Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] , через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] від подружнього життя в батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Однак, сімейне життя не склалось. 16.12.2015\~ Липовецький районний\~ суд Вінницької області у справі №136/1997/15-ц\~виніс рішення,\~яким розірвав\~укладений між\~позивачем та\~відповідачем шлюб,\~а також\~змінив прізвище\~відповідача на\~« [PERSON] ». Син проживає з позивачем в с. Вахнівка, Вінницького району Вінницької області, більше 10 років. Відвідує 7 клас Комунального закладу Вахнівського ліцею Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відвідує медичний заклад с. Вахнівка та інше. Позивач у позові зазначає про те, що з відповідачем спільно вони не проживали. Відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Син перебуває на його утриманні, відповідач не навідує та не цікавиться життям сина. Таким чином, позивач, будучи особою, що самостійно виховує сина, вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідач досить тривалий час не спілкується із сином [PERSON] . Також, відповідач не надає матеріальної допомоги синові, тобто аліменти на утримання сина не сплачує, хоча в силу приписів ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач з часу окремого проживання, не бере участі у вихованні та утриманні їхньої спільної дитини. Отже, таку поведінку відповідача слід вважати як ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою позбавлення її батьківських прав, а також позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від її заробітку, але не менше мінімального гарантованого розміру, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 19.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Зобов`язано Орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала, повідомлялась про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, яка була встановлена судом за інформацією відповідного органу, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Однак, судові виклики повернуто до суду 26.02.2025 за відомостями Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, на яких проставлена відмітка "вручено" (а.с. 27, 28, 40, 41, 48, 49). За таких обставин, суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, утім надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Також, на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 08.01.2025 закрито підготовче провадження в справі, призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник - адвокат Петришина І.А. не з`явились, однак у своїй заяві остання просила суд про розгляд справи за її та позивача відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Позов підтримала та просила його задовольнити. Тому суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що від подружнього життя в батьків (сторін по справі) народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 17.05.2012 (а.с. 8). Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2015 року справа № 136/1997/15-ц шлюб між сторонами спору - [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідачу відновлено її дошлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 9-11). Як зазначено у позові, батько малолітнього [PERSON] самостійно піклується про малолітнього сина, який перебуває на повному його утриманні. [PERSON] протягом тривалого часу не приділяла уваги щодо розвитку свого сина та свідомо ухилялася від виконання своїх обов`язків, пов`язаних із вихованням дитини, не піклувалася про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкувалася з сином навіть в мінімальному обсязі, не створювала умов для отримання належної освіти, матеріально не забезпечувала. З довідки КЗ «Вахнівський ліцей Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» від 29 серпня 2024 року № 121 слідує, що [PERSON] , [INFO] навчається в 7-Б класі КЗ «Вахнівський ліцей Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» (а.с. 13). Згідно довідки КЗ «Вахнівський ліцей Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області» від 29 серпня 2024 року № 122 слідує, що [PERSON] дійсно займається вихованням сина - [PERSON] , брав участь у роботі класних батьківських зборів, допомагав класному керівникові в організації позакласних заходів з 2018 року. Мати участі у вихованні на навчанні сина не брала (а.с. 14). Відповідно до довідки №97 від 02.09.2024 КНП «Турбівський селищний центр первинної медико-санітарної допомоги» Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області с. Вахнівка, слідує, що під час візитів в медичний заклад дитини [PERSON] , 2012 р.н., завжди був присутній батько хлопчика. Займався лікуванням та доглядом. Мати хлопчика жодного разу присутньою не була (а.с. 15). Згідно Акту №120 обстеження матеріально-побутових умов життя від 25.06.2024 затвердженого старостою Вахнівського старостинського округу Н.Я. Машталер, слідує, що син [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком [PERSON] , 1990 р.н. в [ADDRESS] . Мати [PERSON] з 2015 року за даною адресою не проживає, зі слід сусідів мати участі у вихованні сина не приймає. Ніякої матеріальної допомоги не надає. За останні роки жодного разу не провідала сина. Місце її проживання не відомо. Тому вихованням сина [PERSON] займається один батько [PERSON] (а.с. 12). Даним Актом, комісія ствердила, що позивач здійснює виховання та догляд за сином один. Згідно з Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради №296 від 28.11.2024 визнано за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 32-36) У висновку такожє зазначено, що працівниками служби також була проведена бесіда з дитиною, в результаті чого з`ясувалось, що [PERSON] не спілкується з матір`ю, вона жодного разу не приїздила до дитини, не забезпечувала його, не купувала подарунки, не вітала його з Днем народження. Крім того, на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 26 листопада 2024 року, була запрошена [PERSON] , однак на комісію вона не з`явилась, написавши заяву, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування матері своїми обов`язками, ухилення від виконання батьківських обов`язків по догляду та утриманню дитини. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Такі фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків Судом, з огляду на подані стороною позивача докази у цьому судовому процесі встановлено, що відповідач не забезпечує свою дитину [PERSON] , [INFO] матеріально й не піклується про навчання, психологічний і фізичний розвиток, обов`язки по вихованню дитини та його матеріальному утриманню повністю виконує лише батько. Суд приймає до уваги Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно [PERSON] , [INFO] , де зазначено, що батько сам займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує належні умови проживання. Мати щодо позбавлення її батьківських прав стосовно сина [PERSON] не заперечує, що засвідчила письмово в заяві. Суд, оцінюючи надані стороною позивача докази вважає їх належними та достатніми, оскільки вони підтверджують існування обставин на які посилається позивач і не оспорюються відповідачем, а у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про доведеність обставин, які входять до предмета доказування щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дитини. Інших доказів на противагу зазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового процесу не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, згідно з приписами ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Суд враховує, що приписами ст. 183 СК України унормовано визначення судом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, згідно ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд,\~аналізуючи вищезазначені\~норми матеріального\~права,\~враховуючи те,\~що [PERSON] , [INFO] ,\~який проживає\~з батьком\~(позивачем по справі), має право на отримання аліментів від своєї біологічної матері навіть після позбавлення її батьківських прав, а тому дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів забезпечить отримання коштів на утримання дитини в розмірі, що є не менше мінімального гарантований державою для дитини відповідного віку та забезпечить їй належне утримання й гармонійний розвиток. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору керується Главою 8 ЦПК України, а тому вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, в розмірі 1211,20 грн, сплаченого ним при подачі позову про позбавлення батьківських прав, а також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved