Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості у сумі 8431,80 грн., де вказав, що відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні» положень Закону України «про ринок електричної енергії» з 1 січня 2019 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429) та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області. Відповідно до пункту 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь- яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно із пунктом 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору. Відповідно до пункту 3.1.5. Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті Регулятора. Слід зазначити, що Позивач розмістив в засобах масової інформації та на веб-сайті Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Такі дії Позивача щодо укладання договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг повністю узгоджуються з вищезазначеними нормами законодавства. Отже враховуючи положення статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України укладення договору про постачання електричної енергії між постачальником та побутовим споживачем відбувається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Постачальника та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] в відділі обслуговування споживачів Первомайського району ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» відкритий на [PERSON] . 03.04.2024 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено ухвалу по справі № 484/1658//24 провадження № 2-н/484/206/24 про відмову у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з [PERSON] у зв`язку зі смертю боржника [INFO] (а/з 871 від 17.10.2018). Слід зазначити, що відповідно запиту Позивача за № 814/27-16/24 від 12.06.2024 щодо власності нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , Комунальне підприємство «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 1178/04-02-03 від 17.06.2024 надало виписку підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31.12.2012, де зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] [INFO] та [PERSON] померли, про що йдетьси в ухвалі суду у справі № 484/1658/24 провадження № 2-н/484/206/24 та у свідоцтві про смерть від 30.10.2014, серія [NUMBER] (а/з 840). Тобто, власниками квартири по [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . 01.07.2024 за вих .№ 898/27-16/24 від 26.06.2024 до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області направлена заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за електричну енергію з в суму 8431,80 грн. з [PERSON] та [PERSON] . 03.07.2024 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено ухвалу по справі провадження № 2-н/484/523/24 про відмову у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з тим, що заява про видачу судового наказу подається лише на одного боржника. Відносно позиції Верховного СУДУ, викладеною в постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності. Заборгованість за спожиту електроенергію за особовим рахунком № [NUMBER] у відповідачів виникла з 01.12.2023 по 30.06.2024 та складає 8431,80 грн. Відповідно до п. 2.1. Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Нарахування за надані послуги з електропостачання здійснювались відповідно до показників електролічильника та встановлених тарифів на електроенергію. Відповідно до п.3.1, 3.12 Статуту Позивача та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство має статус юридичної особи зі своїм ідентифікаційним кодом, індивідуальним податковим номером, адресою та не несе відповідальності за зобов`язання його засновника (AT «Миколаївобленерго»). Відповідно до ст. Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, який здійснює продаж електроенергії за договором постачання електричної енергії, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи оповіщені відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України. Заяв про розгляд справи у їхню відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надали. У заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] зазначав, що зазначає, що позов ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» пред`явлений передчасно, та не до тієї особи, яка повинна відповідати за вказаним позовом, оскільки колишні власники об`єкта нерухомого майна, з якими укладено договір на постачання електроенергії на момент пред`явлення позову до суду, є померлими. Також, вказує, що відповідно до акту про немешкання, сладеного ФОП [PERSON] від 18.12.2024 за №15, він не проживає за адресою по [ADDRESS] та в свою чергу не користується електропостачанням, оскільки, згідно довідки да № 240 від 18.12.2024, він постійно проживає в [ADDRESS] з березня 2019 року по теперішній час. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] в відділі обслуговування споживачів Первомайського району ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» відкритий на [PERSON] , яка померла [INFO] . З матеріалі справи вбачається. що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , на даний час, є [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, згідно довідки № 240 від 18.12.2024, наданої старостою Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, довідки № 116 від 18.12.2024 та Акту про немешкання № 15 від 18.12.2024р., наданих ФОП [PERSON] , [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою, оскільки фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] з березня місяця 2019 року. Отже, споживачем ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" є [PERSON] . Відповідно до п. 2.1. Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Також доказом того, що між Заявником та Боржником відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання електричної енергії є виставлені на оплату рахунки за спожиту електричну енергію, наявність у боржника особового рахунку. Відповідно до Договору та пунктів 5.2.2 та 5.5.5 Правил, постачальник (Заявник) укладає договори, обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а споживач (Боржник) зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить один календарний місяць відповідно до умов договору. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричної енергії вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно довідки від 25.07.2024, за період з 01.01.2019 року по 01.08.2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] виникла заборгованість за спожиту послугу електропостачання, яка станом на 25.07.2024 р. становить 8431,80 грн. [PERSON] добровільно не сплачує борг за спожиту електричну енергію. Нарахування за надані послуги з електропостачання здійснювалися відповідно до показників електролічильника та встановлених тарифів на електроенергію. Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, який здійснює продаж електроенергії за договором постачання електричної енергії, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] порушено зобов`язання щодо сплати за спожиту електричну енергію, у зав`язку із чим утворилась заборгованість. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З [PERSON] на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8431 грн. 80 коп. Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: partial