Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Представник позивача адвокат Максименко В.В. звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 27 червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Малоукраїнської сільської ради Єланецького району Миколаївської області за актовим записом № 1. Подружнє життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння у зв`язку з чим у сторін постійно виникали сварки, а тому вони зрозуміли, що жити в подальшому разом вони не можуть, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З лютого 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Сторони примиритися не бажають. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним і буде суперечити його інтересам. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак остання надіслала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с. № 48-49). \~Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками, надісланим рекомендованими листами з повідомленням за її місцем проживання. Однак листи повернулися на адресу суду з зазначенням на конвертах причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до пункту 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштовому повідомленні таких відміток (а.с. №29-39, 44-45) За таких обставин суд вважає, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 17.03.2025 р. ухвалено проводити заочний розгляд вищевказаної цивільної справи та ухвалити заочне рішення. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2014 року Виконавчим комітетом Малоукраїнської сільської ради Єланецького району Миколаївської області за актовим записом № 1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27 червня 2014 року вказаним органом державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. № 3). Шлюбне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння у зв`язку з чим між ними постійно виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З лютого 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач на примирення не згоден, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним і буде суперечити його інтересам. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позицію позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є недоцільним, оскільки позивач бажає розірвати шлюб, а шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved