Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, подружні відносини у них не склалися, що призвело до того, що 11.03.2020 року за рішенням суду їх шлюб було розірвано. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо вихованню сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує їх необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується, не відвідує його. У зв`язку з чим, позивачка змушена самостійно займатися вихованням синап, матеріально утримувати його разом з нинішнім чоловіком та дбати про моральний та фізичний розвиток. Все вищевикладене свідчить про те, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина. Таким чином, позивачка просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 20.03.2024 року по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. 08.05.2024 року за клопотанням представника позивачки, з метою виконання вимог ч.4 ст.19 СУ України, судом витребовувся письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] 22.07.2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому представник вказала, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі, оскільки позивачем не доведена винна поведінка відповідача та усвідомлене нехтування ним своїх батьківських обов`язків. Відповідач бажає спілкуватися з сином, однак, у зв`язку з тим, що син проживав в Донецькій області не мав змоги його бачити. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою суду від 17.09.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтрималаи та просили задовольнити у повному обсязі. Позивачка [PERSON] додатково вказала, що за час розгялду справи в суді, відповідач жодного разу не зателефонував до сина, та не зустрічався з ним. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила суд відмовити у їх задоволенні. Представник Служби у справах дітей ВМР в судове засідання також не з`явилася, до суду подала клопотання в якому просила справу розглядати без її участі, підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] . В судовому засіданні був допитаний дитина [PERSON] , який вказав, що свого рідного батька він не бачив дуже давно, він йому не телефонує, не вітає з днем народження, не передає подарунки. Не заперечував щодо позбавлення батька батьківських прав. Судом встановленні наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11.03.2020 року за рішенням Волноваського районного суду Донецької області був розірваний (а.с.9) Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, відповідно до Довідки №529-5002096459 від 07.09.2022 року та №529-5002096543 від 07.09.2022 року (а.с.22-23). 05.08.2020 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шумер О.В. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання судового наказу №221/101/20 від 15.06.2020 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] (а.с.12). Позивачка 19.05.2022 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.11). Згідно Психологічної характеристики [PERSON] дитина дуже тепло відноситься до мами та вітчима. Для нього дуже важливо мати родину. Часом посилену турботу мами дитина сприймає як обмеження та контроль, однак, саме в мамі він знаходить безумовну любов та можливість розслабитися і відпочити (а.с.19-20). Згідно Довідки №5 від 05.01.2024 року ФОП [PERSON] за час перебування дитини [PERSON] в дошкільну закладі «Навчалочка» біологічний батько дитини жодного разу в заклад не приходив, та успіхами дитини не цікавився. Вихованням та успіхами дитини цікавиться виключно мати [PERSON] та його вітчим [PERSON] . Дитину на заняття приводить мама (а.с.21). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як встановлено судом, батько дитини [PERSON] не бажає приймати участь у вихованнісина, що підтверджується відповідними доказами, поясненнями сторін та дитини. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських [PERSON] № 01/00/011/146717 від 09.07.2024 року, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.59-61). Суд погоджується із висновком рішенням органу опіки та піклування, визнаючи це рішення об`єктивним та обгрунтованим, та таким який відповідає якнайкращим інтересам дитини. Крім того, як вже зазначалося, в судовому засіданні була заслухана думка дитини [PERSON] , який вказала, що він не заперечує щодо позбавлення батька батьківських прав. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з сином не спілкується та ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, а саме: не спілкується з ним у обсязі, необхідному для його нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться його досягненнями в школі, не проявляє щодо нього батьківської турботи і піклування, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає належного матеріального утримання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач усунувся від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку свого сина, у зв`язку з чим порушуються права дитини на належне батьківське виховання. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). На думку суду, ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню сина знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи. Батько дитини за час розгляду справи жодного разу не бачився з дитиною, не телефонувавйому, хоча представник відповідача вказувала, що [PERSON] бажає зустрітися з дитиною. Така поведінка [PERSON] підтверджує його небажання спілкуватися з дитиною, підтверджує його байдужість до нього, та має негативний вплив на емоційний стан дитини. Тобто, [PERSON] фактично самоусунувся від виконання, встановлених нормами сімейного законодавства обов`язків піклуватися про свого сина. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України, [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від сина, виявляє до нього байдужість, тому, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] . При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч.2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved