Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, якою просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ КБ «Глобус» від 29.12.2021 року в розмірі 47\~373 грн. 04 коп., в тому числі: 25 198 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 22\~175 грн. 04 коп. прострочена заборгованість по процентам (комісіям). Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000 грн. та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29.12.2021 року між АТ «КБ «Глобус» і [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» шляхом подачі Заяви-анкети №41663663 про приєднання до вказаного договору, яким встановлено суму кредиту в розмірі 46 198 грн. на строк 24 місяці з 29.12.2021 року по 28.12.2023 року зі сплатою процентної ставки % річних - 0,00001%, в пільговий період кредитування комісія за управління кредитом становить 0%, комісія за управління кредитом після пільгового періоду- 3%, реальна річна % ставка- 56,28942 % річних. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту- 50 % річних, нараховується на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту з дати її виникнення до дати повного погашення. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі передбаченому договором. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2024 становить у загальному розмірі 47\~373,04 грн. Ухвалою Красногвардійського районного\~суду м.Дніпропетровська від 15 січня 2025 року прийнято цивільну справу до провадження та відкрито спрощене позовне провадження; ухвалено проводити розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, не скористався, а тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Від третьої особи на адресу суду будь-яких пояснень або заперечень не надходило. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.12.2021 між АТ «КБ «Глобус» і [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» шляхом підписання Заяви-анкети №41663663 про приєднання до вказаного договору (а.с.30-31), за умовами якого встановлено суму кредиту в розмірі 46 198 грн. на строк 24 місяці з 29.12.2021 року по 28.12.2023 року зі сплатою процентної ставки % річних - 0,00001%, в пільговий період кредитування комісія за управління кредитом становить 0%, комісія за управління кредитом після пільгового періоду- 3%, реальна річна % ставка- 56,28942 % річних. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту- 50 % річних, нараховується на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту з дати її виникнення до дати повного погашення. Комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу становить 200 грн. і нараховується за кожне таке порушення. Також відповідачем [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту від 29.12.2021 року, яким також передбачено аналогічні із анкето-заявою умови кредитування та строки (а.с.32). За нормами ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживача це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У вказаній Заяві-Анкеті [PERSON] вказав, що підписанням цієї заяви-анкети на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» він акцептує публічну пропозицію банку на укладення цього договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua і беззастережно приєднується до умов цього договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної ним цієї заяви-анкети на приєднання до договору. Підтвердив, що ознайомлений та повністю згодний з Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту та іншими додатками, що складають цей договір, та зобов`язується неухильно дотримуватись положень договору. Таким чином, із загальною вартістю кредиту за кредитним договором від 29.12.2021 року, яка включає суму кредиту, проценти за користування кредитом, а також розміром щомісячної комісії за управління кредитом [PERSON] ознайомлений. Відповідно до наданої виписки по особовому рахунку [PERSON] грошові кошти за договором отримав, користувався ними проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 29.12.2021 у повному обсязі не виконує (а.с.52-54). За наданим банком детальним розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 01.11.2024 року становить 47\~373 грн. 04 коп., в тому числі: 25 198 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 22\~175 грн. 04 коп. прострочена заборгованість по процентам (комісіям) (а.с.47-51). Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Статтями. 610, 612 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Положеннями частини першої\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно із частиною першою та другою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною першою\~статті 634 ЦК України\~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Встановивши обставини підписання [PERSON] . Заяви-Анкети від 29.12.2021 року про приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» та паспорту споживчого кредиту від 29.12.2021 року, суд дійшов висновку про виникнення між сторонами кредитних відносин та відповідно виникнення у позичальника обов`язку повернути отриманий кредит. З наданого позивачем розрахунку заборгованості випливає, що відповідач не виконує свої зобов`язання в повному обсязі та має заборгованість по кредиту 47\~373 грн. 04 коп., в тому числі: 25 198 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 22\~175 грн. 04 коп. прострочена заборгованість по процентам (комісіям), нарахованим в межах строку дії договору. Зазначена заборгованість в загальній сумі становить 47\~373,04 грн. і підлягає стягненню з відповідача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно з положеннями\~статті 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень\~статті 59 Конституції України\~(справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тобто,\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц. Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: approved