Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Фінансова компанія «Смарт Пей» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2014 року між АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №GP-6668076, на підставі якого відповідачці надано грошові кошти в якості кредиту у розмірі 21880,96 грн на умовах строковості, поворотності та оплатності, з розміром процентної ставки 9% річних, розмір комісії за користування кредитом 1,35%. Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 47769,03 грн., з яких: 21880,96 грн - заборгованість за кредитом; 11709,09 грн заборгованість по процентах; 14178,98 грн. заборгованість за комісією. 08 травня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «Фінако» укладено договір відступлення права вимоги № 1, за яким ТОВ «ФК «Фінако» отримало право грошової вимоги до боржників банку вказаних у реєстрі боржників, в тому числі до відповідачки. 16 липня 2024 року між ТО «ФК «Фінако» та ТОВ «ФК «Смарт Пей» було укладено договір факторингу №2, за яким ТОВ «ФК «Смарт Пей» отримало право грошової вимоги до боржників банку, в тому числі до відповідачки. Відповідно до Реєстру боржників позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором №GP-6668076 від 12.08.2014 року на загальну суму 47769,03 грн., з яких: 21880,96 грн - заборгованість за кредитом; 11709,09 грн заборгованість по процентах; 14178,98 грн. заборгованість за комісією. Оскільки відповідачка у добровільному порядку заборгованість за вищевказаними договором не погасила, то просив позов задовольнити, стягнути з неї 47769,03\~грн заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.08.2014 року між АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №GP-6668076, на підставі якого відповідачці надано грошові кошти в якості кредиту у розмірі 21880,96 грн на умовах строковості, поворотності та оплатності, з розміром процентної ставки 9% річних, розмір комісії за користування кредитом 1,35% (а.с.40-43, 59). Відповідно до платіжної інструкції №6854020 від 11 жовтня 2017 року банк перерахував на рахунок [PERSON] кошти за кредитним договором №GP-6668076 від 11.08.2014 року у сумі 21880,96 грн (а.с.11). Випискою по рахунку підтверджується факт користування [PERSON] кредитними коштами (а.с.17-20). Згідно з\~розрахунком наданим\~позивачем заборгованість\~відповідачки перед\~банком станом\~на 07\~травня 2024\~року складала 47769,03 грн., з яких: 21880,96 грн - заборгованість за кредитом; 11709,09 грн заборгованість по процентах; 14178,98 грн. заборгованість за комісією (а.с.12-16). 08 травня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ФК «Фінако» укладено договір відступлення права вимоги № 1, за яким ТОВ «ФК «Фінако» отримало право грошової вимоги до боржників банку, в тому числі до відповідачки (а.с.30-35, 60). 16 липня 2024 року між ТО «ФК «Фінако» та ТОВ «ФК «Смарт Пей» було укладено договір факторингу №2, за яким ТОВ «ФК «Смарт Пей» отримало право грошової вимоги до боржників банку, в тому числі до відповідачки. Відповідно до Реєстру боржників позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором №GP-6668076 від 12.08.2014 року на загальну суму 47769,03 грн., з яких: 21880,96 грн - заборгованість за кредитом; 11709,09 грн заборгованість по процентах; 14178,98 грн. заборгованість за комісією (а.с.23, 46, 61-64). 22 липня 2024 року позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу(а.с.45), однак станом на дату подачі заяви заборгованість погашена не була. Згідно з\~наданими\~позивачем\~розрахунком заборгованості внаслідок невиконання відповідачкою взятих зобов`язань за договром №GP-6668076 від 12.08.2014 року утворилася заборгованість, в розмірі 47769,03 грн., з яких: 21880,96 грн - заборгованість за кредитом; 11709,09 грн заборгованість по процентах; 14178,98 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з положеннями пунктів 12-13 ст. 11 цього ж Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копія, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Згідно з п. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Як слідує зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Виходячи з вищевказаних норм закону, умов договорів, договорів факторингу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №GP-6668076 від 11.08.2014 року в розмірі 47769,03 грн., з яких: 21880,96 грн - заборгованість за кредитом; 11709,09 грн заборгованість по процентах; 14178,98 грн. заборгованість за комісією. Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначається розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати в частині сплати судового збору необхідно віднести на рахунок відповідачки, у зв`язку з чим з неї слід стягнути 2423 грн судового збору за подання позовної заяви. На підставі наведеного, ст.11, 141, 205, 512, 514, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved