Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 30.12.2024 [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТзОВ «Дієса» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Позов обґрунтований тим, що позивачка перебувала у трудових відносиназ з ТзОВ «Дієса» з 06.12.2023 по 07.02.2024. При звільненні позивачці не було виплачено нараховану заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі складає 25\~616,31 грн. На підставі викладеного позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь 25\~616,31 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача 06.02.2025 представник відповідача Вітинська В.В. через систему «Електронний суд» подала відзив, в якому позовні вимоги фактично не заперечила. Визнала заборгованість перед позивачкою по заробітній платі в заявленому розмірі. Невиконання обов`язку щодо виплати заробітної плати зумовлене форс-мажорними обставинами. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 10.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2\~ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 06.12.2023 [PERSON] прийнята на посаду товарознавця Департаменту роздрібної торгівлі та продажів ТзОВ «Дієса» (трудова книжка серії [NUMBER] , а.с. 5-7). 07.02.2024 [PERSON] звільнена з роботи за угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ №Z00/06/02/002 від 07.02.2024, а.с. 8). Заборгованість ТзОВ «Дієса» перед [PERSON] по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі (зменшена на суми ПДФО та військового збору, утриманих роботодавцем), становить 25 616,31 грн. (розрахункові листки за грудень 2023 року - березень 2024 року, а.с. 9-10). Відповідач добровільно не виплатив заборгованість по заробітній платі, що стало підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Відповідно до\~ст.\~43\~Конституції України\~кожен має\~право на\~працю,\~що включає\~можливість заробляти\~собі на\~життя працею,\~яку він\~вільно обирає\~або на\~яку вільно\~погоджується.\~Кожен має\~право на\~належні,\~безпечні і\~здорові умови\~праці,\~на заробітну\~плату,\~не нижчу\~від визначеної\~законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Отже, аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем, виконувала трудові обов`язки та має право на винагороду (заробітну плату). Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, становить 25\~616,31 грн. Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Суд висновує, що права позивачки є порушеними, а відповідач є відповідальним за це. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved