Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить постановити рішення, яким: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Дев`ятир Нестерівського району Львівської області, місце реєстрації: [ADDRESS] , є батьком громадянина України [PERSON] , [INFO] ; внести відповідні зміни в актовий запис № 906 від 14 листопада 2023 року, складеного Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши в графі прізвище з " [INFO] " на " [INFO] ", в графі батько з " [PERSON] " на " [PERSON] "; встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, без реєстрації шлюбу починаючи з 21 вересня 2022 року до 20 червня 2024 року. Заяву обґрунтовує тим, що з вересня 2022 року вона та [PERSON] спільно проживати в житловій квартирі за [ADDRESS] , яка належить її матері. За час спільного фактично подружнього проживання [INFO] в них із [PERSON] народився син - [PERSON] . У листопаді 2023 року [PERSON] , як матір`ю новонародженої дитини, було проведено реєстрацію народження сина [PERSON] , проте, оскільки [PERSON] не подавдо Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, де відбувалась реєстрація народження дитини, заяву про визнання сина, відповідно відомості про батька записані згідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Підтвердженням факту, що [PERSON] є батьком [PERSON] є результат молекулярно-генетичного дослідження ПП «Першої соціальної лабораторії «Ескулаб». Вона та [PERSON] перебували у повноцінних сімейних відносинах, займались вихованням дітей, вели спільне господарство, вели спільний бюджет тобто фактично підтримували подружні відносини, притаманні шлюбу, без укладення шлюбу як такого. Факт спільного проживання також підтверджується спільними фотографіями. 20червня 2024 року [PERSON] було мобілізовано до лав Збройних сил України, де він проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] . В серпні 2024 року із [INFO] надійшло сповіщення № 11481 від 02 серпня 2024 року про те, що [PERSON] зник безвісти 30 липня 2024 року під час участі в бойових діях, поблизу населеного пункту Новоолександрівка Покровського району Донецької області. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року, за заявою представника позивача, залучено до участі у даній справі в якості заінтересованої особи неповнолітнього [PERSON] , та його законного представника - [PERSON] та витребувано з Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про народження [PERSON] . 18 грудня 2024 року представник заявника [PERSON] подав до суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , являється батьком [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису № 906 від 14 листопада 2023 року про народження дитини. В судовому засіданні заявник [PERSON] позовну заяву підтримала з підстав, викладених у ній. Додатково пояснила, що почала спільно проживати зі [PERSON] з 21.09.2022 за адресою: [ADDRESS] . З жовтня цього ж року вели спільний бюджет, виховували сина, вели спільне господарство. Заявник зазначає, що [PERSON] також займався вихованням та утриманням її сина від першого шлюбу. До часу мобілізації [PERSON] вони проживали постійно як сім`я. Після мобілізації не могли зареєструвати шлюб, оскільки командир не видавав чоловіку військового квитка, який є обов`язковим для реєстрації шлюбу. Після звістки про те, що чоловік зник безвісти, вона провела тест на визначення батьківства. Представник заявника у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, із врахуванням уточненої заяви, поданої 18.12.2024. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] вказала, що підтримує заяву [PERSON] . У своїх поясненнях підтвердила, що з вересня 2022 року її син [PERSON] та заявник [PERSON] проживали однією сім`ю, виховували дитину [PERSON] від першого шлюбу, а після народження спільного сина займались вихованням обох дітей. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є подругою [PERSON] з дитинства. [PERSON] знала ще до їх знайомства із заявником. Вони часто бачились, ходили в гості один до одного. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] познайомились в червні 2022 року, з вересня цього ж року почали проживати разом. Повідомила суду, що заявник та [PERSON] були хорошою сім`єю, проживали як чоловік та дружина разом з сином [PERSON] від першого шлюбу та їх спільним сином. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала такі показання. Вона є сусідкою [PERSON] та [PERSON] , останні почали проживати разом з вересня 2022 року. Хоча проживали вони без реєстрації шлюбу, свідок стверджувла, що вони були повноцінною сім`єю, вели спільне господарство, виховували дітей. Заінтересована особа [PERSON] та його законний представник [PERSON] . В судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, своїх заперечень та відзиву на позов не подавали. Про розгляд справи повідомлені належним чином шляхом направлення конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, та шляхом розміщення на офіційному сайті Яворівського районного суду оголошення про виклик у судове засідання. Представник заінтересованої особи Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників, які не прибули, на підставі наявних у ній доказів. Оцінивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно з вимог ч. 4 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. На підтвердження факту спільного проживання заявником надано: акт №10 від 5 вересня 2024 року, затверджений Головою правління ОСББ «Галичина 7-9» Іваницьким О.В., у якому зазначено, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі з 21 вересня 2022 року до 20 червня 2024 року за адресою: [ADDRESS] .; свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.11.2023; свідоцтво таїнств хрещення і миропомазання, де батьком [PERSON] записаний [PERSON] ; висновок Молекулярно-генетичного дослідження від 27 серпня 2024 про родинну спорідненість, згідно з яким імовірність родинної спорідненості 2-го ступеня, у передбачуваних бабусі [PERSON] та внука [PERSON] , становить 89,12237%; сповіщення Військової частини від 02 серпня 2024 року про те, що під час виконання бойового завдання з оборони Держави в районі населеного пункту Новоолександрівка Покровського району Донецької області, зі солдатом [PERSON] було втрачено зв`язок та візуальний контакт (зник безвісти); фотографії, на яких зображена [PERSON] разом із сім`єю. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами заявниці та перебувають у дружніх відносинах із нею, підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом однією сім`єю з вересня 2022 року до дня його мобілізації до Збройних сил України за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, займались вихованням дітей та мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю. Факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків між [PERSON] та [PERSON] також підтвердила в судовому засіданні заінтересована особа, мати [PERSON] - [PERSON] . Наведені вище докази в сукупності, на думку суду, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків заявниці [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в ході розгляду справи, показання свідків, суд дійшов висновку, що надано достатньо доказів для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 21 вересня 2022 року до 20 червня 2024 року. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації її прав, а саме звернення до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з метою реалізації права на отримання допомоги від держави на дитину у зв`язку із втратою годувальника. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для неї значення. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення зазначеного факту. Таким чином, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, підтверджується дослідженими судом доказами. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити частково, встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , без реєстрації шлюбу починаючи з 21 вересня 2022 року до 20 червня 2024 року. Інші вимоги залишити без розгляду за заявою представника позивача від 18.12.2024. Частиною 7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial