Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 06.01.2025 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою. Так, представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 22037000319783 від 16.03.2020 у розмірі 111194,23 грн; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позов обґрунтовано обставинами: 16.03.2020 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22037000319783. Відповідно до Кредитного договору №22037000319783 [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 74400,00 грн на споживчі потреби. Строк кредитування за кредитним договором №22037000319783 складає 60 місяців. Кінцева дата повернення кредиту 16 березня 2025 року. Всупереч умовам кредитного договору, позичальник не виконала належним чином своїх зобов`язань в зв`язку з чим, згідно Розрахунку заборгованості за Кредитним договором №22037000319783 від 16.03.2020, станом на 27.03.2024, заборгованість [PERSON] складає 111194,19\~грн,\~з яких:\~62240,34\~грн -\~сума заборгованості\~по тілу\~кредиту,\~0,91\~грн -\~заборгованість по\~відсоткам та\~48952,94\~грн -\~сума заборгованості\~по комісії. 28.03.2024 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 28/03/2024. Відповідно до Реєстру боржників та Акта приймання-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу №28/03/2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22037000319783 в сумі 111194,23 грн. Позиція відповідача 05.02.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві, відповідач просить відмовити в задоволенні позову ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦИКЛ ФІНАНС». Вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до п.1.2 кредитного договору №22037000319783 від 16.03.2020 кінцевою датою повернення кредиту зазначено 16.03.2025, проте позов скеровано до суду 06.01.2025, тобто пред`явлено вимогу про дострокове погашення кредиту. Вважає, що відповідно до вимог ст.16 ЗУ «про споживче кредитування» у неї не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що банком було завчасно направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, а відповідачем таку вимогу було отримано. Вважає, що сума заборгованості по тілу кредиту значно перевищена та позивачем не враховано платежів на загальну суму 69836,00 грн. Також, згідно з умовами кредитного договору відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку (комісію), яка відповідно за ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про споживче кредитування» повинна надаватись безоплатно, тобто вимога банку про стягнення комісії у сумі 48952,94 грн не ґрунтується на нормах права. Відповідач вважає, що позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження факту наявності заборгованості відповідача за кредитним договором, а також вважає витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 06.01.2025 позовна заява отримана судом. 10.01.2025 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 05.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 11.02.2025\~від представника\~позивача через\~підсистему «Електронний\~суд» надійшла\~відповідь на\~відзив.\~Представник позивача\~зазначає,\~відповідач під час укладення договору ознайомлювалась з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитними договором,\~паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу\~не висловила\~та з\~ними погодилась,\~про що\~свідчать її\~підписи.\~В ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.\~Відповідно до п.2 ч.4 Паспорта споживчого кредиту зазначено розмір комісії за користування кредитними коштами, які були узгодженні з Відповідачем, а тому стягнення з Відповідача заборгованості за надані додаткові послуги, які були узгоджені є правомірними, а їх розмір чітко був визначений під час укладання договору. Позивач надав\~детальний розрахунок\~заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 22037000319783 від 16.03.2020 станом на 27.03.2024 року. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останньою грошового зобов`язання перед позивачем. 16.03.2020 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22037000319783, відповідно до умов якого, Товариство надало Клієнту на споживчі цілі фінансовий кредит у сумі 74400,00 грн, строком кредитування 60 місяців (до 16.03.2025), щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості\~з 16.03.2020 по 15.07.2021 5% від суми кредиту, з 16.07.2021 по 15.10.2022 4% від суми кредиту, з 16.10.2022 по 15.01.2024 3% від суми кредиту, з 16.01.2024 по 16.03.2025 1,95% від суми кредиту. Графік платежів, викладено в розділі 4 Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки (п.1.3). Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Клієнта № [NUMBER] , відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». Датою видачі Кредиту вважається день зарахування суми Кредиту на Рахунок Клієнта. Якщо Банк не надав Кредит протягом семи робочих днів з дати підписання Кредитного договору, Договір вважається не укладеним (п.1.4). Клієнт доручає Банку в дату видачі Кредиту, здійснити перерахування з рахунку Клієнта: в сумі страхового платежу, а саме 14400,00 грн на користь страховика ПрАТ Страхова компанія «УНІКА Життя», згідно Договору страхування № PZ22037000319783 від 16.03.2020 (п.1.5). У п.3.1. Договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів обов`язкий платіж. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 договору. В розділі 4 Договору зазначений графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором, де щомісячні платежі визначені з 16.03.2020 по 16.03.2025, визначена щомісячна сума платежу за кредитом, яка складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, та платежів за додаткові та супутні послуги (за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, комісія за надання кредиту, інші послуги банку). Згідно Виписки\~по особовому\~рахунку відповідача\~за період\~з 16.03.2020\~по 27.03.2024,\~АТ «БАНК\~КРЕДИТ ДНІПРО»\~було перераховано\~кредитні кошти\~на особистий\~рахунок відповідача\~як це\~передбачено умовами\~Договору №22037000319783\~від 16.03.2020. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача, це баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). Згідно Розрахунку заборгованості за Кредитним договором №22037000319783 від 16.03.2020, станом на 27.03.2024, заборгованість [PERSON] складає 111194,19 грн, з яких: 62240,34 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 0,91 грн - заборгованість по відсоткам та 48952,94 грн - сума заборгованості по комісії. 28.03.2024 року між ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 28/03/2024, за яким ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передає ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» приймає належні ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників та Акта приймання-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу №28/03/2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №22037000319783 в сумі 111194,19 грн. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» вживались заходи досудового врегулювання спору. 24.12.2024 на адресу [PERSON] направлялась вимога №2431107129-АВ про погашення заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Кредитним договором. З огляду\~на те,\~що справа\~розглядається у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін та\~без проведення\~судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи\~здійснюється в\~порядку письмового\~провадження за\~наявними у\~справі матеріалами,\~якщо цим\~Кодексом не\~передбачено повідомлення\~учасників справи.\~У такому\~випадку судове\~засідання не\~проводиться. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо форми правочину та його змісту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~-\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Щодо виконання зобов`язання. За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526,527,530 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Приписами ч. 2 ст. 615 ЦК України\~визначено: одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Щодо відступлення права вимоги. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач погодився з умовами Кредитного договору №22037000319783 від 16.03.2020, про що свідчить наявність особистого підпису. Відповідач у своєму відзиві визнає факт укладення Кредитного договору №22037000319783 від 16.03.2020. Також встановлено,\~що кредитодавцем\~виконані умови\~договору,\~кредитні кошти\~були перераховані\~відповідачу.\~Останній,\~зобов`язання за\~договором належним\~чином не\~виконував,\~вчасно отримані\~в кредит\~кошти не\~сплачував,\~відсотки за\~користування такими\~коштами не\~сплатив,\~заборгованість погашена\~не була.\~Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Встановлено судом набуття позивачем права вимоги до відповідача за Кредитним договором №22037000319783 від 16.03.2020 на підставі Договору факторингу 28/03/2024. За загальним правилом, передбаченим\~статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами другою, третьою\~статті 215 ЦК України\~визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п.4 ч.1 ст.1\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч.2 ст.8\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, ЗУ «Про\~споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.18\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» (у редакції станом на дату укладення договору в цій справі) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з ч.6 ст.12\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» (у редакції станом на дату укладення договору в цій справі) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Так, в пункті 1.2 Кредитного договору №22037000319783 щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена з 16.03.2020 по 15.07.2021 5% від суми кредиту, з 16.07.2021 по 15.10.2022 4% від суми кредиту, з 16.10.2022 по 15.01.2024 3% від суми кредиту, з 16.01.2024 по 16.03.2025 1,95% від суми кредиту. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з обслуговуванням кредитної заборгованості, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору №22037000319783 (колонка 8 графіку). Загальний розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування з 16.03.2020 до 16.03.2025 сукупно складає 155682,00 грн. Встановивши у Кредитному договорі\~№22037000319783 сплату комісійної винагороди за розрахунково-касове обслуговування щомісячними платежами, що у загальному розмірі складає 155682,00 грн, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч.1,2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, встановивши, що банк не повідомив позичальника, які саме послуги за вказану плату йому надаються, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, тобто\~положення пункту 1.2 Кредитного договору №22037000319783 щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за розрахунково-касове обслуговування є нікчемними відповідно до ч.ч.1,2\~ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування». Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 листопада 2023 року в справі № 216/7637/21, від 09 лютого 2024 року в справі № 337/3703/22, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21. Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вимоги банку у частині стягнення заборгованості за Кредитним договором №22037000319783 від 16.03.2020 за комісією за розрахунково-касове обслуговування у сумі 48952,94 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки обов`язок позичальника сплачувати плату за розрахунково-касове обслуговування щомісячно в терміни та у розмірах, визначених кредитним договором, графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемним. З огляду на вищевказане, сплачену відповідачем комісію у сумі 57583,30 грн. за Кредитним договором №22037000319783 від 16.03.2020 необхідно вирахувати із суми основної заборгованості за тілом кредиту, а відтак, розмір боргу в цій частині підлягає зменшенню до 4657,04 грн (62240,34-57583,30). Також, зважаючи на те, що відповідачем не виконувалось належним чином зобов`язання з погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, з неї підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 0,91 грн, згідно наданого Розрахунку заборгованості. Доводи відповідача про те, що у неї не виник обов`язок дострокового повернення кредиту судом не приймаються до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься досудова вимога, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Судом встановлено, що відповідачем здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором, на підтвердження даної обставини суду надано копії платіжних інструкцій. Також, з графіку платежів вбачається, що спочатку йде погашення комісії за розрахунково-касове обслуговування, потім тіло кредиту та проценти. Тобто всі платежі, які вносились відповідачем на погашення заборгованості по кредиту, спочатку йшли на погашення комісії по кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості по відсотках. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. VІ. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем\~судових витрат\~у вигляді\~судового збору\~в розмірі\~2422,40\~грн підтверджується платіжною інструкцією №8246 від 27.12.2024 року. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 4657,95 грн стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 97,00 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 111194,23 грн, а задоволено 4657,95 грн, тобто на 4% (4657,95 х 100 % /111194,23 = 4 % ). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 97,00 грн судового збору (2422,40 х 4 %/100%). При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, представником позивача додано: копію договору про надання правової допомоги №43453613 від 18.09.2024, копію Додаткової угоди №22037000319783 від 18.12.2024 до договору про надання правової допомоги №43453613, Актом №22037000319783 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 18.12.2024, платіжною інструкцією №7735 від 25.12.2024 про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. З огляду на те, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку, що з відповідача належить стягнути понесені позивачем витрати на правничу правову допомогу у розмірі 240,00 грн (6000 х 4 % /100%).

Outcome: partial