Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 21.01.2016 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них у народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що відповідач у жовтні 2021 року виїхав за межі України і припинив з нею спілкування. На даний момент відповідач проживає в Угорщині. У липні 2023 року відповідач повідомив її, що зараз проживає з іншою жінкою і повертатися в сім`ю не бажає. Таким чином, їхня з відповідачем сім"я припинила існувати, на примирення вона не згідна. Діти проживають разом з нею, відповідач коштів на утримання дітей не надсилає. 17.01.2024 року подала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 16000 грн., по 8000 грн. на кожну дитину, оскільки обидві дитини мають проблеми зі здоров"ям. Подала додаткові пояснення щодо вимог про стягнення аліментів та зазначила, що через стан здоров"я та вік дітей вони потребують стороннього догляду, що обмежує її можливості для працевлаштування та утримання дітей за рахунок власних доходів. Інших дітей відповідач немає. Відповідач працює за кордоном в Угорщині, відповідно має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, і стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 16000 грн., по 8000 грн. на кожну дитину. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з"явився повторно , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду дві заяв від 06.03.2025 року у яких зазначає, що проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у заявленому розмірі не заперечує. Просить розглядати справу без його участі , оскільки в судове засідання з"явитися немає можливості у зв"язку з перебуванням за кордоном. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 21 січня 2016 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відповідно. Як встановлено згідно пояснень позивачки у позовній заяві, та не спростовано відповідачем, шлюбні відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вказує, що відповідач повідомив їй, що проживає з іншою жінкою, і повертатися у сім"ю не бажає. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, і суперечить її інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви. Відповідач позов визнав, подавши суду заяви відповідного змісту. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечується відповідачем неповнолітні діти сторін - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір"ю [PERSON] , відповідач коштів на утримання дітей не надсилає. хоча працює за кордоном в Угорщині, відповідно має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних\~ чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні спору суд також враховує положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з яким кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом досліджено надані позивачкою медичні документи, з яких убачається, що неповнолітні діти мають певні проблеми зі здоров"ям, що з огляду на вік дітей та стан їхнього здоров"я обмежує позивачку у можливості працевлаштування, а також збільшує фінансові витрати на утримання дітей. А тому враховуючи вищенаведене, а також заяви відповідача від 06.03.2025 року (вх. №11034 та вх.№11033), згідно з якими він визнає позов повністю, з огляду на те, що відповідач перебуває у працездатному віці, інших утриманців немає, виходячи з інтересів дітей, суд уважає, за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 8000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків\~\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду з 08.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved