Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Підліски в особі Ходорівської міської ради (відповідач), в якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , померлої [INFO] в м. Калуш Івано-Франківської області; встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] в м. Калуш Івано-Франківської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку на території Молодинчецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4098 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ№130794 від 04.12.2012; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку на території Молодинчецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2879 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ№130794 від 04.12.2012. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,6977 га, що належали померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ЯБ№130794 від 04.12.2012. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги спадкування за законом були позивачка та її рідний брат [PERSON] , однак останній спадщину не прийняв у жоден із передбачених законом способів, а [INFO] помер. Чоловік покійної [PERSON] помер швидше, а саме [INFO] . Натомість, позивачка постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 09.01.2024 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Молодинчецької сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Окрім того, у свідоцтві про народження позивачки її матір зазначена як [PERSON] , що не збігається із свідоцтвом про смерть, де вона зазначена як [PERSON] . Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому відзиві просить проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивачки, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.34), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.40). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 16.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.27-28). Ухвалою підготовчого засідання від 14.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.35). Ухвалою судового засідання від 14.03.2025 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.41). З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з свідоцтвом про народження від 30.01.1959 [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] одружилися 17.05.1980 у Молодинчецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після одруження дружині змінено прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження від 17.05.1980 (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть від 24.03.2011 [PERSON] помер [INFO] у с. Підліски Жидачівського району Львівської області (а.с.14). [PERSON] померла [INFO] у м. Калуш Івано-Франківська область, про що свідчить свідоцтво про смерть від 13.10.2021 (а.с.15). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №78765668 від 16.10.2024 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.17). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради №48 від 10.12.2024 [PERSON] дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] , однак постійно проживала без реєстрації у своєї дочки [PERSON] у м. Калуш Івано-Франківської області де і померла [INFO] . Заповіту [PERSON] не посвідчувалося. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про смерть від 27.09.2023 [PERSON] помер [INFO] у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області (а.с.18). Довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.10.2024 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 10.09.2004 №616 за [PERSON] зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ №130794 від 04.12.2012. Реєстраційний номер 462150001005010. Загальна площа земельних ділянок 1,6977 га. Кадастровий номер земельної ділянки № [NUMBER] -4621585000:01:000:0376, площа земельної ділянки 0,4098 га. Кадастровий номер земельної ділянки №2 4621585000:01:000:0195, площа земельної ділянки 1,2879 га (а.с.19). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 09.01.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом термін для прийняття спадщини, а також відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.22). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних зв`язків позивача з спадкодавцем, що унеможливлює юридичне оформлення нею спадщини після смерті спадкодавця у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 7, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку та черговість спадкування за законом. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , у метричному документі записано [PERSON] . Досліджені судом письмові докази переконливо свідчать про те, що [PERSON] проживала у м. Калуш Івано-Франківської області разом з матір`ю, ім`я якої [PERSON] , та яка померла [INFO] . Зазначені письмові докази є послідовними, узгоджуються між собою, доповнюють один одного, відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення вказаних вище фактів породжує для\~позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою матір`ю позивача [PERSON] , і вони постійно проживали разом на час відкриття спадщини, відтак наявні достатні підстави вважати встановленими: факт родинних відносин заявниці з спадкодавцем [PERSON] , а саме: що вона є дочкою останньої, та факт постійного проживання спадкоємця (позивача) із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Молодинчецької сільської ради, загальною площею 1,6977 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ЯБ№130794 від 04.12.2012. Земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери, а саме: №4621585000:01:000:0376, площа земельної ділянки 0,4098 га, та №4621585000:01:000:0195, площа земельної ділянки 1,2879 га. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті, зокрема і право на зазначені земельні ділянки. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавцем [PERSON] , факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом або осіб, які в силу закону претендують на спадщину, судом не встановлено. За наведених обставин, суд доходить переконання, що [PERSON] має обґрунтоване право на земельні ділянки, загальною площею 1,6977, які розташовані на території Молодинчецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved