Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

17 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути борг у сумі 50000 доларів США. Обґрунтовано позов тим, що 07 липня 2024 року між сторонами було укладено договір позики № 7/24, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 50000 доларів США, які останній зобов`язався повернути в строк до 15 серпня 2024 року. Факт передання позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 50000 доларів США підтверджується розпискою. У порушення умов договору відповідач грошові кошти позивачу не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2024 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти, що належать [PERSON] , і знаходяться в усіх банківських установах на території України в межах суми 50000 доларів США, що еквівалентно 2066000 грн. В іншій частині вимог заяви - відмовлено. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлявся завчасно та належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалися за адресою його місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та у відповідності до частини восьмої статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 04 липня 2024 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики № 7/24, відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 50000 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму позики в строк, встановлений цим договором (а.с. 14). Відповідно до пункту 2 договору позики на момент укладання цього договору грошові кошти в сумі 50000 доларів США позикодавець передав позичальнику в повному обсязі, що підтверджується розпискою від 04 липня 2024 року, яка додається до договору позики. Так, згідно із розпискою від 04 липня 2024 року, яка містить підписи сторін, [PERSON] передав грошові кошти в сумі 50000 доларів США в повному обсязі, а [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 50000 доларів США відповідно до договору позики № 7/24 від 04 липня 2024 року, укладеного між тими ж сторонами (а.с. 15). Пунктом 3 договору позики визначено, що позичальник зобов`язаний повернути в повному обсязі позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі в доларах США, що були передані йому позикодавцем за даним договором позики у строк до 15 серпня 2024 року. Згідно із пунктом 6 договору позики за домовленістю сторін сплата позики повинна підтверджуватися позикодавцем відповідною розпискою про одержання грошей, яку позикодавець зобов`язаний видати позичальнику одночасно із отриманням платежу від позичальника. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 Цивільного кодексу України, за якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини другої статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з положеннями статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач грошові кошти позивачу не повернув. Доказів, які б спростовували вказані обставини, відповідач суду не надав. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини другої статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи викладене та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, грошові кошти позивачу в установлений строк не повернув, що свідчить про порушення прав позивача, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved