Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту родинних відносин, покликаючись на те, що [INFO] померла його теща [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.11.2006, виданого Вікторівською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області. У зв`язку зі смертю тещі відкрилася спадщина. Спадкоємцем за заповітом на підставі заповіту від 13.01.1999, посвідченим секретарем Вікторівської сільської ради Галицького району, виявилась його дружина [PERSON] - дочка [PERSON] . [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті мами [PERSON] , однак не встигла оформити її, оскільки померла [INFO] . Заявник зазначає, що на момент смерті його дружина [PERSON] проживала з ним, відтак він фактично прийняв спадщину, у тому числі й ту, до якої входило спадкове майно матері його дружини [PERSON] . У заяві вказано, що з метою оформлення спадкових прав заявник звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак під час звернення та попереднього розгляду поданих ним документів було виявлено невідповідність у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] та роз`яснено необхідність встановлення факту родинних відносин між його померлою дружиною та її померлою мамою. Зазначається, що у свідоцтві про смерть [PERSON] , заповіті [PERSON] , виданому на користь [PERSON] , зазначено прізвище спадкодавця « [PERSON] ». Також у свідоцтві про укладення шлюбу від 11.03.1976 зазначено, що 02.03.1940 [PERSON] , яка народилася 1920 року, уклала шлюб з [PERSON] , який народився 1917 року та нею присвоєне прізвище « [PERSON] ». Вже у свідоцтві про народження його дружини зазначено її прізвище « [PERSON] » та прізвище її батьків « [PERSON] » - [PERSON] та [PERSON] . Такі розбіжності пояснюються різним написанням органами реєстрації актів цивільного стану під час зміни окупаційної влади в період після II світової війни. Однак обставини родинних відносин між його померлою дружиною та її померлою мамою вбачаються з свідоцтв про народження, з відомостей про їх народження та шлюб. Зважаючи на вищенаведене, заявник просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , 1920 року народження та [PERSON] , 1941 року народження, а саме що [PERSON] 1920 року народження, яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] . Представник заявника подав заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Галицької міської ради не прибув у судове засідання, подав заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи. У заяві вказано, що Галицька міська рада не заперечує щодо заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - [PERSON] - адвокат Сікомас С.В. подав заяву про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи. Не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як встановлено з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 28.11.2006, виданого Вікторівською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] склала Заповіт 13.01.1999 року, за яким спадкоємцем за заповітом, що посвідчений секретарем Вікторівської сільської ради Галицького району, є [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Заявник просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , 1920 року народження та [PERSON] , 1941 року народження, а саме що [PERSON] 1920 року народження, яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] . Встановлення даного факту необхідне [PERSON] для реалізації ним права на спадкування, зважаючи на наявність розбіжності у написанні у документах прізвищ його дружини та матері дружини. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19.06.2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК в старій редакції) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 4 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Заявником надано наступні докази, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] , 1920 року народження та [PERSON] , 1941 року народження: копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію заповіту [PERSON] , виданого на користь [PERSON] . У вказаних документах зазначено прізвище спадкодавця « [PERSON] ». Копію свідоцтва про укладення шлюбу від 11.03.1976 року, у якому зазначено, що [INFO] [PERSON] , яка народилася 1920 року, уклала шлюб з [PERSON] , який народився 1917 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». У свідоцтві про народження дружини заявника зазначено її прізвище « [PERSON] » та прізвище її батьків « [PERSON] » (батько - [PERSON] та мати - [PERSON] ). У довідці ЖЕО № 4 від 15.03.2007 № 128 зазначено, що мати [PERSON] - [PERSON] протягом останніх 6 (шести) місяців свого життя у 2006 році проживала зі своєю донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , котра доглядала за матір`ю. З огляду на вищевикладене вбачається, що встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки - для реалізації свого права на спадщину. Відтак, оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які посилається заявник, а саме факт родинних відносин між [PERSON] , 1920 року народження та [PERSON] , 1941 року народження. Вказані обставини знайшли своє підтвердження дослідженими письмовими доказами. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved