Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до 24.09.2009 перебувала в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.09.2009 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно. Позивачем отримано виконавчий лист, за яким 14.10.2014 було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з його примусового виконання. Позивач вказує, що відповідач офіційної допомоги на утримання сина не надає, внаслідок невиконання ним рішення суду утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з 10.07.2009 по вересень 2024 року у сумі 125253,50 грн. Відповідачу відомо про обов`язок сплачувати аліменти та розмір заборгованості. 09.07.2024 вироком Драбівського районного суду він був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України. Станом на липень 2024 року заборгованість зі сплати аліментів становила 120459,50 грн. Позивачем складено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період 10.07.2009-30.09.2024, сукупний розмір якої визначено у сумі 37124,67 грн. Тому просить стягнути з відповідача на її користь вказану неустойку. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 20 січня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали має право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав, з заявами чи клопотаннями не звертався. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.09.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 16.10.2009, виданого ВДРАЦС Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружини: [PERSON] . Заочним рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.09.2009 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно. Аліменти стягуються з 10.07.2009 до досягнення сином повноліття. Згідно копії виконавчого листа від 24.09.2009, виданого Брусилівським районним судом Житомирської області по справі № 2-334/2009, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2009. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2014, ВП № [NUMBER], старшим державним виконавцем ВДВС Драбівського РУЮ Фрумусакій Н.М. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-334/2009, виданого 24.09.2009 Брусилівським районним судом Житомирської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2009 до досягнення дитиною повноліття. Постановою про накладення штрафу від 09.09.2024 головним державним виконавцем Драбівського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Михлик О.В., ВП № [NUMBER], у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за рік, накладено на боржника [PERSON] штраф на користь стягувача [PERSON] у розмірі 20% від суми заборгованості, що складає 21911,10грн. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 06.11.2012 ДРАЦС ГТУЮ Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, [PERSON] народився [INFO] у с. Лазарівка, Брусилівського району Житомирської області, про що виконавчим комітетом Лазарівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області складено відповідний актовий запис № 4 та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00013379592 від 29.01.2014, за параметрами запиту [PERSON] , [INFO] , наявна інформація про внесення змін до актового запису виконавчого комітету Лазарівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області № 4 від 01.10.2007 та 31.10.2012 внесено зміни, якими ім`я дитини з [PERSON] змінено на [PERSON] , прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », відомості про батька « [PERSON] » змінено на «позбавлений» на підставі рішення Брусилівського районного суду Житомирської області про позбавлення батьківських прав від 15.08.2012. Згідно даних паспорта громадянина України від 29.09.2021 він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання виконавчого комітету Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 3715 від 21.19.2021 зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , [INFO] , з 01.10.2007 є: [ADDRESS] . Згідно копії довідки № 327 від 01.10.2024 Брусилівського ліцею імені Г.О. Готовчиця Брусилівської селищної ради [PERSON] , [INFO] , є учнем 11-Б класу цього ліцею. Згідно копії довідки старости Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 218 від 25.09.2024, [PERSON] , 1985р.н., зареєстрована у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та її сім`я складається з неї та сина [PERSON] , [INFO] , що також відповідає даним Акту № 17 обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 27.09.2024. Заочним рішенням Бурсилівського районного суду Житомирської області від 15.08.2012 [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 09.07.2024 [PERSON] визнано винним у скоєнні порступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт у зв`язку з злісним ухиленням від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) на утримання сина [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином судом достовірно встановлено обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , урозмірі 300 грн. щомісячно. Суд звертає увагу, що Законом № 2475-VIII від 03.07.2018 було внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] , здійсненого головним державним виконавцем Михлик О.В., вбачається проведення розрахунків за період липень 2009 - липень 2024, розрахунок проведено помісячно. При цьому за весь період сплачено боржником/стягнуто виконавцем - 0. За липень 2009 сума аліментів, яка підлягає стягненню становить 213 грн., за період серпень 2009 - серпень 2018 включно, сума аліментів, яка підлягає стягненню є сталою та становить 300 грн., заборгованість на 30 число поточного місяця щомісячно становила 300 грн. У подальшому визначено щомісячну суму аліментів, яка підлягає стягненню: -за період вересень 2018 - листопад 2018 у розмірі 972,00 грн.; -за період грудень 2018 - червень 2019 сума у розмірі 1013,50 грн.; -за період липень 2019 - листопад 2019 у розмірі ь 1059,00 грн.; -за період грудень 2019 - червень 2020 у розмірі ь 1109,00 грн.; -за період липень 2020 - листопад 2020 у розмірі 1159,00 грн.; -за період грудень 2020 - червень 2021 у розмірі 1197,00 грн.; -за період липень 2021 - листопад 2021 у розмірі 1255,00 грн.; -за період грудень 2021 - червень 2022 у розмірі 1309,00 грн.; -за період липень 2022 - листопад 2022 у розмірі 1372,00 грн.; -за період грудень 2022 - грудень 2023 у розмірі 1416,00 грн.; -за період січень 2024 - липень 2024 у розмірі 1598,00 грн. Станом на липень 2024 року боржник [PERSON] має сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження - 122057,50 грн. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 липня 2020 року по справі № 362/4462/16-ц. Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується. Відповідно до положень ч. 1,3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р., передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання по сплаті аліментів, присуджених рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.09.2024 не виконує, тому станом на липень 2024 року за ним рахується заборгованість у розмірі 122057,50 грн., яка не сплачена. Доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась з незалежних від нього причин, відповідачем не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для нарахування та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року по справі № 760/22598/15-ц зазначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Такі висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується, що відповідає висновкам Верховного суду, викладеним у постанові від 19 січня 2022 року по справі № 711/679/21. Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів за період липень 2009 - вересень 2024 становить 37124,67 грн. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги судом не встановлено, як видно із змісту позову та матеріалів справи відповідач не виконує своїх зобов`язань по сплаті аліментів, заборгованість, яка виникла, повністю не погашена, а отже наявні підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а також відзиву на позов відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені та вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого при подачі заяви була звільнена позивач, в розмірі 1211,20 грн., який розрахований відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на станом на момент звернення з позовом до суду.

Outcome: approved