Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.02.2023 відповідач ознайомився з умовами кредитування позивача та підписав паспорт споживчого кредиту, після чого власноручно підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив умови кредитування (Договір). На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії до 03/24, тип універсальна. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно він є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до умов договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту, сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10.11.2024 має заборгованість 70\~406, 43 грн, яка складається з: 56\~715, 25 грн заборгованість за тілом кредиту; 13\~691, 18 грн заборгованість за простроченими відсотками. За вказаних обставин позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в сумі 70\~406, 43 грн (а.с. 1 6). Відповідач на підставі ст. 178 ЦПК України подав до суду відзив на позовну заяву, відповідного до якого вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що вимоги позивача не визнає, приватного майна вели?ої матеріальної цінності не має, офіційно безробітний, допо?и є на облі?у в ТЦК та СП, хоча має по?ази до вибуття із нього, про це все та?ож повідомляв представни?ів бан?у. На дум?у відповідача, бан? порушує за?они У?раїни та правда людей. Відповідач вважає, що позивач не має права вимагати у нього будь-що із перерахованого, та? я? діє режим воєнного стану. За вказаних обставин позивач просить будь-я?і витрати стягнути із позивача, списати "борги" за їх рахуно?, а не за рахуно? держави, чи вважати договір недійсним, стягнути моральну та матеріальну ш?оду, завдану йому в подвійному розмірі від заявленого позивачем, по можливості (а.с. 68 69, 70 71). В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання 12.03.2025 не з`явився, хоча повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином (а.с. 66). В судовому засіданні 21.01.2025 просив відкласти судовий розгляд в зв`язку з необхідністю повторного подання відзиву, який на той час не надійшов до суду. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи 12.03.2025 на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.02.2023, якою визначено основні умови кредитування, а саме відкриття відновлювальної кредитної лінії зі встановленим лімітом кредитування, строком на 12 місяців з пролонгацією, встановлено процентну ставку, а саме 42 % річних для карти Універсальна, відповідачем погоджено інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту, в тому числі шляхом здійснення щомісячних мінімальних платежів, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за Договором, також відповідач підписав анкету заяву клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 31.01.2020, а також паспорт споживчого кредиту від 02.03.2023, яким погодив надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії (а.с. 32 37, 38 40). Підписавши Паспорт споживчого кредиту, відповідач погодив визначені основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту, зокрема базову відсоткову ставку за користування кредитом; розмір обов`язкових щомісячних платежів; строк внесення щомісячних платежів; передбачено розмір процентної ставки, а саме 0, 0001 % в пільговий період та 42 % річних поза межами пільгового періоду, та наслідки несвоєчасного повернення коштів. Повернення кредиту здійснюється шляхом: - ініціювання Банком дебетового переказу з рахунку клієнта, у т.ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за уцмови наявності невикористаного кредитногго ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення Клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно; 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого кредиту в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60 % річних. Згідно наданого банком розрахунку, розмір заборгованості [PERSON] станом на 10.11.2024 становить 70\~406, 43 грн, з яких: 56\~715, 25 грн заборгованість за тілом кредиту; 13\~691, 18 грн заборгованість за простроченими відсотками. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов договору за встановленою договором та передбаченою паспортом споживчого кредиту відсотковою ставкою в 42 % річних. Нарахування відсотків на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України не здійснювалось (а.с. 16 21). З виписки АТ КБ «ПриватБанк» за договором за період з 01.03.2023 до 10.11.2024 вбачається рух\~коштів по\~рахунку відповідача та використання відповідачем кредитних коштів шляхом використання наданої кредитної картки протягом вказаного періоду (а.с. 22 31). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦПК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Із матеріалів позовної заяви вбачається, що заборгованість відповідача складається з тіла кредиту та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі, передбаченому кредитним договором. Жодних доказів нарахування відповідачу заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів від простроченої суми, відповідно до ст. 625 ЦК України, матеріали справи не містять, а перебування відповідача на обліку в ТЦК та СП не є підставою для списання боргу за простроченим тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за договором станом на 11.10.2024 відповідач заборгував позивачу 70\~406, 43 грн. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів нарахування боргу за договором, які відповідачем не спростовано. Тому з огляду на підписання позичальником [PERSON] крім заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг також паспорту споживчого кредиту, слід дійти висновку, що сторони погодили умови договору, в тому числі й щодо порядку нарахування та повернення суми боргу, а тому суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~422, 40 гривень (а.с. 43). Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved