Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якому просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] померла її донька [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної їй на праві власності на частини квартири [ADDRESS] . Власником іншої частини квартири є позивач [PERSON] . На підставі того, що позивач проживала та була зареєстрованою за зазначеною адресою, відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті доньки. На підставі заяви позивача Першою Херсонською державною нотаріальною конторою 09.03.2021 року відкрито спадкову справу №200/2021. Чоловік померлої доньки, відповідач по справі, незважаючи на те, що також є зареєстрованим у вказаній квартирі, на час смерті доньки позивача не проживав разом з нею, так як на початку січня 2021 року вони фактично припинили шлюбні відносини і він переїхав на інше місце проживання, куди саме виїхав відповідач позивачу не відомо. Позивач зазначає, що інших спадкоємців на спадщину доньки не має. Окрім того, позивач зазначає, що відповідач на час смерті доньки був зареєстрований в квартирі, але на час смерті доньки з нею не проживав, та заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, таким чином позивач зазначає, що відповідач визнається таким, що не прийняв спадщини. Зазначає, оскільки позивач являється єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину доньки тому має право на частину спірної квартири в порядку спадкування за законом. Позивач зазначає що їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі чого звернулася до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.09.2023 року, прийнято справу до провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 12.04.2024 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивача просила задовольнити позовні вимоги проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. 12.03.2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідача, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши надані до суду докази, в тому числі матеріали спадкової справи №200/2021, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 12.11.1985 року Суворовським відділом РАЦС м.Херсон. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 05.09.2009 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Васильковою О.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-2198, позивачу [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності частина квартири [ADDRESS] . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 05.09.2009 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Васильковою О.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-2200, [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності частина квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про шлюб виданого 23 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 23 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні, актовий запис № 454. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 04 лютого 2021 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 151. Після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини входить належна [PERSON] частина квартири [ADDRESS] . Згідно довідки ОСББ від 24.02.2021 року №14, [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи, відкритої 09.03.2021 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори вбачається, що 09.03.2021 року із заявою про прийняття спадщини звернулась позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі\~статтею 1261\~ЦК України\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно із п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження; про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Тобто, передумовою звернення в суд із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини. Про це неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.01.2019 у справі № 2-390/2006. У постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі № 702/61/20 (провадження № 61-16777св20) зазначено, що зверненню до суду з указаним позовом (про визнання права власності на майно в порядку спадкування) має передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, такої передбаченої законом відмови у вчиненні нотаріальної дії матеріали позовної заяви не містять, та не надано доказів, які б вказували на те, що права, свободи та законні інтереси позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, кимось порушені, не визнаються або оспорюються. Оформлення спадщини через визнання права власності судом допускається тільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку. Відповідну правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №227/3750/19. Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутня оформлена належним чином відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. В матеріалах спадкової справи міститься лише роз`яснення нотаріуса надане відповідно до ст.4 Закону України «Про нотаріат». Отже, враховуючи відсутність оформленої належним чином відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позивач [PERSON] передчасно звернулася до суду із позовними вимогами про визнання за нею права власності на частину квартири, у порядку спадкування за законом після смерті доньки [PERSON] , а тому позовна заява задоволенню не підлягає. Відповідну правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 25 березня 2021 року у справі № 752/11785/19. \~ \~ \~ \~Повний текст рішення складено 24.03.2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed