Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

22.01.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.10.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2277. На час пред`явлення позову до суду від даного шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки позивачка та відповідач мають протилежні погляди на життя та обов`язки чоловіка та дружини. Окрім того, сторони не проживають разом, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільне господарство, між ними повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 141/50/25 та призначено розгляд справи на 04.03.2025. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 04.03.2025 не з`явилась, при цьому, 12.02.2025 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Коваленко М.В. від 12.02.2025 про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 04.03.2025 не з`явився, натомість, 28.01.2025 до суду надійшла заява відповідача від 28.01.2025 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 31.10.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2277. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення спільного життя, тому позивачка вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню, оскільки у сторін відсутнє бажання проживати однією сім`єю, вони наполягають на розірванні шлюбу, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК\~України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з урахуванням визнання позову відповідачем, на підставі ч. 1 ст.\~142\~ЦПК\~України суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок), а решта 50 відсотків судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved