Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 травня 1991 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від указаного шлюбу в них народилося троє дітей, які на теперішній час вже повнолітні. Зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачкою почало поступово руйнуватися через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. На теперішній час у позивача немає до відповідачки почуття любові та поваги. Сторони спільне господарство не ведуть та не піклуються один про одного. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За приписами ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.\~ За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2\~статті 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3\~статті 115 СК України\~ документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим суд уважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір, що відповідає вимогам ст.\~141 ЦПК України. З огляду на наведене та

Outcome: approved