Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

30 січня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшла позовна заява ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», за підписом директора Гедзь О.В., до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 25571,20 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 квітня 2021 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 1183719, який підписано одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами згаданого Договору надано кредит у сумі 8000,00 грн. строком на 21 день із сплатою процентів у розмірі 1, 99 % в день (фіксована базова процентна ставка). Вказує, що ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання перед [PERSON] за Договором позики виконало та надало йому кредит в сумі 8000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Зазначає, що у Договорі позики сторони погодили також умови пролонгації/автопролонгації договору у разі неповернення/ повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів на строк не більше 90 календарних днів, тобто погодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування таким поза межами строку кредитування. [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за Договором позики в розмірі 25571, 20 грн., право грошової вимоги по якому перейшло до ТзОВ «МІНПРОМ МАРКЕТ» за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023р. З огляду на зазначене, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором позики № 1183719 в розмірі 25571, 20 грн., з яких 8000, 00 грн. за основною сумою боргу, 17571, 20 грн.ю за відсотками; судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500, 00 грн. Ухвалою суду від 30.01.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 21 лютого 2025 року о 09 год. 00 хв., яке відкладено на 17 березня 2025р. о 09 год. 00 хв. В судове засідання представники позивача, будучи належним чином повідомленими про\~ дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 83), не з`явилися. Проте у позовній заяві та заявах, що надійшли у суд 20 лютого 2025 року та 17 березня 2025р. засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд»), за підписом директора ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ґедзь О.В., просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача; у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 1-4, 78-80, 90-91). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. При цьому, в суд повернулись поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата (а.с.86-89). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю № 1079916 від 30.01.2025р. з Єдиного державного демографічного реєстру. (а.с. 67) у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із викликом на судові засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 30 квітня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір позики № 1183719 (на умовах повернення позики в кінці строку) (надалі - Договір позики), який підписано електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), та уповноваженою особою кредитодавця - виконавчим директором [PERSON] (а.с. 17). Згідно з п. 10 Договору позики інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Так, порядок і умови надання грошових коштів у позику, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору позики, визначають Правила надання грошових коштів у позику «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики)» (надалі - Правила) (а.с. 18-28). У п 4.2, 5 Договору позики передбачено, що договір позики укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуг, що передбачені ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг», до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі. Відповіно до п. 5.5 розділу 5 Правил Договір позики укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір позики в електронній формі та його підписання шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір позики прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Згідно п. 5.1 розділу 5 Правил перед укладанням (підписанням) Договору позики, Позичальник зобов`язаний ознайомитись з цими Правилами, Паспортом позики та Офертою, що містить в тому числі проект Договору Позики, Політикою конфіденційності, іншою інформацією про Товариство та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Товариства: інформацією, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних». Одноразовий ідентифікатор підпису Товариства формується під час проходження Заявником процедури укладення Договору позики, підписуючи Електронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти. Договір позики вважається укладеним із моменту одержання Товариством Електронного повідомлення Позичальника, що передбачено п.5.9, 5.10 розділу 5 Правил. Відповідно до\~ підпунктів 5.14.1, 5.14.8 п. 5.14 розділу 5 Правил, укладаючи Договір позики, Позичальник детально ознайомився з умовами Договору позики, повністю розуміє предмет і зміст цього Договору та підтверджує, що Договір позики уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана Товариством є зрозумілою та достатньою. Електронний підпис Одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису. Як вбачається із довідки про ідентифікацію за підписом директора [PERSON] (а.с. 28) ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надіслало 30 квітня 2021 року на електронну адресу [PERSON] одноразовий ідентифікатор N2MDpw7f2E, яким і було підписано Договір позики № 1183719 від 30.04.2021р. Згідно з п. 1 Договору позики Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі Позику) на погоджений умовами Договору строк (надалі Строк Позики) шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики або достроково та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2, 3 Договору позики [PERSON] \~ надано позику в сумі 8000,00 грн. строком на 21 день, тобто до 21 травня 2021 року, із сплатою процентів за Договором щоденно, включаючи дату отримання та повернення, на залишок Позики. Процентна ставка фіксована базова становить 1,99 % в день; знижена процентна ставка - 1,79 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70% в день, орієнтована реальна річна процентна ставка 653,35 %. У розділі 11 Договору позики зазначено дані Позичальника, зокрема, номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Відповідно до копії платіжної інструкції 7е978caf-229f-4ff3-82b9-53993ca27ea1 та довідки ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000005885/ТНПП від 10.01.2025р. підтверджено виконання від імені ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 30 квітня 2021 року успішного переказу [PERSON] коштів в сумі 8000, 00 грн. на ЕПЗ № [NUMBER] (а.с. 30-31). На запит суду АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь №20.1.0.0.0/7-250207/64551-БТ від 14.02.2025р., згідно з якою повідомило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовануо карту № [NUMBER] , на яку 30 квіня 2024 року здійснено переказ котів сумі 8000,00 грн. (а.с. 84). Згідно з п. 6.1-6.3 розділу 6 Правил за користування Позикою Позичальник сплачує Товариству Проценти у розмірах, визначених у Договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму Позики та Проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики. Проценти за користування Позикою нараховуються на суму Позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування Позикою. Нарахування процентів за користування Позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку Позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в Договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування Позикою, включаючи день (дату) видачі Позики та включаючи день (дату) її повернення. У п. 6.5 розділу 6 Правил зазначено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Згідно з п. 6.10 розділу 6 Позики зарахування сплачених Позичальником коштів за Договором позики, здіи?снюється в наступному порядку: у першу чергу сплачуються всі прострочені проценти за користування позикою, прострочена до повернення сума позики (у випадку прострочення). Простроченими процентами за користування позикою вважаються всі види процентів, які були передбачені договором позики та застосовувались за весь період користування Позичальником Позикою у відповідності до умов Договору позики (у тому числі, але не виключно акційні проценти, базові проценти, проценти на прострочену позику), які не були сплачені Позичальником в строк, встановлений Договором позики з урахуванням цих Правил. У другу чергу сплачуються проценти за користування позикою, сума позики. У третю чергу сплачуються неустойка, штрафні санкції та інші платежі, якщо вони були передбачені Договором позики та застосовані Товариством. Позичальник погоджується, що у разі, якщо Позичальник не сплатив Заборгованість в повному обсязі та/або не оформив Пролонгацію, Товариство має право застосувати наслідки, передбачені в п. 6.8 цих Правил. Відповідно до п.6.8 розділу 6 Правил сторони домовились, що у разі неповернення Позичальником Заборгованості у встановлені Договором позики строки (дата повернення Позики), Товариство має право нараховувати проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) у порядку, визначеному цими Правилами та Договором позики; змінити кінцеву дату строку дії Договору позики на дату фактичного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики, що тягне за собою зміну кінцевої дати Строку Позики на відповідну дату. Сторони підтверджують, що вказаний у цьому пункті порядок внесення змін до Договору позики в частині зміни кінцевої дати Строки Позики, є таким, що погоджений Сторонами та не потребує укладення окремих додаткових угод до Договору позики. Позичальник має право на підставі п. 7.1, 7.2, 7.4 розділу 7 Позики подовжити строк користування Позикою (далі Пролонгація). За подовження строку користування Позикою, Позичальник сплачує Товариству Проценти на умовах, обраних Позичальником для здійснення певного виду Пролонгації. Умови Пролонгації вказуються в Особистому кабінеті Позичальника на Сайті. При цьому, Розмір Процентів, що сплачує Позичальник при оформленні Пролонгації визначаються виходячи з базової процентної ставки, зазначеної у Договорі позики, та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію. Позичальник погоджується, що у разі, якщо Позичальник не сплатив Заборгованості в повному обсязі та/або не оформив Пролонгацію, Товариство має право застосувати наслідки, передбачені в п. 6.8. цих Правил. Згідно з п. 13.2.1, 13.3.5, 13.4.1 розділу 13 Правил Товариство має право вимагати від Позичальника своєчасного повернення Позики та сплати нарахованих Процентів, згідно з умовами Договору позики, та належного виконання Позичальником своїх зобов`язань, а Позичальник зобов`язаний сплачувати Проценти за Договором позики у встановлених умовами Договору позики та цими Правилами порядку та розмірах, та забезпечити своєчасне виконання зобов`язань відповідно до умов Договору позики; має право достроково повернути Позику та сплатити Проценти за відповідний фактичний строк користування Позикою, як частинами, так і в повному обсязі. У п. 16.1 розділу 16 Позики передбачено, що сторони несуть відповідальність відповідно до умов Договору позики та чинного законодавства України. На підставі договору факторингу № 2610 від 26.10.2021р. ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» свої права вимоги до боржників, а ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право вимоги до боржників згідно з реєстром заборгованостей (а.с.32-39). 26 жовтня 2021 року ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» підписали акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 2610 від 26.10.2021р. та інформації згідно Реєстру Заборгованості в електронному вигляді за Договором факторингу № 2610 від 26.10.2021р. (а.с. 38, 39). Так, відповідно до Реєстру прав вимог № 2 від 26.10.2021р. ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 1183719 від 30.04.2021р. в сумі 25571,20 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики; 17571,20 грн. сума заборгованості по відсотках за користування (а.с.40-41). Надалі 03 квітня 2023 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» відступило ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», а ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права вимоги до боржників відповідно до реєстру заборгованості (додаток № 1 до Договору факторингу №030423-ФК від 03 квітня 2023 року) (а.с.43-50). В цей же день ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» підписали акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023р. та інформації згідно Реєстру Заборгованості в електронному вигляді за Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023р. (а.с. 50-51). Так, відповідно до Реєстру заборгованості від 03.04.2023р. (додаток № 1 до Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023р.) ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором позики № 1183719 від 30.04.2021р. в сумі 25571,20 грн., з яких: 8000,00 грн. сума заборгованості за тілом позики; 17571,20 грн. сума заборгованості по відсотках за користування (а.с.52-53). Відповідач свої зобов`язання за Договором позики № 1183719 від 30.04.2021р. виконував неналежним чином, на погашення кредиту здійснив лише два платежі (22 та 24 травня 2021 року) на загальну суму 100, 00 грн., у зв`язку із чим виникла заборгованість в розмірі 25571,20 грн., яка складається з 8000,00 грн. заборгованості за тілом позики та 17571,20 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, що підтверджується розрахунком суми заборгованості [PERSON] за Договором позики №1183719 від 30.04.2021р. за період з 30 квітня 2021 року по 28 січня 2025 року (а.с. 6-10). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243 св 20). Як вбачається з матеріалів справи у Договорі позики №1183719 від 30.04.2021р. відповідач вказав своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, місце проживання, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що [PERSON] уклав у письмовій формі Договір позики №1183719 від 30.04.2021р. та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків. Отримання відповідачем 30 квітня 2021 року коштів за Договором позики підтверджується копією платіжної інструкції 7е978caf-229f-4ff3-82b9-53993ca27ea1, довідкою ТзОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000005885/ТНПП від 10.01.2025р. та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250207/64551-БТ від 14.02.2025р. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Перевіривши проведені розрахунки (а.с. 6-10), судом встановлено, що такі відповідають умовам Договору позики та, у зв`язку із неналежним виконанням обов`язків за Договором позики, загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 25571,20 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 1183719 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 30.04.2021р. Відповідач [PERSON] не надав суду заперечень щодо укладення Договору позики, здійсненого ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості первісному чи новому кредиторам. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи заявлені позивачем вимоги, беручи до уваги наданий Товариством розрахунок, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача щодо укладення Договору позики та отримання 8000,00 грн. у кредит, за відсутності доказів погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. За звернення до суду із позовом до [PERSON] ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплачено 2422, 40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №579932438.1 від 28.01.2025р. (а.с. 11). Позивачем також надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу копії Договору №01-11/24 про надання правової допомоги від 01.11.2024р., укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», актів приймання-передачі справ на надання правничої допомоги та № 2-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.12.2024р., платіжної інструкції №579930930.1 від 18.12.2024р., ордера на надання правничої допомоги серії АХ №1149961 від 01.11.2024р. та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018р. (а.с. 53-60). Так, відповідно до п. 1.1, 1.3 Договору №01-11/24 про надання правової допомоги від 01.11.2024р. (надалі Договір від 01.11.2024р.) правнича допомога, що надається за цим Договором, полягає у здійсненні Адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати Клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить Клієнту у судовому порядку, а також у здійсненні захисту прав та інтересів Клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як Клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості у судовому порядку. Перелік боржників, щодо яких Клієнт просить надати правничу допомогу зазначаються в Акті приймання-передачі справ за надання правничої допомоги (додаток №1 до Договору). Відповідно до п. 5.1., 5.2. Договору від 01.11.2024р. цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та є укладеним до 01 листопада 2025 року включно. Згідно акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокат Ткаченко Ю.О. підтверджують той факт, що Клієнт передав, а Адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правничу правову домогу, зокрема, щодо складання позовної заяви та представництва у суді в справі Мосежного К.В. Відповідно до п. 1.4. Договору 01.11.2024р. за надання Адвокатом правничої допомоги, Клієнт зобов`язується сплачувати Адвокату плату в строки та на умовах, визначених у розділі 4 цього Договору. Так, у п. 4.1., 4.2. Договору зазначено, що за надання правничої допомоги у відповідності до положень даного Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду за вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 грн. (спрощене позовне провадження/малозначна справа); за підготовку/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмовій формі) - 3000,00 грн. за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа). Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі №910/12876/19 від 07.07.2021р. зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. У витязі з Акту № 2-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.12.2024р. за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024р., підписаному адвокатом Ткаченко Ю.О. та директором ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ґедзь О., вказано, що за надані послуги з правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі 175000, 00 грн., з яких правові послуги по підготовці та направленню позову про стягнення заборгованості з [PERSON] 3500, 00 грн., а саме: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 грн.; підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмовій формі - 3000,00 грн. На підтвердження сплати гонорару представником позивача надано платіжну інструкцію №579930930.1 від 18.12.2024р. про оплату ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за правничу допомогу згідно з актом №2-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06.12.2024р. за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024р. на суму 175000, 00 грн. Дослідивши надані представником позивача докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500, 00 грн. знайшли своє підтвердження. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. На підставі ст. 8, 42 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 203-205, 207, 509, 512, 514, 516-517, 526-527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1,\~ 1077-1078, 1082 ЦК України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис»,

Outcome: approved