Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі Банк) 21 січня 2025 року звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 14.03.2022. Позов мотивує тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 14.03.2022 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на вебсайті Банку. На підставі вищевказаної заяви відповідачу відкрито каритковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 50000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитнку картку № [NUMBER] зі строком дії 03/26, тип Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Позивач зазначив, що у виписці про рух коштів чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошей, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. На думку позивача, відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. Звернув увагу, що у процесі користування рахунком 17 серпня 2024 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. При цьому, на момент підписання зазначеної вище заяви заборгованість відповідача становила 51515,49 грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Уважає, що відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 17 серпня 2024 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3. у розмірі 36%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 2828,18 грн. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 02 грудня 2024 року має заборгованість 47847,17 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредита 45018,99 грн, заборгованості за простроченими відсотками 2828,18 грн. Банк просить стягнути із [PERSON] 47847,17 грн заборгованості за кредитним договором та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою від 22.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою від 29.01.2025 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у доданому до позовної заяви клопотанні просив справу розглянути без його участі. Відповідач про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. \~ \~ \~ \~Позов не підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Так, суд установив, що 14 березня 2022 року [PERSON] підписав Анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи, де вказав свої особисті дані та іншу інформацію щодо себе. Відповідно до угоди сторони узгодили при наданні банком будь-яких послуг клієнту, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів, використання простого електронного підпису. Сторони визнають електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, QR-код, кнопки "підпис", "підписав", "підтверджую", "ознайомився" тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операцій з переказу коштів тощо, або якщо Інтерфейс відповідного ПК Банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійснення будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису сторони домовились вважати, що він однозначно ідентифікує клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Згідно з довідками АТ КБ "Приватбанк" від 04.12.2024 № 0000003970511753, № 0000003970515462 [PERSON] на підставі кредитного договору № б/н 10 квітня 2022 року надано кредитну картку № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт. Як слідує із виписки за договором № б/н за період 10.04.2022 по 04.12.2024 [PERSON] користувався кредитними коштами та частково погашав наявну в нього заборгованість. Відповідного до долученого Банком до позовної заяви розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 14.03.2022 станом на 02 грудня 2024 року становить 47847,17 грн, з яких: 45018,99 грн заборгованість за тілом кредиту; 2828,18 грн заборгованість за простроченими відсотками. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У силу вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з доданого до матеріалів справи витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" Умови та Правила надання банківських послуг це публічний договір приєднання, який укладається в порядку, встановленому ст. 634 Цивільного Кодексу України, а саме: умови Договору встановлені Банком та розміщені в мережі "Інтернет" на сайті https://privatbank.ua/terms. Цей Договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до Договору: підписання ним Заяви про приєднання до відповідного підрозділу Договору про послугу. Відповідно до пп. 2.1.1.1. витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" на підставі ст. 634 ЦК України Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк" клієнт приєднується до цих Умов та Правил. Паспорт споживчого кредиту та тарифи банку є невід`ємною частиною цього договору. На підтвердження своїх доводів щодо укладення кредитного договору між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] № б/н від 14.03.2022 представник позивача до матеріалів справи долучив анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи, підписану відповідачем та представником Банку 14 березня 2022 року. Однак дану анкету суд не уважає анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", на підставі якої відповідач виявив бажання приєднатися до договору приєднання та укласти кредитний договір з позивачем, оскільки вона містить лише інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема, його анкетні дані, контактну інформацію, адресу його місця реєстрації та проживання, фінансові та податкові дані, а також згоду на обробку персональних даних та угоду про використання простого електронного підпису, згідно з якою відповідач [PERSON] погодив використання простого електронного підпису, в тому числі при укладенні між ним та Банком кредитних договорів та будь-яких інших правочинів. При цьому в Анкеті-опитувальнику клієнта фізичної особи від 14.03.2022 відсутнє узгодження сторонами істотних умов кредитного договору, конкретного типу кредитної картки, умов про розмір наданих кредитних коштів, строк договору, порядок повернення кредиту, а також процентів, які підлягають стягненню у випадку прострочення виконання зобов`язання. Також у даній анкеті відсутні відомості про те, що підписуючи цю Анкету-опитувальник, [PERSON] приєднується до "Умов та правилами надання банківських послуг". Таким чином, представник позивача не надав доказів укладення 14 березня 2022 року між [PERSON] та АТ КБ "Приватбанк" кредитного договору № б/н, за яким позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, а також погодження сторонами усіх істотних умов кредитного договору. Водночас, предстаником позивача до позовної заяви додано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписану відповідачем 17 серпня 2024 року. У даній заяві зазначено, що підписанням цієї заяви [PERSON] на підставі ст. 634 ЦК України приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", що розміщені в мережі "Інтернет" на сайті https://privatbank.ua/terms, які разом становлять змішаний договір: договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів "Кредитна картка, "Оплата частинами", "Миттєва розстрочка", приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Таким чином, саме з моменту підписання [PERSON] даної заяви сторони уклали кредитний договір, у якому погодили усі його істотні умови. Однак, позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.08.2024 позивач не заявляв. За наведених обставин суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт укладення між [PERSON] та АТ КБ "Приватбанк" кредитного договору № б/н від 14.03.2022, виникнення у відповідача зобов`язань за вказаним договором та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов вказаного кредитного договору. Згідно зі ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі, адже саме зазначені стороною обставини, а не висновки судів, у такому випадку ґрунтуються на припущеннях. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі. Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.03.2022. Ураховуючи недоведеність позивачем існування між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі кредитного договору, позивач управі захистити своє, на його думку, порушене відповідачем право на повернення коштів шляхом застосування іншого способу захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд, відмовляючи у позові, залишає за позивачем понесені ним судові витрати у справі.

Outcome: dismissed