Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 вересня 2006 року. Позивач вважає, що подальше продовження шлюбних відносин та збереження шлюбу із відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. Вказує, що від шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час неповнолітні. Однак останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що строк на примирення надавати недоцільно, оскільки спроби помиритися виявилися безрезультатними. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача та її представника адвоката Капака В.М. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Просили шлюб між позивачем та відповідачем розірвати, строк на примирення не надавати, оскільки примирення неможливе, шлюб носить виключно формальний характер. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача та її представника. Відповідач двіччі належним чином повідомлений судом про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ), зареєстровану у встановленому законом порядку, і яка підтверджується інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 27.01.2025 вих. № 1066314, ухвали про відкриття провадження у справі, судової повістки та копії позовної заяви з додатками. Вказана кореспонденція з штриховими ідентифікаторами 0610227110247 та 0610231615493 повернулась до суду органом поштового зв`язку з довідкою, у якій вказано причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, від відповідача [PERSON] надійшла заява від 06.03.2025 про розгляд справи без його участі. У вказаній заяві відповідач зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, розгляд справи просить здійснити без його участі. Враховуючи, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2006 року, актовий запис № 168. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною вимог про розірвання шлюбу є неможливість продовжувати шлюбне життя у зв`язку з чим фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача, шлюб носить формальний характер. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Згідно із\~Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3\~статті 105 СК України\~визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За частиною 2\~статті 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що шлюб між ними носить формальний характер, подружні відносини припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved