Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

23.01.2025 ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1018 грн. 10 коп. за спожиту електричну енергію, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач користується електроенергією за адресою: [ADDRESS] , на підставі особового рахунку № [NUMBER] , але обов`язків по сплаті за спожиту електроенергію не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за спожиту електроенергію в розмірі 1 018 грн. 10 коп.. На підставі чого, просить стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір. Ухвалою судді від 27.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 18.02.2025, яке було відкладено через неявку відповідача у судові засідання, останній раз на 12.03.2025. В судове засідання представник позивача не з`явилась, 18.02.2025 через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, місце та час судового засідання була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки, ухвали про відкриття провадження та копію позову з усіма додатками на адресу місця реєстрації відповідача та на адресу надання послуг, відзив на позов не надав, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 27.06.1984 по теперішній час, згідно відповіді № 1061321 від 24.01.2025. Згідно розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] оформлено на відповідача [PERSON] , тобто остання є споживачем електричної енергії (а.с.15). Згідно зі ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, зокрема послуги постачання електричної енергії. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (надалі Правила роздрібного ринку електричної енергії). Частиною 1 ст.\~714\~ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з Правилами користування\~електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357, із наступними змінами та доповненнями (далі ПКЕЕН), які діяли на час виникнення заборгованості, а саме згідно з абзацом 2 п. 1\~ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Правила роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ) в п. 4.12 передбачають, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому\~Кодексом комерційного обліку,\~про обсяги\~поставленої,\~розподіленої (переданої)\~та купленої\~електричної енергії.\~Плата за\~спожиту протягом\~розрахункового періоду\~електричну енергію\~вноситься не\~пізніше 20\~числа наступного\~місяця,\~якщо договором\~не встановлено\~іншого терміну. Рахунок\~за спожиту\~електричну енергію\~оплачується: протягом\~5\~робочих днів\~від дня\~отримання рахунка\~непобутовим споживачем; протягом\~10\~робочих днів\~від дня\~отримання рахунка\~побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно з ч. 2 ст.\~26\~Закону України\~«Про електроенергетику» споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України, що передбачено ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику». Згідно із розрахунком заборгованості за електричну енергію, за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 відповідачем спожито 1132 кВт/г на загальну суму 1018,80 грн. За вказаний період за спожиту електричну енергію оплат надійшло на суму 0,70 грн.. Таким чином, за вищевказаний період оплата за електричну енергію надходила частково, у зв`язку з чим борг за спожиту електричну енергію складає 1018,10 грн.. Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або доказів, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано доказів щодо погашення заборгованості. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно вимог ст. ст. 526, 530, 611, 612\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що відповідачем доказів оплати спожитої нею електричної енергії суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved