Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

03.01.2025 року [PERSON] звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу у якій вказує, що з 06.05.2000 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що з часом відносини сторін суттєво погіршились. Кожен із них має різні погляди на сім`ю і шлюб. Між ними часто виникають різного роду непорозуміння, сторони фактично припинили шлюбні відносини. За час цього шлюбу народилося двоє дітей, з яких дочка [PERSON] , [INFO] - повнолітня, син [PERSON] , [INFO] - неповнолітній. Позивачка вважає, що примирення сторін неможливе, тому просить шлюб розірвати, після чого залишити їй прізвище " [PERSON] ". Ухвалою від 07.01.2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 18.02.2025 та 11.03.2025 року її представник, адвокат Марціновська Д.М. подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її та позивачки участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Оскільки, інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: 06.05.2000 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Мишинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 5. Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно зі\~статтею 24 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). За змістом статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, не вживають заходів для примирення, відповідач не висловив жодних заперечень проти розірвання шлюбу. \~Тому суд дійшов висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме їх інтересам. Також обґрунтованою є просьба позивачки про залишення їй прізвища набутого, під час реєстрації шлюбу, оскільки це право передбачене ст. 113 ЦК України. Відтак, враховуючи відсутність перешкод, передбачених статтею 110 СК України, беручи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, з огляду на що позов слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved