Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

15.04.2024 р. [PERSON] через свого представника адвоката Косінцева К.В. звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 25500 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, а також 15000 грн. в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивований наступним. 26.09.2020 р . відносно [PERSON] складено постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 5.16 ПДР України та накладено стягнення в розмірі 255,00 грн. 03.12.2021 р. рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2021 р. вказана постанова скасована. Вважає, що з 26.01.2020 року до 18.01.2022р. (дата набрання рішенням суду законної сили) [PERSON] вважався таким, що підданий адміністративному стягненню. [PERSON] звертався до Департаменту патрульної поліції з заявою про відшкодування моральної шкоди, але йому було відмовлено. На підставі ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у адміністративній справі не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [PERSON] майже 16 місяців оскаржував дії працівників поліції які незаконно його притягнули до адміністративної відповідальності. 02.04.2021 р. було відкрите виконавче провадження, було арештоване його майно та кошти, його транспортний засіб був оголошений у розшук, внаслідок чого він не міг користуватися своїм автомобілем, при цьому він є інвалідом 2 групи та має труднощі для пересування до лікувальних закладів. Тому оцінює завдану йому моральну шкоду у 25\~500 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2024 р. відкрите провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. 07.05.2024 через підсистему Електронний Суд подано відзив на позов представником Державної казначейської служби, відповідно до якого належним відповідачем за вимогами є держава, а стягнення моральної та матеріальної шкоди безпосередньо з казначейства не допускається. Казначейство не заподіювало шкоди позивачу, тому і не має обов`язку відшкодовувати його витрати на правову допомогу, які повинні бути розумними та враховувати витрачений адвокатом час. Просили відмовити в позові в повному обсязі. 24.05.2024 р. від представника Департаменту патрульної служби надійшов відзив на позов, відповідно до якого просять у задоволенні позову відмовити, оскільки виконавчий документ було відкликано ще до набрання судовим рішенням законної сили, а позивач мав можливість самостійно звернутися до виконавчої служби з заявою про зупинення вчинення виконавчих дій. Патрульна поліція не є органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність або досудове розслідування. До позивача не застосовувалося адміністративне стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Докази на підтвердження заподіяння моральної шкоди, її розміру не надані. Доказів наявності витрат на адвоката також не надано. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.06.2024 р. закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 23.09.2024 р., яке було відкладено на 02.12.2024р. через першу неявку представника патрульної поліції за наявності заяви про відкладення розгляду справи. Судове засідання 02.12.2024 р. не відбулося через відсутність вільних залів судових засідань, які технічно забезпечені для проведення відеоконференцзв`язку (усі учасники подали відповідні заяви та не висловили бажання розглянути справу у їх відсутність). В судовому засіданні 11.03.2025 р.: - представник позивача адвокат Косінцев К.В. підтримав позов в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, звертав увагу не те, що постанова пред`явлена до виконання у період, коли вона не набула законної сили, а незаконність постанови встановлена судовим рішенням; - представник Департаменту патрульної поліції підтримала відзив в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Додатково звертала увагу на практику Верховного Суду та ту обставину, що саме по собі скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не свідчить про заподіяння шкоди; - представник Державної казначейської служби України підтримав відзив в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним у ньому. Звертав увагу, що кошти не стягуються з Казначейства. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторона позивача вважає, що шкода у вигляді моральних страждань заподіяна позивачеві внаслідок притягнення його до адміністративної відповідальності посадовою особою Департаменту патрульної поліції, постанова якої в подальшому була оскаржена та скасована. Сама постанова ні позивачем, ні відповідачем суду не надана. З рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2021 р. по справі № 766/3087/21 за позовом [PERSON] до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яке набуло законної сили 18.01.2022р. вбачається, що позов задоволений - скасована постанова ДПО18 №575044 від 26.09.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, за ч.4 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У справі № 766/3087/21 встановлені наступні обставини: відповідно до постанови серії ДПО18 №575044 від 26.09.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень. Відповідно до зазначеної постанови, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. [NUMBER] , на автодорозі М-14, 56 кілометр Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, не виконав знак 5.16 ПДР України "Напрямок руху по смугам» та дорожньої розмітки 1.18 ПДР України, що вказує дозволені напрями руху по смугах, здійснив рух прямо зі смуги, яка призначена для повороту ліворуч, чим порушив Додаток 1, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення (арк. справи 6-7). [PERSON] є інвалідом дитинства другої групи безстроково, рекомендовані заходи лікування у генетека, окуліста, травматолога, щодо праці має обмеження фізичної завантаженості (копія довідки МСЕК арк. справи 11). [PERSON] отримує пенсію по інвалідності з дитинства (арк. справи 11 копія пенсійного посвідчення). В порядку досудового врегулювання спору [PERSON] звертався з заявою до Департаменту патрульної поліції з питання відшкодування йому моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності (копія заяви від 22.02.2022 р. арк. справи 12). Листом від 04.05.2022 р. Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції за результатами розгляду заяви, що надійшла до управління 20.04.2022 щодо відшкодування моральної шкоди, залишила її без задоволення (арк. справи 13). З інформації про виконавче провадження 65010141 вбачається, що 02.04.2021 р. відкрите виконавче провадження за постановою від 26.09.2020 № ДПО18 575044, що видана УПП та надійшла до Суворовського РВ ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 510,00 грн. 02.04.2021 р. накладений арешт на грошові кошти у межах суми звернення стягнення, отримано відповідь щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів (арк. справи 14-19). 19.04.2021 р. КПП в Миколаївській області ДПП повідомило [PERSON] на його звернення від 14.04.2021 р. про відсутність підстав для вчинення дій щодо повернення з виконавчої служби постанови про стягнення з нього штрафу, оскільки ухвала Херсонського міського суду Херсонської області про відкриття провадження по справі не містить ідентифікації оскарженого адміністративного матеріалу, а на момент звернення постанови для виконання штраф сплачений не був та відсутні відомості щодо її оскарження ( арк. справи 20). Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості відповідальності за шкоду, завдану органами державної влади чи місцевого самоврядування та їх посадовими особами, які є відмінними від загальних підстав деліктної відповідальності. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (частина перша статті 1173 ЦК України). Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (частина перша статті 1174 ЦК України). Наведеними правовими нормами передбачено, що для покладення відповідальності за дії посадових осіб та органів державної влади чи місцевого самоврядування наявність їх вини не є обов`язковою. Проте цими приписами встановлена обов`язковість інших трьох елементів складу цивільного правопорушення, встановлення яких є необхідним для покладення відповідальності за завдану шкоду на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування, про що Велика Палата Верховного Суду деталізує далі. Усталеним у доктрині цивільного права та національній судові практиці є підхід, за якого для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади (тут і далі - йдеться також й про органи місцевого самоврядування, про що не зазначається з огляду на обставини цієї справи) у виді відшкодування шкоди має бути встановлено наявність одночасно трьох умов: неправомірність (протиправність) дії посадових або службових осіб державного органу; шкода; причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Тягар доведення наявності цих умов покладається на позивача, який звертається з позовом про відшкодування шкоди на підставі статей 1173, 1174 ЦК України (див. близькі за змістом висновки у пункті 8.49.5постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21). У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 вказано, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Отже, для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди обов`язковою є сукупність трьох умов: дії органу (посадових або службових осіб) повинні мати протиправний характер, шкода та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Вина посадових осіб органів державної влади не є обов`язковою. Тягар доведення наявності зазначених трьох умов покладається на позивача, який звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди. Протиправність дій чи бездіяльності посадової особи або органу є одним з обов`язкових елементів, встановлення якого створює сукупність підстав для виникнення обов`язку з відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, оскільки за змістом статей 1173, 1174 ЦК України підлягає відшкодуванню шкода, завдана не будь-якими, а саме незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади чи його посадової особи. Слід зазначити, що за ч.2 ст. 82 ЦПК України не доказуються обставини справи, встановлені рішенням по справі № 766/3087/21, а не висновки суду, викладені у його мотивувальній частині. Під протиправністю потрібно розуміти безпосередню суперечність (невідповідність) рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта. Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed