Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 10 вересня 2021 року № 3774365 та від 14 вересня 2021 року № 101008306 у розмірі 119004 гривні 60 копійок, судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 25000 гривень. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 10 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір № 3774365, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 15000 гривень, та зобов`язався повернути його кредитодавцю, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки, що визначені договором. Проценти за користування кредитом 9000 гривень, які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 5 % в день. Також, 14 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір № 101008306, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 10000 гривень, та зобов`язався повернути його кредитодавцю, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки, що визначені договором. Проценти за користування кредитом 2250 гривень, які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 5 % в день. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26 січня 2022 року було укладено договір № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3774365. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3774365. 29 грудня 2021 року було укладено договір № 29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101008306. 10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101008306. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договорами № 3774365 та № 101008306. Загальний розмір заборгованості за Договором № 3774365 від 10 вересня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника, становить 65590,60 гривень, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 14375 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 48365,60 гривень; - заборгованість за комісіями - 2850 гривень. Загальний розмір заборгованості за Договором № 101008306 від 14 вересня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника, становить 63246,50 гривень, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8550 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 54696,50 гривень. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 53414 гривень, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8550 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 44864 гривні. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 29 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву не подав. На підставі статей 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року [PERSON] на сайті miloan.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит № 3774365, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Анкета-заява на кредит № 3774365 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви 3774365 та погоджені умови кредитування (а.с. 14). 10 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 3774365, відповідно до умов договору сума кредиту становить 15000 гривень, кредит надається строком на 30 днів, термін повернення кредиту 10 жовтня 2021 року. Комісія за надання кредиту 2850 гривень, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 9000 гривень, які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна базова процентна ставка - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 8-12). Також, 13 вересня 2021 року [PERSON] на сайті tengo.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит № 101008306, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Анкета-заява на кредит № 101008306 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви 101008306 та погоджені умови кредитування (а.с. 21). 14 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 101008306, відповідно до умов договору сума кредиту становить 10000 гривень, кредит надається строком на 15 днів, термін повернення кредиту 29 вересня 2021 року. Комісія за надання кредиту 1000 гривень, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 2250 гривень, які нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна базова процентна ставка - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 15-19). Згідно з п. 1.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 Договору (далі-кредит), а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2., 2.3 цього Договору. Згідно з п. 6.1 кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та /або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4 Договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Договори та Паспорти споживчого кредиту підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Підписанням договорів відповідач підтвердив, що йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства, він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на Веб-сайті Товариства, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнт [PERSON] , з яким укладено договір № 3774365 від 10 вересня 2021 року ідентифікований ТОВ «МІЛОАН», одноразовий ідентифікатор J80489 відправлений на номер телефону [NUMBER] (а.с. 30). Відповідно до листа від 12 грудня 2024 року ТОВ « ФК «Елаєнс» повідомило, що на підставі договору № 40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу коштів, укладеного з ТОВ «МІЛОАН» проведено успішні платежі в системі, зокрема 10 вересня 2021 року кошти згідно договору 3774365 на суму 15000 гривень, номер картки [NUMBER] (а.с. 30 на звороті). Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнт [PERSON] , з яким укладено договір № 101008306 від 14 вересня 2021 року ідентифікований ТОВ «МІЛОАН», одноразовий ідентифікатор U83030 відправлений на номер телефону [NUMBER] (а.с. 27). Згідно листа від 08 листопада 2024 року ТОВ «ФК «Елаєнс» повідомило, що на підставі договору № 40484607_26/10/18-2 про надання послуг з переказу коштів, укладеного з ТОВ «МІЛОАН» проведено успішні платежі в системі, зокрема 14 вересня 2021 року кошти згідно договору 101008306 на суму 10000 гривень, номер картки [NUMBER] (а.с. 27 на звороті). 26 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договiр факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 37-39). Відповідно до витягу з Додатку № 3 Реєстру боржників до Договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 3774365 в сумі 44746,85 гривень, з яких: 14375,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 27521,85 гривень - заборгованість за процентами, 2850 гривень - заборгованість по комісії (а.с.40- 41, 47). 29 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договiр факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 42-44). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 101008306 в сумі 38879,00 гривень, з яких: 8550 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 30329,00 гривень - заборгованість за процентами (а.с. 46- 41, 48). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладений Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 3774365 (а.с. 49-51). Згідно з витягом із Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором № 3774365 в сумі 65590,60 гривень, з яких: 14375,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 48365,60 гривень - заборгованість за процентами, 2850,00 гривень - заборгованість за нарахованою комісією (а.с. 53-54, 62). 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладений Договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № 101008306 (а.с. 55-58). Згідно з витягом із Додатку № 3 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 березня 2023 року загальна сума заборгованості [PERSON] за договором № 101008306 в сумі 63246,50 гривень, з яких: 8550,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 54696,50 гривень - заборгованість за процентами (а.с. 53-54, 61). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 3774365 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року та за розрахунком ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 02 січня 2025 року складає 65590,60 гривень (а.с. 33-34). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 101008306 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 березня 2023 року та за розрахунком ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 02 січня 2025 року складає 63246,50 гривень, загальна заборгованість заявлена до стягнення складає 53414,00 гривень (а.с. 35-36). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частин 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою ст.. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Матеріалами справи підтверджується, що 10 вересня 2021 року та 14 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договори про споживчий кредит відповідно № 3774365 та № 101008306 в електронній формі, підписані відповідачем шляхом використання одноразового пароля, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». У вказаних договорах сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 3774365 від 10 вересня 2021 року та № 101008306 від 14 вересня 2021 року, а відповідач, в свою чергу, отримав кредитні кошти та не повернув їх у встановлений договором строк, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Коллект центр». Оскільки відповідач не виконує умови укладених Договорів, в порядку та в строки, передбачені зазначеними договорами, кредитні кошти не повернув, що підтверджується наданими позивачем доказами та не спростовані відповідачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (справа № 202/4494/16-ц). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. За умовами кредитного договору № 3774365 від 10 вересня 2021 року сторони встановили строк кредитування 30 днів та останнім днем повернення кредиту визначений 10 жовтня 2021 року. Як вбачається з додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 3774365 від 10 вересня 2021 року, сторони погодили графік платежів за договором, а саме дату видачі кредиту - 10 веерсня 2021 року, чисту суму кредиту - 15000 гривень, проценти за користування кредитом - 9000 гривень, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, комісію за надання кредиту - 2850 гривень, загальну вартість кредиту - 26 850,00 гривень (а.с. 12 на звороті). Відповідно до п. 2.2.3 вищевказаного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно з п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Пунктом 2.3 кредитного договору передбачені умови пролонгації строку кредитування. Зокрема, визначено, що продовження вказаного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових стандартних (базових) умовах, наступним чином: пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розмішені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https: miloan.ua/s/documents і є невід ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору (пункт 2.3.1.1). Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації пільгових умовах (пункт 2.3.1.2). Судом встановлено, що відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» строк дії кредитного договору № 3774365 був пролонгований відповідно до пунктів 1.6, 2.3.1.2 Договору, 31 жовтня 2021 року відповідачем здійснено часткове погашення кредиту та процентів, у подальшому нарахування процентів відбувалось згідно пунктів 1.5.2, 2.3.1.1 та пунктів 1.6, 2.3.1.2 Договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. За таких обставин, право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося 24 грудня 2021 року зі спливом строку кредитування та загального періоду пролонгації, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів позивачем за користування кредитом не відповідає вимогам закону та договору. Таким чином, суд дійшов до висновку, що із відповідача підлягає стягненню сума нарахованих відсотків за період з 10 вересня 2021 року до 24 грудня 2021 року, яка становить 27521 гривня 85 копійок. Відповідно до умов кредитного договору № 101008306 від 14 вересня 2021 сторони встановили строк кредитування 15 днів та останнім днем повернення кредиту визначений 29 вересня 2021 року. Як вбачається з додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 101008306 від 14 вересня 2021 року, сторони погодили графік платежів за договором, а саме дату видачі кредиту - 14 вересня 2021 року, чисту суму кредиту - 10000,00 гривень, проценти за користування кредитом - 2250 гривень, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, комісію за надання кредиту - 1000 гривень, загальну вартість кредиту - 13250 гривень (а.с. 19 на звороті). Відповідно до пункту 2.2.3 вищевказаного договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно з п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Пунктом 2.3 кредитного договору передбачені умови пролонгації строку кредитування. Зокрема, визначено, що продовження вказаного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових стандартних (базових) умовах, наступним чином: пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розмішені на веб-сайті Товариства tengo.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https: tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору (пункт 2.3.1.1). Пунктом 2.3.1.2 Договору передбачена пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації пільгових умовах. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1). Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Судом встановлено, що відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» строк дії кредитного договору 101008306 був пролонгований відповідачем, а саме 23 вересня 2021 року та 01 жовтня 2021 року здійснено часткове погашення кредиту та процентів, у подальшому нарахування процентів відбувалось згідно пунктів 1.5.2, 2.3.1.1 та пунктів 1.6, 2.3.1.2 договору (а.с. 28-29). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. За таких обставин, право нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося 20 грудня 2021 року зі спливом строку кредитування та загального періоду пролонгації, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів позивачем за користування кредитом не відповідає вимогам закону та договору. Таким чином, суд дійшов до висновку, що із відповідача підлягає стягненню сума нарахованих відсотків за період з 14 вересня 2021 року до 20 грудня 2021 року, яка становить 29329 гривень. Таким чином, за Договором про споживчий кредит № 3774365 від 10 вересня 2021 року до стягнення підлягає заборгованість за тілом кредиту з урахуванням наведених розрахунків у розмірі 14375 гривень, 2850 гривень комісії та відсотків 27521 гривня 85 копійок, а за Договором про споживчий кредит № 101008306 від 14 вересня 2021 року до стягнення підлягає заборгованість за тілом кредиту з урахуванням наведених розрахунків у розмірі 8550 гривень, 1000 гривень комісії та відсотків 29329 гривень. Всього заборгованість складає 83625 гривень 85 копійок. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 7), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1702 гривні 25 копійок (83625,85х2422,40/119004,60). Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: договір № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року про надання правової допомоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс лист АО «Лігал Асісстанс»; заявка на надання юридичної допомоги № 246 від 02 грудня 2024 року та витяг з Акту № 4 про надання юридичної допомоги від 27 грудня 2024 року, вартість наданих послуг складає 25000 гривень, з яких: надання усної консультації - 4000 гривень, надання письмової консультації - 3000 гривень, складання позовної заяви - 18000 гривень (а.с. 67-71). З урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, часткового задоволення позовних вимог, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з дотриманням принципу розумності та справедливості, суд вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial