Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (18036, м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12, ЄДРПОУ 03357168), третя особа Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) (18028, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50, ЄДРПОУ 36157425) про визнання права власності на спадкове майно та зняття з нього арешту. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно. З метою оформлення права власності на спадкове майно він звернувся до приватного нотаріуса Науменко Т.М., де було заведено спадкову справу та зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 72239305. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Науменко Т.М. від 08.10.2024 року № 161/01-16, він являється єдиним спадкоємцем майна померлого, яке складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартира була набута батьком на підставі договору купівлі-продажу від 16 грудня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Захарченко А. І. та зареєстрованому в реєстрі за № 4743. Проте, під час оформлення документів, нотаріус повідомив його про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі пункту 4.16, розділу 4, глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки при перевірці наявності арештів, заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаної квартири виявлено арешт накладений у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції від 14.04.2004 року (правонаступником якого являється Другий відділ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ). Дана постанова була прийнята в ході примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь КП «Черкасиводоканал» ЧМР заборгованості в сумі 186 грн. 79 коп. Другий відділ ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) листом від 19.04.2024 року № 7632/26.21-43/62669 повідомив про відсутність правових підстав для зняття накладеного арешту. Також, його було проінформовано, що виконавче провадження згідно якого накладався арешт відсутнє, а матеріали провадження вірогідно знищено. В той же час, КП «Черкасиводоканал» ЧМР довідкою № 54 від 30.09.2024 року підтвердило відсутність заборгованості за адресою місцезнаходження арештованого майна. Отже, наразі відсутні причини, наслідком яких стало накладення арешту на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та скасувати арешт, накладений у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції від 14.04.2004 року. Вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна (тип обтяження арешт нерухомого майна), внесений Першою черкаською державною нотаріальною конторою від 22.04.2004 року, реєстраційний номер обтяження 884. 24 грудня 2024 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 31 грудня 2024 року через канцелярію суду представник відповідача КП «Черкасиводоканал» за дорученням Зелтіньш Юлія Юріївна надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що підприємство позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. За адресою [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] , який відкритий на абонента [PERSON] ) станом на 30.12.2024 року відсутня заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.10.2003 року стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь КП «Черкасиводоканал» в сумі 373 грн. 57 коп. Станом на 30.12.2024 року вказане рішення виконане в повному обсязі, заборгованість погашена. Інших боргів позивача перед КП «Черкасиводоканал» немає. Майнових претензій до [PERSON] та померлого [PERSON] у КП «Черкасиводоканал» немає. А тому, КП «Черкасиводоканал» визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. 30 січня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Чорноіваненко Денис Олександрович, який діє в інтересах позивача [PERSON] , через систему «Електронний суд» надав заяву, в якій зазначено, що в зв`язку з відсутністю предмета спору, на підставі ст. 43, п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, просить суд залишити без розгляду позовну заяву [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та зняття з нього арешту в частині вимоги про визнання права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, зазначено, що з урахуванням заяви, остаточна редакція позовних вимог матимуть наступний вигляд: скасувати арешт накладений у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції від 14.04.2004. Скасувати в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна (тип обтяження арешт нерухомого майна), внесений Першою черкаською державної нотаріальною конторою від 22.04.2004 року, реєстраційний номер обтяження 884. 30 січня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справ, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Адвокат Чорноіваненко Денис Олександрович, який діє в інтересах позивача [PERSON] , через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині Відзиву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник третьої особи Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надавши через систему «Електронний суд» заяву, в якій просять справу розглядати за їхньої відсутності. Також, зазначено, що просять розглядати справу на розсуд суду. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України) Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом РАЦС м. Лабитнангі служби РАЦС Ямало-Ненецького автономного округу, [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири вд 16 грудня 1998 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . З метою оформлення права власності на спадкове майно позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Науменко Т.М. Як вбачається з Довідки Приватного нотаріуса Науменко Тетяни Миколаївни Черкаського міського нотаріального округу № 161/01-16 від 08.10.2024, [PERSON] , [INFO] , є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Зазначено, що спадкова справа заведена Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Тетяною Миколаївною 02.04.2024 року за № 9/2024 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 72239305. Також, Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Науменко Тетяною Миколаївною, на запит суду, надано копію спадкової справи та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру. Як зазначено в позовній заяві, під час оформлення документів, нотаріус повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, на підставі п. 4.16, розділу 4, глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки, відносно квартири виявлено арешт, накладений у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкт, на квартиру за адресою: [ADDRESS] накладено обтяження арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 884, зареєстровано: 22.04.2004 13:56:24 за № 884 реєстратором: Перша черкаська державна нотаріальна контора, 18001, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 255) на підставі постанови, б/н, 14.04.2004, Відділ ДВС Придніпровського районного управління юстиції. Як вбачається з Листа Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 7632/26.21-43/62669 від 19.04.2024 року, відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт на майно накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія № б/н від 14.04.2004 року, тобто дана виконавча дія проводилась у відповідності до нормативних документів, що були чинними станом на 22.04.2004, а саме ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній від 21.04.1999, втратив чинність 02.06.2016), Інструкції з проведення виконавчих дій (в редакції чинній від 15.12.1999, втратила чинність 22.12.2015), Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби (в редакції чинній від 05.07. 1999, втратив чинність 25.12.2008). Зазначено, що у Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні підстави зняття арешту з майна. В судовому засіданні встановлено, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради у своєму Відзиві на позовну заяву вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.10.2003 року стягнуто з [PERSON] заборгованість на користь КП «Черкасиводоканал» в сумі 373 грн. 57 коп. Станом на 30 грудня 2024 року вказане рішення виконане в повному обсязі та заборгованість погашена. Інших боргів перед КП «Черкасиводоканал» немає. Факт відсутності заборгованості підтверджується, також, Довідкою № 54 від 30.09.2024 року, виданою КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради. В даній довідці зазначено, що за адресою: [ADDRESS] станом на 30.09.2024 заборгованість за послуги становить: -2279,16 грн. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України). Ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно частина 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач набув права на спадщину, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Звернення до суду з даним позовом про зняття арешту з нерухомого майна обумовлено тим, що такий арешт перешкоджає позивачу, як спадкоємцю (власнику) в процедурі оформлення спадкових прав. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~до загальних засад державної реєстрації прав належить обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав). Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек (частина 1\~статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 року за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав. З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна (тип обтяження арешт нерухомого майна) внесений Першою черкаською державною нотаріальною конторою від 22.04.2004 року, реєстраційний номер обтяження 884, об`єкт обтяження: квартира № На підставі\~вищевикладеного,\~суд враховує,\~що \~на час\~звернення з\~заявою до\~суду за\~наявності арешту\~(обтяжень)\~накладених на\~майно,\~порушується право\~позивача на\~спадщину,\~внаслідок чого\~він позбавлений\~ змоги\~оформити спадщину\~після смерті\~батька,\~проте підстав\~для продовження\~обтяження на\~майно суд\~не вбачає,\~а тому\~право позивача\~підлягає судовому\~захисту у\~заявлений ним\~спосіб,\~а саме\~шляхом зняття\~арешту з\~майна та скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна(тип обтяження арешт нерухомого майна) внесений Першою черкаською державною нотаріальною конторою від 22.04.2004 року, реєстраційний номер обтяження 884 об`єкт обтяження квартира [ADDRESS] . А тому, враховуючи вищевикладене, надані письмові докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для повного задоволення даного позову.

Outcome: approved