Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 35\~887, 03 грн., завданої в результаті ДТП. В обґрунтування позовних вимог посилається на те що 18.09.2023 о 08 год. 30 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортним засобом «Citroen», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На момент ДТП між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №64261а2т від 13.09.2022. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, власника автомобіля «Citroen», номерний знак [NUMBER] була застрахована за Полісом №ЕР/214136433 в АТ «СГ «ТАС». Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX3842092 від 28.09.2023 та умов Договору страхування №64261а2т від 13.09.2022, розмір страхового відшкодування склав 108\~279, 86 грн., яке АТ «CK «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО. Позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку із чим АТ СГ «ТАС» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 72\~392, 83 грн. АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 72\~392, 83 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані становить 35\~887, 03 грн., яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. 11.11.2024 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки станом на 18.09.2023 цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, згідно полісу №214136433 у АТ «СГ «ТАС». Ліміт за шкоду майну, згідно полісу, становить 160000 грн., а розрахунок суми страхового відшкодування ПАТ СК АРКС 108279,86 грн., що не перевищує суми ліміту (з яких 72392,83 грн. AT СГ ТАС виплатило Позивачу). Отже позовна вимога про стягнення з Відповідача 34287,03грн. в якості відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є такою, що не підлягає до задоволення. Зазначив, що в ході цього розрахунку не встановлено, що проводити повноцінне ремонтне відновлення досліджуваного автомобіля економічно недоцільно, що недоцільно вкладати в ремонтні пошкодження КТЗ суму більшу, ніж вартість, за яку можна придбати ідентичний працездатний (технічно справний) автомобіль марки VW Toureg. Висновку експертного дослідження вартості завданих збитків до позовної заяви не долучено. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 108279,86грн., з яких 72392,83грн. виплачено AT СГ ТАС, при ліміті за шкоду майну 160000грн. згідно полісу №214136433 у AT СГ ТАС, вимоги про стягнення різниці нарахованої суми збитків та виплаченої в розмірі 35887,03грн., що не перевищує суми ліміту не можуть пред`являтись до відповідача [PERSON] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.10.2023, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Відповідно до постанови суду, 18 вересня 2023 року о 08.30 год. на перехресті нерівнозначних доріг вул. 15-го Квітня вул. С. Бандери в м. Тернополі водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Citroen Jumpy д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю Volkswagen Toureg д.н.з. [NUMBER] , що рухався по головній дорозі під керуванням [PERSON] , в результаті чого відбулося зіткнення. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.2.3 (б), 16.11 Правил дорожнього руху. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18.09.2023, є встановленим та не підлягає доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Citroen номерний знак [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в AT СГ «ТАС» згідно полісу № ЕР/214136433, що підтверджується відповіддю від НПУ № 3023262519520967 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу ЕР/214136433). Полісом № ЕР/214136433 встановлений ліміт відповідальності AT СГ «ТАС» в розмірі 160 000,00 грн., франшиза -1 600,00 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля Volkswagen Toureg реєстраційний номер [NUMBER] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «АРКС» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Все включено» за №64261а2т від 13.09.2022, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Volkswagen Toureg реєстраційний номер [NUMBER] . 18.09.2023 [PERSON] , як власник транспортного засобу марки Volkswagen Toureg реєстраційний номер [NUMBER] , застрахованого за договором страхування №64261а2т від 13.09.2022, звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. 19.09.2023 був оглянутий автомобіль марки Volkswagen Toureg реєстраційний номер [NUMBER] , про що складено Акт огляду транспортного засобу від 19.09.2023, в якому вказаний характер пошкоджень транспортного засобу. В самому акті зазначено, що акт огляду т/з є тільки описом пошкоджень для подальшого складання калькуляції відновлювального ремонту. Згідно ремонтної калькуляції № 1.003.23.0 від 20.09.2023 вартість ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Toureg реєстраційний номер [NUMBER] , з ПДВ складає 108279,86 грн. Отже, відповідно до Страхового акту № АRX3842092 від 28.09.2023, розрахунку страхового відшкодування, ремонтної калькуляції № 1.003.23.0 від 20.09.2023, копії рахунку на оплату № 53 від 20.09.2023 та умов договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Все включено» №64261а2т від 13.09.2022, розмір страхового відшкодування склав 108 279, 86. Вказану суму, а саме 108 279, 86 гривень, як страхове відшкодування, АТ «СК «АРКС» сплатило ТОВ «Джерман Авто-Тернопіль» за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Toureg реєстраційний номер [NUMBER] , належного [PERSON] згідно платіжного доручення № 1003989 від 02.10.2023. Як вбачається з повідомлення ПАТ "Страхова група "ТАС", яке адресоване АТ "СК "АРКС", ПАТ "Страхова група "ТАС", розглянувши документи стосовно ДТП, що мала місце 18.09.2023 за участю автомобіля марки Volkswagen\~Toureg\~д.н.з.\~ [NUMBER] та\~автомобіля марки\~Citroen\~Jumpy\~д.н.з.\~ [NUMBER] , повідомила, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Toureg д.н.з. [NUMBER] згідно заяви ПАТ «СК «АРКС» від 22.11.2023 №10444/18/ЦВ та Рахунку №53 від 20.09.2023 ТЗОВ «Джерман Авто-Тернопіль», становить 108279,86 грн., у тому числі: вартість замінений складових 59433,23 грн; вартість робіт 14\~534,92 грн; вартість метеріалів 34311,71 грн. Коефіцієнт зносу замінених складових, згідно пп. «б» п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів становить 0,5769, що дорівнює 34\~287, 03 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування: 108279,86 грн 34\~287, 03 грн 1600 грн = 72\~392, 83 грн. На підставі викладеного, належна АТ "СК "АРКС" сума страхового відшкодування 72\~392, 83 грн була перерахована на реквізити, вказаними в регресній вимозі. Згідно із платіжною інструкцією № 9974 від 11.12.2023, АТ "СГ "ТАС" (приватне) перерахувало на користь АТ "СК "АРКС" страхове відшкодування за договором №ЕР214136433 від 14.04.2023, т/з Volkswagen Toureg д.н.з. [NUMBER] , регресний платіж за претензією №10444/18/ЦВ від 22.11.2023 з ПДВ, у розмірі 72\~392, 83 грн. Як зазначив представник позивача, ПАТ "СГ "ТАС" при визначенні розміру страхового відшкодування застосувало коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки Volkswagen Toureg д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 0,5769, у зв`язку з чим виплатило страхове відшкодування в розмірі 72\~392, 83 гривень, хоча АТ "СК "АРКС" здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в сумі матеріальної шкоди в розмірі 108279,86 грн, тобто в розмірі фактичних понесених витрат на ремонт автомобіля, а відтак у позивача виникло право вимоги до відповідача на суму 35\~887, 03 грн (108279,86 грн 72392,83 грн). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також доводи представника відповідача, викладені у відзиві, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно із пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом тридцяти днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Враховуючи вищенаведене, для отримання страхового відшкодування встановлено спеціальний порядок, який включає в себе обов`язкове подання страховику заяви про страхове відшкодування з наданням документів, перелік яких закріплений у пункті 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 36.4. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічний правовий висновок зроблено також у постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 та від 12 липня 2023 року у справі №591/1861/22. Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що завдану власнику автомобіля Volkswagen Toureg д.н.з. [NUMBER] майнову шкоду внаслідок настання 18.09.2023 з вини [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/214136433 має обов`язок відшкодувати АТ «СГ «ТАС» (Приватне), а не відповідач, суд, з огляду на правові позиції викладені у постанові Верховного суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 та постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 369/3461/17 та від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17, оцінює критично. Як зазначалось вище, відповідно до ст.29 Закону № 1961-ІV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Тобто, у страховика з урахуванням вказаного Закону не виник обов`язок відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Із урахування наведеного вище, Суд погоджується із доводами представника позивача, викладеними ним в позові, що Позивачем було розраховано розмір страхового відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 108\~279, 86 грн, оскільки відповідно до умов Договору добровільного страхування №64261а2т від 13.09.2022 Позивач сплачує всю вартість відновлювального ремонту не віднімаючи коефіцієнт фізичного зносу. Відповідно до чинного законодавства, страхове відшкодування сплачується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тільки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ОСЦПВ), а Позивачем було сплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування. Тобто, саме страховик Відповідача за договором ОСЦПВ (в даному випадку - АТ СГ «ТАС»), а не Позивач має перевіряти підстави для нарахування зносу і якщо вони є, тоді страховик за договором ОСЦПВ відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають застосувати коефіцієнт зносу при виплаті страхового відшкодування. Отже, Позивачем було вірно сплачено страхове відшкодування на рахунок ТОВ «Джерман Авто-Тернопіль», саме без урахування коефіцієнту фізичного зносу. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у й тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Пунктом. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик (в даному випадку АТ «СГ «ТАС») відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третіх осіб. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 №1074/8395, коефіцієнт фізичного зносу застосовується якщо строк експлуатації ТЗ перевищує: 5 років для ТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших Т3. Коефіцієнт фізичного зносу, що було розраховано експертом АТ СГ «ТАС» складає 0.5769. Отже, АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0.5769 (що дорівнює 34287,03 грн) до складових, що підлягають заміні та сплачено 72392,83 грн. (108279,86 грн 34287,03 грн (коефіцієнт фізичного зносу) 1600 грн (франшиза)). Таким чином, з урахуванням наведеного вище, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 35887,03 грн, тобто різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі ст.ст.993, 1187, 1194 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved