Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Адвокат Желудков Владислав Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртранспезбека), третя особа Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення грошових коштів. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 13.06.2023 серії АА № 00009670, винесеною заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Укртранспезбеки Криштоп Я.І. директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональний Український Лізинг» Бабела Сергія Юрійовича притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132 КУпАП. Попри те, що [PERSON] скористувався своїм правом на оскарження постанови у судовому порядку в порушення вимог ч. 3 ст. 300 КУпАП Укртрансбезпека звернулася до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про примусове виконання постанови від 13.06.2023 серії АА № 00009670. 07.08.2023 постановою Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусовго виконання вищезазначеної постанови. 10.08.2023 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів, а 14.08.2023 [PERSON] через ТОВ «Персональний український лізинг», керівником якого він є, вимушено сплатив штраф, визначений постановою у подвійному розмірі з метою розблокування особистих грошових коштів, які знаходяться на рахунках банків. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06.09.2023 у адміністративній справі № 753/11230/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови постанови від 13.06.2023 серії АА № 00009670 та закритті справи про адміністративне праовпорушення. Апеляційна скарга на вищезазначене рішення суду не подавалось. Таким чином, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 300 КУпАП строк на добровільну оплату штрафу повинен обраховуватись з моменту набрання рішенням суду законної сили, тобто з 21.10.2023. В ухвалі Дарницького районного суду міста Києва від 24.08.2023 у справі №753/11230/23 про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову суд зазначив, що несудова процедура повернення таких коштів (тобто надмірно сплаченого штрафу) визначена Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Мін`юсті 25.09.2023 за №1650/24182. 18.10.2023 [PERSON] звернувся до Укртрансбезпеки з проханням повернути надмірно сплачені грошові кошти у вигляді подвійного розміру штрафу у розмірі 51000 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 10500 грн. Листом від 03.11.2023 відповідач повідомив про те, що заява не відповідає вимогам Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Мін`юсті 25.09.2023 за № 1650/24182, (далі - Порядок) та до неї не додана платіжна інструкція про перерахування грошових коштів до державного бюджету. 21.12.2023 [PERSON] повторно звернувся до Укртрансбезпеки із заявою про повернення коштів. Листом від 29.01.2024 відповідач повідомив [PERSON] про те, що із заявою про повернення надміру зарахованих до державного бюджету він повинен звернутись до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Просив стягнути з Державного бюджету України на користь позивача борг у розмірі 51000 грн., майнову шкоду в розмірі 10500 грн. та судові витрати. 25.11.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 28.01.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що 22.06.2023 [PERSON] отримав поштове відправлення з постановою від 13.06.2023 серії АА № 00009670. Положеннями статті 291 КУпАП визначено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Отже, постанова набрала законної сили 22.06.2023 у день її вручення. Оскільки постанова набрала законної сили, штраф не було сплачено у визначений законом строк, а інформація щодо її оскарження до Укртрансбезпеки не надходила, 18.07.2023 вищевказану постанову було подано для примусового виконання. 05.07.2023 відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі №753/11230/23, а 20.07.2023 копію позовної заяви з додатками. Кошти, щодо повернення яких звернувся позивач, містять суми, які не могли бути отримані та не були отримані відповідачем, оскільки стягнуті з позивача Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у порядку встановленому спеціальним законодавством. Для повернення коштів з Державного бюджету позивач має сформувати заяву про надання подання на повернення коштів з Державного бюджету України, у відповідності до вимог пункту 5 Порядку №787 та подати його до органу, що здійснив платіж до державного бюджету, тобто у даному випадку органу державної виконавчої служби. Разом з тим, матеріали справи не містять документів, які можуть підтвердити, що позивач звертався до органу ДВС із заявою про надання подання на повернення коштів з Державного бюджету. Судова практика, на яку посилається позивач, також не може бути застосована у даному випадку. Позивачем не надано документальних розрахунків майнової шкоди, а також доказів щодо вчинення Укртрансбезпекою будь-яких дій, які б доводили, що позивачу було завдано матеріальної шкоди. 04.02.2025 представник позивача Желудков В.В. подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач, дізнавшись про відкриття провадження у справі №753/11230/23 звернувся до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просив зупинити виконання постанови. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 13.06.2023 заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Криштоп Я.І. винесена постанова серії АА № 00009670 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП та накладенння адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн. Зазначену постанову [PERSON] отримав 22.06.2023. У червні 2023 [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00009670 від 13.06.2023 (справа №753/11230/23). 05.07.2023 Дарницьким районним судом міста Києва відкрито провадження у справі №753/11230/23. 07.08.2023 Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання постанови серії АА №00009670 від 13.06.2023 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 102000 грн. 10.08.2023 в межах виконавчого провадження [NUMBER] накладено арешт на кошти боржника. 10.08.2023 на адресу Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов електронний лист від [PERSON] , в якому останній просив зупинити виконавче провадження [NUMBER] до винесення рішення у справі №753/11230/23. 14.08.2023 в межах виконавчого провадження [NUMBER] ТОВ «Персональний український лізинг» сплатило 112500 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №8870 від 14.08.2023, призначення платежу сплата ВП [NUMBER]. 15.08.2023 закінчено виконавче провадження [NUMBER] на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». 24.08.2023 ухвалою Дарницького районного суду міста Києва по справі №753/11230/23 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову. З відкритих даних, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що 06.09.2023 рішенням Дарницького районного суду міста Києва у справі №753/11230/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА №00009670 від 13.06.2023, зафіксоване в автоматичному режимі, із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Рішення набрало законної сили, до суду апеляційної інстанції не оскаржувалось. 18.10.2023 представник [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про повернення частини сплаченого штрафу. 03.11.2023 відповідач відмовив у поверненні частини сплаченого штрафу, посилаючись на неповний обсяг необхідних реквізитів відповідно до Порядку. Також зазначили, що у разі перерахування коштів до бюджету Дарницьким відділом державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про повернення коштів з бюджету разом з оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету, повинен формувати та скеровувати до Укртрансбезпеки платник, а не ТОВ «Персональний українській лізинг». 03.11.2023 представник [PERSON] повторно звернувся до відповдіача з заявою про повернення коштів. 29.01.2024 відповідач відмовив у поверненні коштів та зазначив, що у разі направлення зазначеним відділом державної виконавчої служби до Укртрансбезпеки заяви про повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, складеної відповідно до вимог Порядку, та засвідчених належним чином всіх необхідних документів про підтвердження сплати коштів до бюджету, Укртранспбезпека розгляне її у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. За змістом абзацу першого частини третьої статті 17 ЦК України орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Так, згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 «Про виконавче провадження»). Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Відповідно до ч. 1,2 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу. Відповідно до ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову. Згідно з ч. 1 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Статтею 300-2 КУпАП встановлено, що у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною. У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги. Судом встановлено, що 13.06.2023 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн., про що уповноваженою особою відповдіача винесено постанову серії АА № 00009670, яку позивач отримав 22.06.2023. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особа, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА №00009670 від 13.06.2023 набрала законної сили 22.06.2023, що не заперечується сторонами у справі. 07.08.2023 було відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусовго виконання постанови серії АА №00009670 від 13.06.2023 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 102000 грн. 14.08.2023 ТОВ "Персональний український лізінг" сплатило штраф в розмірі 112500 грн. у виконавчому провадженняі [NUMBER], який був перерахований до Державного бюджету. Відомості про сплату особисто позивачем штрафу у виконавчому провадженняі [NUMBER] відсутні. З відкритих даних, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що 06.09.2023 рішенням Дарницького районного суду міста Києва у справі №753/11230/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА №00009670 від 13.06.2023, зафіксоване в автоматичному режимі, із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Аналізуючи наведене, суд відзначає, що позивач звернувся до суду з вимогами про повернення йому з державного бюджету надміру сплачених коштів, при тому, що він особисто жодних виплат відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА №00009670 від 13.06.2023 не здійснював. Адміністративний штраф в подвійному розмірі в сумі 112500 грн. у виконавчому провадженні [NUMBER] сплатило ТОВ "Персональний український лізінг", тому не можна вважати, що позивач сплатив кошти помилково або надмірно. Наведене свідчить про те, що позивач безпідставно вимагає повернення йому грошових коштів у вигляді надміру сплаченого штрафу в сумі 51000 грн. За встановлених обставин позивачем за такими вимогами може бути безпосередній платник коштів, зокрема, ТОВ "Персональний український лізінг", яке має також право в інший позасудовий спосіб вирішувати питання повернення помилково сплаченого штрафу до державного бюджету. Щодо вимог позивача про стягнення з Державного бюджету України майнової шкоди у розмірі 10500 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Суд зазначає, що позивачем жодним чином не обґрунтовані вимоги про стягнення майнової шкоди, не наведено розрахунку майнової шкоди, яку він просить стягнути на свою користь з Державного бюджету, не зазначено з чиєї вини та внаслідок яких проитправних дій чи бездіяльності спричинео цю матеріальну шкоду. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення зазаначених позовних вимог, оскільки позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, які збитки йому були завдані, а також, що завдані збитки настали внаслідок дій відповідача, також не доведено безпосередній причинний зв`язок між діями відповідача та заподіянням реальних збитків. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для відшкодування позивачу судових витрат, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Outcome: dismissed