Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЛЛФІН» в грудні 2024 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 01.02.2022 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 1836325 в електронній формі. Відповідно до договору відповідачу надано кредит в розмірі 8000 грн. на строк 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Однак, [PERSON] не здійснює платежі в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Просить стягнути з відповідача на користь споживача заборгованість за договором про споживчий кредит № 1836325 від 01.02.2022 в розмірі 24000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в подав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2022 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 1836325 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між сторонами договору про споживчий кредит, відповідачу надано грошові кошти в сумі 8 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а він зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 (тридцять) днів, до 03.03.2022р. Згідно п. 1.5.1 договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1.8 % процентів від суми позики, але не менше ніж 50 гривень 00 копійок за перший день користування позикою; 1,8 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в гі.1.3 цього договору; При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів (п.1.5.1договору). Згідно інформаційної довідки від 23.12.2024 року № 1405/12 через платіжний сервіс «Platon» було проведено видачу займу в розмірі 8000 грн 00коп на банківську карту відповідача (а.с.33). Відповідно п. 1.1, 1.5 договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 23.12.2024 року становить 24000 грн, з яких: 8000 грн - основний борг; 16 000.00 грн - заборгованість по відсоткам (не більше подвійної суми кредитних коштів). Згідно ч.2 сг.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із п.п.1.5.2 договору позики передбачено, що у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлених п.1.3 договору, нарахування саме процентів за користування позикою, встановлених п.п. 1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. Згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п.9 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором- дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п.12 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно- цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», укладення електронного договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не потребує наявності сертифікації ключа ЕЦП підписувача, відомостей про особистий ключ підписувача та інших ознак, властивих звичайному електронному цифровому підпису без одноразового ідентифікатору. Згідно п. 1.4 договору про споживчий кредит дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем. Відповідно до ст. 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів за договором позики № 1836325 від 01.02.2022 року, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8000 грн 00 коп, заборгованість за відсотками в розмірі 16000 грн 00 коп, а всього 24000 грн 00коп, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ВЕЛЛФІН», як законних та обґрунтованих. На спростування вищевикладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved