Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

У серпні 2024 року до Київського районного суду м. Одеси Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, посилаючись на те, що 20 грудня 2020 року \~ \~ \~ \~між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] укладено кредитний договір № 0573-3916. Зазначає, що відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 10000, 00 грн. для задоволення особистих потреб, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі - 2 % в день. Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та нарахованих процентів на умовах, встановлених цим договором та правилами. Сторони досягли згоди у тому, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься у відповідності до умов цього договору, правил та графіку платежів. У разі, якщо позичальник не повернув суму кредиту у строк, встановлений договором, за весь час прострочення, включаючи день погашення кредиту, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити відсотки у розмірі передбачені умовами кредитного договору, від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення. В той же час відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. У зв`язку з чим, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №0573-3916 від 20 грудня 2020 року, що станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23600,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14600,00 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2024 року вищевказану справу було передано на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю. Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання. Представник позивача, діючий на підставі довіреності від 06 січня 2025 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, раніше надав до суду відповідь на відзив. Відповідач в судовому засіданні, позов визнала частково, раніше надала відзив на позов. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 грудня 2020 \~ \~ \~ \~між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] укладено кредитний договір № 0573-3916. Як вбачається з умов кредитного договору первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 10000, 00 грн. для задоволення особистих потреб, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі - 2 % в день. Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту та нарахованих процентів на умовах, встановлених цим договором та правилами. Сторони досягли згоди у тому, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватиметься у відповідності до умов цього договору, правил та графіку платежів. У разі, якщо позичальник не повернув суму кредиту у строк, встановлений договором, за весь час прострочення, включаючи день погашення кредиту, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити відсотки у розмірі передбачені умовами кредитного договору, від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення. Встановлено, що підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до розрахунку заборгованості загальний розмір по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №0573-3916 від 20 грудня 2020 року, становить 23600,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9000,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 14600,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач умови кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість по кредиту. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, третьою статті 549\~ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 550, 551\~ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та повернув надані йому кредитні кошти в строки, передбачені кредитним договором. Таким чином,\~у зв`язку\~з порушенням\~умов кредитного\~договору відповідачем,\~з останньої\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 23600,00 гривень. 28 жовтня 2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 02/10/2021 про відступлення права вимоги за Кредитними договорами. Відповідно до п. 3.13. Договору факторингу, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників. 09 листопада 2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРНЕРС» було підписано реєстр боржників № 1, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступив (передав) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами згідно реєстру, в тому числі: за кредитним договором № 0573-3916 від 20 грудня 2020 року. За ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Тобто, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №0573-3916 20 грудня 2020 року в розмірі 23600,00 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до змісту ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Щодо витрат на правову допомогу суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати у загальному розмірі 3000 гривень. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с. 36).

Outcome: approved