Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 листопада 2023 року та 29 листопада 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] були укладені договори позики № 76942252 і № 4158228 відповідно, які підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстрів боржників № 22 від 11 квітня 2024 року та № 26 від 24 червня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 30\~937,50 грн за договором позики № 76942252 від 21 листопада 2023 року; 15\~006,00 грн за договором позики № 4158228 від 29 листопада 2023 року. Крім того, 30 листопада 2023 року та 01 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] були укладені кредитні договори № 42284-11/2023 і № 01525-12/2023 відповідно, які підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 24 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24052024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстрів боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 27125,00 грн за договором № 42284-11/2023 від 30 листопада 2023 року; 16\~200,00 грн за договором № 01525-12/2023 від 01 грудня 2023 року. Всупереч умовам вказаних договорів, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, після відступлення права вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з вказаними обставинами, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 89 268,50 грн і судові витрати. За ухвалою суду від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. 11 грудня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно з яким вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено факту укладення між сторонами кредитних договорів, що в свою чергу свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів і сплати процентів, а також відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Так, позивачем не надано доказів того, що наявні в матеріалах справи копії договорів створювалися у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» і що вони підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, з можливістю ідентифікувати підписантів договору. Вважав, що долучені до позову договори не можуть вважатися електронним документом, оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» і не містять підписів сторін договору. Також, відповідач зазначив про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність». Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Так, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт отримання ним (відповідачем) коштів і не надано суду виписки, з якої би чітко вбачався факт перерахування коштів. Надані до позову розрахунки заборгованості за спірними кредитними договорами не містять даних про суми коштів, що сплачені ним ( [PERSON] ) коштів у рахунок погашення заборгованості, а також розміру процентної ставки обрахунку заборгованості. Оскільки вказані розрахунки, не є зведеними документами, які не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами, вважав, що позивач не довів наявність заборгованості за кредитними договорами в розмірах, визначених у розрахунках. Крім того, вказав, що подані копії договорів факторингу не містять будь-якої інформації, яка б могла свідчити про відступлення права вимоги до нього (відповідача), як то ПІБ, номер кредитного договору та інші дані. На підтвердження факту відступлення права вимоги, позивачем надано витяги з реєстрів боржників, однак вони не містять підписів сторін договорів факторингу, а лише підпис представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», що свідчить про те, що вони виготовлені позивачем самостійно та що позивач може зазначити в них будь-яку інформацію на власний розсуд. Незважаючи на недоведеність позовних вимог, відповідач також вказав, що за період до прострочення боржника підлягають до стягнення проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. З огляду на вказані обставини, просив відмовити ТОВ «ФК «ЄАПБ» у задоволенні позовних вимог. 30 грудня 2024 року до суду від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Летун Т.В. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено про те, що укладення кредитних договорів було здійснено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, а тому для укладення договорів необхідно здійснити певну послідовність дій, направлених на укладення договорів та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладення договору. Сторони погодили розміри кредитів і позики, грошову одиницю, в якій надано кошти, строки та умови користування ними, в кожному з договорів передбачено умови та строки нарахування відсотків, що свідчить про ознайомлення позичальника зі всіма істотними умовами договорів і про наявність волі відповідача для укладення кредитних договорів в електронній формі на погоджених умовах, шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні договорів. Жодних заперечень з приводу того, що позичальник не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення і підписання договорів висловлено не було. Відповідно до умов договорів, кошти надано позичальнику в безготівковій формі на банківську карту, вказану ним власноруч при заповненні форм заявки при укладанні договорів. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/отримання кредитних коштів, однак ним не надано суду належних і допустимих доказів на спростування вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що такий рахунок йому не належить. Представник вважала, що долучені докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту перерахування коштів та обґрунтування розміру заборгованості відповідача за договорами. Також, у розрахунках заборгованості, наданих первісними кредиторами, відображено порядок нарахування відсотків, який було здійснено відповідно до умов договорів і додатків до них. Крім того, представник позивача вказала, що за умовами договору факторингу № 14/06/21, укладеного 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони погодили, що первісний кредитор має право передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги відповідно до форми, встановленої у відповідному додатку. Тобто, перехід права вимоги за договорами позики від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законним і таким, що відповідає законодавству, підтверджується договором факторингу та додатками до нього. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на те, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві, як на підстави відмови в задоволенні позовних вимог, є необґрунтованими, недоведеними та такими, що суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених у постановах Верховного Суду, а тому не підлягають задоволенню, представник відповідача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. За ухвалою суду від 07 січня 2025 року було ухвалено провести розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» свого представника в судове засідання не направив, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, в суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 листопада 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 76942252, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора JIX0p0G0ll, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 9\~000,00 грн, строком на 30 днів до 20 грудня 2023 року, зі сплатою зниженої процентної ставки, яка застосовується у відповідності до умов програми лояльності, в розмірі 0,625% в день і базової процентної ставки в розмірі 2,5% в день (а.с. 7-10, 92, 172-173). Також, 29 листопада 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4158228, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора kxrQrI95Px, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 4\~000,00 грн, строком на 21 день до 20 грудня 2023 року, зі сплатою базової процентної ставки за перший день користування позикою у розмірі 18,70% і базової процентної ставки з другого дня користування позикою до дати повернення позики в розмірі 3% (а.с. 18-21, 100, 172-173). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Зі змісту вказаного договору вбачається, що право вимоги\~ це\~права грошової\~вимоги щодо\~погашення (стягнення)\~заборгованостей з\~боржників,\~які виникли\~на підставі\~договору позики (а.с. 11-12, 121-124, 128, 133). 28 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду № 2 до вказаного договору факторингу, за умовами якої сторони погодили внести зміни до п. 1.3. договору, яким передбачено умови повідомлення боржників про відступлення права вимоги заборгованості фактору, та викласти його в новій редакції; решта положень договору залишаються без змін та діють в частині, що не суперечать даній додатковій угоді (а.с. 13). У відповідності до умов додаткової угоди № 7, яка була укладена 13 червня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» до договору факторингу № 14/06/2021, сторони домовилися викласти п. 9.1 договору, яким визначено набрання чинності, строк дії і пролонгація договору, та викласти його в новій редакції (а.с. 125). За умовами додаткової угоди № 22 до договору факторингу № 14/06/21, укладеної 11 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони, зокрема, погодили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників від 11 квітня 2024 року та ціну продажу згідно реєстрів боржників № 22 і № 23 від 11 квітня 2024 року (а.с. 14). На виконання умов п. 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сторони 11 квітня 2024 року уклали акт прийому-передачі реєстру боржників № 22 (а.с. 15, 126). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 22 від 11 квітня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76942252 в сумі 30\~937,50 грн, з яких: 9\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 21\~937,50 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 16, 127). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за договором позики № 76942252 станом на 30 вересня 2024 року становить 30\~937,50 грн і складається із: 9\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 21\~937,50 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 17). За умовами додаткової угоди № 30 до договору факторингу № 14/06/21, укладеної 24 червня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ», сторони, зокрема, погодили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників від 24 червня 2024 року та ціну продажу згідно реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року (а.с. 22, 129). 24 червня 2024 року на виконання умов п. 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року сторони уклали акт прийому-передачі реєстру боржників № 26 (а.с. 23, 130). Відповідно до реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 4158228 в сумі 15\~006,00 грн, з яких: 4\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11\~006,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 24, 131-132). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за договором позики № 4158228 станом на 30 вересня 2024 року становить 15\~006,00 грн і складається із: 4\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 11\~006,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 25). Крім того, 30 листопада 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 42284-11/2023, який було підписано електронним підписом позичальника W5728, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5 000,00 грн, строком кредитування 360 днів до 23 листопада 2024 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 2,50 % в день; загальна вартість кредиту становить 50\~000,00 грн і складається із: 5\~000,00 грн сума кредиту за договором; 45 000,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 31-35, 108, 172-173). Також, 01 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 01525-12/2023, який було підписано електронним підписом позичальника W0163, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000,00 грн, строком кредитування 360 днів до 24 листопада 2024 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 2,50 % в день; загальна вартість кредиту становить 30\~000,00 грн і складається із: 3\~000,00 грн сума кредиту за договором; 27 000,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 37-41, 104, 172-173). 24 травня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 27\~125,00 грн за кредитним договором № 42284-11/2023 від 30 листопада 2023 року; 16\~200,00 грн за кредитним договором № 01525-12/2023 від 01 грудня 2023 року (а.с. 43-47). Згідно з розрахунком позивача, станом на 30 вересня 2024 року заборгованість [PERSON] становить: 27\~125,00 грн за кредитним договором № 42284-11/2023 і складається із: 5\~000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22\~125,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 16\~200,00 грн за кредитним договором № 01525-12/2023 і складається із: 3\~000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13\~200,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 36, 42). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами договору досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, оскільки відповідач умови договорів про надання фінансового кредиту № 42284-11/2023 від 30 листопада 2023 року та № 01525-12/2023 від 01 грудня 2023 року належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами про надання фінансового кредиту: - № 42284-11/2023 у розмірі 27\~125,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 125,00 грн сума заборгованості за процентами; - № 01525-12/2023 у розмірі 16\~200,00 грн, з яких: 3\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 200,00 грн сума заборгованості за процентами, всього в загальному розмірі 43\~325 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договорами позики № 76942252 від 21 листопада 2023 року та № 4158228 від 29 листопада 2023 року слід зазначити наступне. За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики № 76942252 від 21 листопада 2023 року та № 4158228 від 29 листопада 2023 року тим, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстрів боржників № 22 від 11 квітня 2024 року та № 26 від 24 червня 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі: 30\~937,50 грн за договором позики № 76942252 від 21 листопада 2023 року; 15\~006,00 грн за договором позики № 4158228 від 29 листопада 2023 року. Зі змісту договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року вбачається, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Зі змісту вказаного договору вбачається, що право вимоги це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики; право вимоги це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли\~на підставі\~договору позики (а.с. 121-124), тоді як договори позики № 76942252 і № 4158228 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] були укладені лише 21 листопада 2023 року та 29 листопада 2023 року, тобто пізніше ніж договір факторингу. Крім того, надані суду додаткові угоди до вказаного договору факторингу також не містять умов щодо відступлення права вимоги до боржників, яке виникне в майбутньому. Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність і достовірність кожного доказу окремо, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт набуття права вимоги до [PERSON] за договорами позики № 76942252 від 21 листопада 2023 року та № 4158228 від 29 листопада 2023 року, то суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та недоведеними, а тому дійшов висновку про необхідність відмови в їх задоволенні. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1\~469,59 грн, виходячи з розрахунку: 43\~325,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 3 028 грн (сума сплаченого судового збору) / 89 268,50 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial