Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із позовною\~заявою до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором.\~Позов обґрунтовує\~тим,\~що 30.10.2023 року між\~ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС і\~ [PERSON] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1294-8979 . Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 30 днів; промо % ставка 0,01 % в день промо % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1294-8979 від 30.10.2023 року, шляхом здійснення платежів. Сплачуючи кредит, Відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 08.08.2024 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 166 200,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 146 200,00 гривень. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 68 260,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 97 940,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 77 940,00 гривень, що разом становить 97 940,00 гривень. Ухвалою суду від 12.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. 02 січня 2025 року від відповідача надійшов відзив, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», щодо стягнення з Відповідача [PERSON] , простроченої заборгованості за Кредитним договором № 1294-8979 від 30.10.2023 р. відмовити частково, зокрема: відмовити у стягнені процентів за кредитним договором № 1294-8979 від 30.10.2023 р. у повному обсязі. Позов задовольнити частково у розмірі простроченої заборгованості по кредиту (тілу кредиту) 20 000,00 грн. (двадцять тисяч, 00 гривень). Відмовити частково у стягненні з Відповідача на користь Позивача, понесених ним судових витрат у розмірі 2 422,40 грн. Задовольнити частково стягнення судових витрат, зокрема судовий збір за розгляд справи у розмірі 494,67 грн. - пропорційно задоволених позовних вимог у встановленому законодавством порядку. В обґрунтування зазначає, що на перший період, що складав 30 (тридцять) календарних днів з дати отримання кредиту, згідно п.10.1 процентна ставка становила 0,01% (нуль цілих, одна відсотків в подальшому вона була підвищена до 2,50 % на день. А надалі склала 3,00%. Що фактично являє собою ніщо інше, як зміну процентної ставки, що порушує Розділ IV Закону України (ЗУ) «Про споживче кредитування» п.61, де визначенні обмеження на час військового стану, а саме: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. 28.11.2023 було здійснено платіж у розмірі нарахованих відсотків за перший період кредиту згідно графіку платежів та процентної ставки 0,01% визначеної договором для першого періоду. Після укладання договору 30.10.23, внаслідок продовження воєнного стану згідно Закону України від 08.11.2023 № 3429-IX виникли непередбачені фінансові складнощі та фінансове становище Відповідача (Позичальника) значно погіршилось. Внаслідок чого Відповідач не зміг внести наступний платіж в планову дату 28.12.2023р. про що Позивача (Кредитора) було повідомлено 28.12.2023р. на його електронну пошту вказану в Договорі зі зверненням та просив розглянути реструктуризацію боргу чи списання. Проте запит було відхилено та запитано документальне підтвердження погіршення фінансового становища. Проте після надання документального підтвердження запит знову було відхилено. Такі запити відхиляються, поки сума нарахувань не стала за великою для Відповідача, а суми що пропонував сплатити Позивач по списанню 77 010 грн. також стали не підйомними, також не було надано можливості реструктуризації шляхом розділення на кілька платежів. Згідно п.8.4. Договору Позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь Кредитодавця проценти від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України, неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором, які виникли у зв`язку з порушенням Позичальником зобов`язань за цим Договором під час дії карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (із наступними змінами і доповненнями) та/або у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину. Крім того, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Крім того, відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 військову агресію росії проти України визнано форс-мажорною обставиною. Форс-мажор під час воєнного стану є підставою для звільнення від відповідальності за неналежне та несвоєчасне виконання зобов`язань (невиконання), а несплату за договором позики Відповідачем, як боржником обґрунтована наявністю зазначених обставин, які розуміються як надзвичайні та невідворотні обставини, які не залежать від волі особи та призводять до об`єктивної неможливості виконання зобов`язань. Встановлений сторонами договору розмір процентів та заявлена позивачем до стягнення прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що становить 77 940, 00 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК України, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу. Враховуючи наведене, обсяг нарахованих відсотків є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та може бути визнаний недійсним та ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів». А оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 77 940, 00 грн. не є співрозмірною сумі кредиту у 20 000 грн., то з урахуванням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та обмежень сплаті згідно ст. 1046 ЦК України, підлягає лише тіло кредиту. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, що здійснює діяльність з інших видів кредитування, отримало Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ІК №116 від 01.08.2013 року, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 37 зворот). 30.10.2023 року між\~ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС і\~ [PERSON] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1294-8979 (а.с. 40 зворот- 47). Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 30 днів; промо % ставка 0,01 % в день промо % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Згідно з п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Частина 5\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.\~Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.\~Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг» та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.\~641,\~644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. На виконання викладеного вище, відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор А4029, для підписання Кредитного договору №1294-8979 від 30.10.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відтак, без ідентифікації клієнта, без перевірки правильності введення коду направленого на мобільний телефон клієнта, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. За змістом положень\~ст. 652 ЦК України\~договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Таким чином, договір №1294-8979 від 30.10.2023 року укладено відповідно до положень ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 20 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 30 днів; промо % ставка 0,01 % в день промо % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 30.10.2023 року за допомогою системи LiqPay на виконання договору №1294-8979 від 30.10.2023 року [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 20000,00 гривень, що підтверджується відповідною копією довідки про перерахування коштів (а.с. 9-20). Номер платіжної картки, на яку перераховано кредитні кошти співпадає з номером картки, вказаним відповідачем в підписаному ним Кредитному договорі №1294-8979 від 30.10.2023 року. Однак, відповідач порушив визначені умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 08.08.2024 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 166,200 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 20000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 146200,00 грн. (а.с. 38). Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 68 260,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 97 940,00 гривень. Заборгованість відповідача становить 97 940,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 77 940,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд, ознайомившись з відзивом на позовну заяву зазначає наступне. Відповідач знав\~та повинен\~був знати\~умови підписаного\~ним договору\~та його\~правила,\~і в\~разі незгоди\~із зазначенними\~умовами \~міг відмовитися\~від його\~підписання,\~висловити свої\~заперечення,\~не користуватися\~наданими коштами.\~ Отже, згідно умов кредитного договору №1294-8979 від 30.10.2023 року позичальника було повідомлено, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі, з яким [PERSON] ознайомився та без будь-яких заперечень підписав в електронному вигляді. Крім того, [PERSON] було повідомлено щодо процентної ставки, строку кредитування, наслідків невиконання зобов`язань. Відповідач був ознайомлений з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 35-37). З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] був належним чином ознайомлений та погодився з умовами надання кредиту, на підставі\~чого 30.10.2023\~року між\~сторонами укладено\~кредитний договір №1294-8979,\~в якому\~відображені умови\~надання кредиту,\~останній з відповідним договором погодився. На момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився з усіма умовами такого договору. Крім того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.6) на розірвання договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, користувався коштами відповідача, до відповідача із відповідною заявою не звертався. Суд зазначає, що посилання позичальника на принцип «розумності» та «добросовісності» не є правовою підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Як вбачається з позовної заяви відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Крім того, в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Верховний суд у постанові по справі № 916/2403/18 від 10.09.2019 зробив такі висновки: до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку може належати зокрема часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі N 911/3685/17. Згідно правового висновку Верховного Суду України у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного у справі №390/34/17 про застосування норми права: «Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Щодо посилання відповідача про те, що він звільнений від відповідальності перед Банком за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором на період дії в Україні воєнного стану, суд зазначає наступне. Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022року №2120-IX(набрав чинності 17 березня 2022 року)розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Пунктом 6-1розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону №2120-IXвід15 березня 2022 року передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. У відповідності до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022року №2102-ІХ«Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»(із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023) у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на всій території України введено воєнний стан, який на даний час не закінчено. Суд звертає увагу, що зміни, внесені до Закону України «Про споживче кредитування», стосуються штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язання, а саме боржник звільняється від сплати неустойки, штрафу, пені. Тіло кредиту та проценти, які сплатив або повинен сплатити позичальник на користь Банку є не штрафними санкціями за порушення зобов`язання, а платою за користування чужими коштами понад установлений в договорі строк, а тому підлягають поверненню Банку. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не повернуті, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 97940,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved