Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

19.12.2024 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 09.10.2024 приблизно о 19 год. 00 хв. її сину [PERSON] , [INFO] , малолітнім громадянином [PERSON] , [INFO] , було завдано тілесні ушкодження. У зв`язку з вище викладеними обставинами її син [PERSON] проходив лікування в КНП «КМЛ №16» КМР з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забійна рана тім`яної ділянки голови зліва, внутрішньо-шкірна гематома. Відповідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта №1983, тілесні ушкодження, завдані сину позивача [PERSON] відносяться до легких тілесних ушкоджень , які викликали короткочасний розлад здоров`я понад шість днів, але не більше трьох тижнів. Позивач повідомляє, що за даним фактом вона звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення до ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 28.10.2024 отримала відповідь з поліції, що [PERSON] до кримінальної відповідальності притягнути не є можливим у зв`язку з тим, що на момент вчинення злочину він не досяг 16-річного віку. В зв`язку з цим до відповідальності притягується його мати [PERSON] 11.11.2024 за вище вказаним фактом постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Позивач зазначає, що завдання її сину тілесних ушкоджень спричинило матеріальну шкоду у розмірі 4318 (чотири тисячі триста вісімнадцять) гривень 72 копійки, яка виражається у витратах на ліки, лабораторних дослідженнях, та моральну шкоду, яка складає 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Сума моральної шкоди обумовлюється тим, що після скоєння протиправних дій, особі було заподіяно фізичні та душевні страждання, які не можливо компенсувати будь-якими матеріальними цінностями. На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 4318 (чотири тисячі триста вісімнадцять) гривень 72 копійки та моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.01.2025 відповідачем [PERSON] скеровано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, надані позивачем докази вважає неналежними, а також вказує на те, що у позовній заяві не зазначено, яких саме душевних страждань було заподіяно потерпілій дитині. У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримає у повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач надала до суду клопотання, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розглядати справу без її участі. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої малолітньою особою її сину. Відповідачем позивач зазначила [PERSON] , яка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Як на підставу позову про відшкодування майнової і моральної шкоди позивач посилалась на ст.ст. 1166, 1167 ЦК України. Так, частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Згідно з ч. 4 ст. 1178 ЦК України якщо малолітня особа завдала шкоди як з вини батьків (усиновлювачів) або опікуна, так і з вини закладів або особи, що зобов`язані здійснювати нагляд за нею, батьки (усиновлювачі), опікун, такі заклади та особа зобов`язані відшкодувати шкоду у частці, яка визначена за домовленістю між ними або за рішенням суду. З п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди. Диспозиція наведених норм покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України № 6-183цс14 від 03 грудня 2014 року. Вивченням наданих матеріалів встановлено, що 09.10.2024 приблизно о 19 год. 00 хв. [PERSON] , [INFO] , малолітнім [PERSON] , [INFO] , було завдано тілесні ушкодження. За вказаним фактом постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2024 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 17). Відповідно до ст.82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача є преюдиціальним фактом та не підлягає доказуванню. З копії відповіді з ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 28.10.2024 № 45.1/2-5979Ю, вбачається, що з матеріалів за заявою [PERSON] формально вбачається склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, але, оскільки, [PERSON] є малолітнім та не досяг 16-річного віку, його не можливо притягнути до криімнальної відповідальності. Згідно з копією висновку спеціаліста СМЕ № 1983 від 21-22.10.2024 (а.с. 14-15), слідує, що [PERSON] дійсно були заподіяні легкі тілесні ушкодження в результаті події від 09.10.2024. На підтвердження позовних вимог позивач надала копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 3427 від 24.10.2024 (форма № 027/о) (а.с. 5), копію дослідження МРТ головного мозку [PERSON] від 15.10.2024 (а.с. 6), копію довідку № 46 від 15.10.2025 щодо вартості оплачуваного обстеження МРТ головного мозку (а.с. 6 зворот), копію висновку невролога від 16.10.2024 (а.с. 7), копію довідки, виданої травматологом від 09.10.2024 (а.с. 12), копії фіскальних чеків, квитанціій (а.с. 10, 10 зворот, 11, 11 зворот,13, 13 зворот). З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 3427 від 24.10.2024 (форма № 027/о) слідує, що [PERSON] , [INFO] , після огляду у дитячому травматологічному відділенні в КНП "КМЛ №16" КМР, перебував у подальшому на амбулаторному лікуванні з 09.10.2024 по 24.10.2024 в Приватній клініці ЗПСМ «Family Clinic» (ФОП [PERSON] ) з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забійна рана тім`яної ділянки голови зліва, струс головного мозку, внутрішньо-шкірна гематома; лікувальні рекомендації: нагляд невролога, травматолога, сімейного лікаря, обмеження фізичної активності на 1 місяць (а.с. 5). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, доводи, на які посилається позивач щодо стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, є підставою для часткового задоволення позову, оскільки причетність дитини відповідача до виявлених у [PERSON] тілесних ушкоджень була встановлена, відповідач до адміністративної відповідальності за вчинення її сином неправомірних дій відносно сина позивачки притягнута відповідно до постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2024. Судом встановлено, що сину позивача винними діями сина відповідача було завдано моральної шкоди, за таких обставин, відповідальність за завдану моральну шкоду є доведеною. У зв`язку із зазначеним суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Моральна шкода відшкодовується, зокрема, грошовими коштами. Як визначено ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала шкоди, з урахуванням інших обставин, що мають значення для справи. На підставі викладеного, враховуючи ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених сином позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок в якості відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде співмірним із спричиненою сину позивача моральною шкодою, відповідатиме принципам розумності і справедливості, не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду із позовними вимогами була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1211,20 грн., яка складається з судового збору за вимогу про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, оскільки обидві вимоги є грошовими та складають загальну ціну позову. На підставі наведеного та

Outcome: partial