Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, хоча має нормальний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю та не має хронічних захворювань, тому зобов`язаний утримувати малолітню дитину до досягнення ним повноліття. Інших непрацездатних дружин, батьків, дітей на утриманні немає. Таким чином, відповідач не виконує добровільно свій обов`язок по утриманню дитини, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з указаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2024 року вказану справу передано для розгляду головуючому судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасники в судове засідання не викликались. Згідно з даними зворотнього повідомлення про вручення поштових відправлень та розписки, яка міститься в матеріалах справи, учасники справи отримали копії ухвал про відкриття та позовної заяви з додатками. Відповідач у визначений судом строк не скористався своїм правом на подання відзиву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд установив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 грудня 2015 року. Позивач, звертаючись до суду з указаним позовом, зазначала про те, що дитина перебуває на повному її утриманні, а відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги. Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин першої та другої статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною другою-третьою статті 181 СК України встановлено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач належними та допустимими доказами не спростував факт проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). При цьому, як передбачено частиною другою статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2024 року встановлено у розмірі 3 196 грн (стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»). Згідно зі статтею 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини, а також те, що малолітній [PERSON] перебуває на утриманні матері, доказів протилежного відповідачем суду не надано, відповідач є особою працездатного віку, та зобов`язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя. Доказів того, що відповідач не має можливості чи не здатен допомагати дитині в матеріалах справи відсутні. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 24 січня 2024 року до досягнення [PERSON] повноліття. У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною другою, шостою статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. З огляду на викладене та

Outcome: approved