] заборгованості перед позивачем за спожиті послуги з тепло постання у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Суд не бере до уваги надану представником позивача інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформовану станом на 02.08.2021 у зв`язку з тим, що представник позивача просить суд стягнути заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01.11.2021 до 01.12.2024, у той час коли доказів належності спірної квартири за адресою: [ADDRESS] , стороною позивача до суду не надано, а відповідно до відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 04.03.2025, відповідачу [PERSON] спірна квартира на праві власності не належить. Частиною першою статі 81 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не надано достатньо доказів, які свідчать про законність його вимог щодо нарахування плати за спожиті послуги з теплопостачання, а тому суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за доцільне покласти судові витрати у справі за сплату судового збору на позивача.

Outcome: dismissed