Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

До Жовківського районного суду Львівської області 17.02.2025 року надійшла заява представника [PERSON] -\~адвоката Огородник\~Іванни Ігорівни про винесення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Жовківськй відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстицій (м. Львів) про визнання батьківства та стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 60 000,00 грн. з підстав зазначених у заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~[PERSON] та її представник в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили. [PERSON] в судове засідання не прибув, однак надав на адресу суду заперечення про стягнення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Просить в задоволенні заяви відмовити повністю з підстав зазначених у запереченнях. Окрім цього, надав заяву з проханням слухати справу за його та його представника відсутності. Судом, при огляді поступленої заяви, було вирішено викликати учасників справи, однак зважаючи на те, що вони були повідомлені про дату, час та місце судового засідання та не прибули в судове засідання, суд приходить до висновку, що їх неявка не перешкоджає розглядові заяви про винесення додаткового рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали\~справи та\~перевіривши їх\~доказами,\~оглянувши заяву\~представника [PERSON] -\~адвоката Огородник\~Іванни Ігорівни про винесення додаткового рішення, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Жовківського районного суду від 11 лютого 2025 року ухвалено: -\~визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ; - стягнуто з\~ [PERSON] ( [INFO] ,\~який зареєстрований та проживає \~за адресою:\~ [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ,\~яка\~зареєстрована\~та проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~паспорт громадянина\~України серії\~ [NUMBER] \~виданий Жовківським\~РВ УМВС\~України у\~Львівській області\~15.03.2005\~року,\~РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 15\~000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп щомісячно з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Допусщено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць; - стягнуто з [PERSON] ( [INFO] ,\~який зареєстрований та проживає \~за адресою:\~ [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] )\~судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України; - стягнуто з [PERSON] ( [INFO] ,\~який зареєстрований та проживає \~за адресою:\~ [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ,\~яка\~зареєстрована\~та проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~паспорт громадянина\~України серії\~ [NUMBER] \~виданий Жовківським\~РВ УМВС\~України у\~Львівській області\~15.03.2005\~року,\~ РНОКПП\~ [NUMBER] ) судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При визначенні розміру відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони обмежити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Аналогічні висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс). Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved