Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

В травні 2024 року представник відповідача адвокат Цвера І.С. звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, за надані послуги з професійно-правничої допомоги що становлять 26 000,00 грн. Заява мотивована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2024 по даній справі №754/935/23 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовлено. Одночасно із відзивом на позовну заяву стороною відповідача було подано орієнтовний розрахунок суми судових витрат та повідомлено суд що остаточний, детальний розрахунок судових витрат та документи на підтвердження розміру витрат буде надано суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. 28.02.2023 між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням "Бірайт Адвокасі" було укладено договір про надання правничої допомоги №28/02 з метою представництва інтересів та захисту прав [PERSON] . На виконання вимог ст. ст. 137,141 ЦПК України надає суду: замовлення №1/2023 на надання правничої допомоги від 28.02.2023; роздруківки електронного доказу про оплату послуг - виписку по рахунку; Акт про надання правничої допомоги №1 від 26.04.2024; докази здійснених витрат на поштові відправлення. З огляду на те, що витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу у розмірі 26 000,00 грн пов`язані із підготовкою до розгляду та розглядом справи у суді першої інстанції за необгрунтованим позовом [PERSON] вважає, що розмір таких витрат є пропорційним та є всі підстави для їх відшкодування позивачем. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2024 заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Цвера І.С., про ухвалення додаткового рішення у справі №754/935/23 повернено без розгляду з огляду на недодержання вимог ч. 4 ст. 183 ЦПК України. Постановою Київського апеляційного суду від 25.11.2024 апеляційну скаргу представника відповідача [PERSON] - адвоката Цвери І.С. задоволено. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2024 скасовано, справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 30.12.2024 справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва та 08.01.2025 протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана до провадження судді Слободянюк А.В. 05.03.2025 від представника позивача адвоката Могилян Л.В. надійшов відзив, за змістом якого він є запереченням щодо заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якому сторона позивача просила відмовити у повному обсязі у стягненні з [PERSON] витрат на правничу допомогу. Представник позивача посилався на те, що витрати на правничу допомогу, заявлені до стягнення відповідачем, є неспівмірними по відношенню до даної справи. Посилаючи на практику Верховного Суду України зазначила, що витрати заявлені до стягнення з позивачки не відповідають критеріям розумності, співмірності за складністю справи. Крім того, позивач зазнала значних збитків, оскільки позику у розмірі 240 079,50 грн, що за курсом продажу доларів США, встановленим ПАТ КБ "ПриватБанк" на день укладення договору позики становило еквівалент 8 615,00 доларів США, не повернуто в повному обсязі та існує борг з врахуванням штрафних санкцій у розмірі 454 664,60 грн. Звертає увагу на те, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює, є переселенкою. Крім того, просить у випадку задоволення клопотання відповідача максимально зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як вбачається з матеріалів справи, дане судове рішення було ухвалено судом в порядку загального позовного провадження, а отже, з огляду на вищезазначені положення цивільно-процесуального закону, вказана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає розгляду в тому самому порядку що й судове рішення. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Цвера І.С. підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення та просила її задовольнити з підстав, наведених в ній. Представник позивача адвокат Могилян Л.В. заперечувала проти ухвалення додаткового рішення з підстав, викладених у письмових запереченнях. Дослідивши матеріали справи та заяви, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2024 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Скляр О.С., про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовлено (том 2 а.с.86-90). Із відзиву на позовну заяву вбачається, що стороною відповідача у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначено що докази щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу будуть подані в строки передбачені законом після ухвалення рішення судом (том 1 а.с.98). Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідача звернувся до суду засобами поштового зв`язку 29.04.2024 через засоби оператора поштового зв`язку «Укрпошта» (том. 2 а.с.102). У зв`язку із наведеним суд вважає, що докази про понесені витрати на правничу допомогу стороною відповідача подано в установлений законом строк. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача до суду подано заперечення на заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, в якій вказує, що заявлена сума 26 000,00 грн є неспівмірною із обсягом наданих адвокатом послуг, витрати заявлені до стягнення з позивачки не відповідають критеріям розумності, співмірності за складністю справи. Крім того, позивач зазнала значних збитків, кошти залишилися неповернутими, а також наразі позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює, є переселенкою. Крім того, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмові в позові - на позивача. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правничу допомогу представником відповідача надано договір про надання правничої допомоги № 28/02 від 28.02.2023, замовлення №1/2023 на надання правничої допомоги на підставі договору №02/28 від 28.02.2023, Акт №1 про надання правничої допомоги на підставі договору №28/02 від 28.02.2023, виписку по рахунку від 15.04.2024 про зарахування коштів в сумі 26 000,00 грн в рахунок оплати за юридичні послуги згідно договору від 28.02.2023, чеки поштових відправлень, ордер на надання правничої (правової) допомоги АА №1334775 від 01.08.2023 адвокатом адвокатського об`єднання "Бірайт Адвокасі" Цверою І.С., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4964 від 24.04.2012. Відповідно до п.п. 2.1,2.2,3.1,3.2,3.6 Договору про надання правничої допомоги №28/02 від 28.02.2023 питання, щодо яких надається правнича допомога за договором, формуються клієнтом у замовленні. Правнича допомога з питань, визначених у замовленні, може надаватися виконавцем у формі, зазначеній в договорі. Обсяг та зміст правничої допомоги, строк виконання, умови оплати, порядок здійснення платежів та інші умови формуються у замовленні за взаємним погодженням сторін. Погоджене замовлення підписується виконавцем та клієнтом, після чого становить невід`ємну частину договору. Плата (гонорар) за договором та порядок розрахунків визначається та погоджується сторонами в замовленні. Якщо у виключних випадках сторони не визначили плату (гонорар) у замовленні, він вказується в Акті надання правничої допомоги в залежності від обсягу витраченого співробітником виконавця часу на надання правничої допомоги, виходячи з узгодженого порядку оплати. Підтвердженням надання правничої допомоги є підписаний сторонами Акт надання правничої допомоги. Клієнт зобов`язаний оплатити виконавцю суму зазначену в Акті надання правничої допомоги протягом 3 банківських днів з моменту підписання такого акту, в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця (том 2 а.с.206-208). 28.02.2023 між АО "Бірайт Адвокасі" та [PERSON] було підписано замовлення №1/2023. Сторони встановили, що гонорар за надання правничої допомоги розраховується виходячи з погоджених ставок фахівців виконавця та встановлюється у розмірі 2 000,00 грн за годину роботи адвоката виконавця. Гонорар за надання правничої допомоги за участь у судовому засіданні встановлюється у розмірі 2 500,00 грн за участь адвоката виконавця в одному судовому засіданні. Сторони домовились, що відкладення судового засідання та/або зняття справи з розгляду, у зв`язку з обставинами, які об`єктивно не залежать від виконавця, не є підставою для відмови клієнта від оплати гонорару, проте в такому випадку гонорар встановлюється у розмірі 700,00 грн за умови прибуття адвоката до приміщення суду (том 2 а.с.209). Згідно Акту 1 про надання правничої допомоги на підставі Договору №28/02 від 28.02.2023, Чабала О.Г. прийняв надану виконавцем на підставі замовлення №1/2023 від 28.02.2023 професійну правничу допомогу. Акт містить деталізований перелік наданих послуг, зазначення ціни та витраченого часу. Всього вартість наданих послуг складає 26 000,00 грн (том 2 а.с.99). [PERSON] сплатив гонорар за Актом 1 про надання правничої допомоги в розмірі 26 000,00 грн, про що наявна виписка по рахунку АО "Бірайт Адвокасі" ( том 2 а.с.98). Судом також досліджено докази здійснення витрат стороною відповідача на поштові відправлення заяв по суті справи учасникам процесу (том 2 а.с.100, 101). Враховуючи викладене, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, та подання стороною позивача заперечення щодо ухвалення додаткового рішення, а також оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог представника відповідача шляхом ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Outcome: partial