Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки, що розташована на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Просив визнати право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324083900:00:029:0032 площею 4,36 га, що розташована на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, що входить до складу Терешківської сільської об`єднаної територіальної громади, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без участі не надав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.03.2019 у цивільній справі №545/3245/17 за позовом [PERSON] до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Полтавської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] про встановлення факту та про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Терешківської сільської ради Полтавського району, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Полтавської районної державної нотаріальної контори, Комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради, [PERSON] , Приватного нотаріуса Полтавського міського округу Кравченко Ольги Олександрівни, Селянського фермерського господарства «Людмила» про встановлення факту прийняття спадщини та зобов`язання скасування державної реєстрації договору оренди землі, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06.11.2018 скасовано та постановлено нове. У задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту та про визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування відмовлено; у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та зобов`язання скасування державної реєстрації договору оренди землі відмовлено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2\~989,50 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.03.2019 встановлено, що [INFO] помер [PERSON] батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 4,36 умовних кадастрових гектарів розташована на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області (на час розгляду справи в суді Терешківська сільська рада) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 5324083900:00:029:0032. Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.07.2017 земельна ділянка площею 4,36 га, кадастровий номер: 5324083900:00:029:0032, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, належить на праві приватної власності [PERSON] , документ, що посвідчує право: Державний акт від 27.03.2006 ЯА 907381. Відповідно до архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №907381 наданого на виконання вимог ухвали суду від 10.12.2024 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,36 га кадастровий номер: 5324083900:00:029:0032, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.65). Таким чином, спірне нерухоме майно належало спадкодавцю [PERSON] на праві власності на момент смерті. Згідно з повідомленням Полтавської районної державної нотаріальної контори від 14.02.2025 спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась (а.с.112). Відповідно до постанови державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 19.01.2017 №02-31/32 вбачається, що до нотаріальної контори звернувся представник [PERSON] із зверненням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого [INFO] [PERSON] . У зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 4,36 га та відсутності факту прийняття спадщини постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 19.01.2017 №02-31/32 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,36 га , що знаходиться на території Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.22). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.1,3.\~ст.1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини раво на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1,3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. На підтвердження факту прийняття спадщини позивач у своїх додаткових поясненнях посилалався на володіння та користування спадковим майном. В обгрунтування своєї позиції наводив висновки Врховного Суду, зокрема, у справах №747/467/18 від 22.12.2021 року, №369/6884/18 від 12.09.2022 року. Разом із тим, правові позиції наведені позивачем є не релевантними до даних правовідносин. Так, у цій справі спадкодавець помер у 2006 році, тому набуття права на спадщину регулюється ст.1268, 1269 ЦК України, які не предбачають прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Тоді як, позивач наводить практику Верховного Суду в якій висловлена позиція щодо правовідносин, які охоплювалися нормами ЦК Української РСР (1963 р.) та діяли до 2004 року. Водночас, у даній справі позивачем не надані докази на підтвердження факту прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , зокрма, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса у строк встановлений законом. Факт постійного проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] на момент відкриття спадщини, а саме 02.01.2006 року та прийняття ним спадщини відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України був предметом розгляду у справі №545/3245/17 (провадження 22-ц/814/306/19) та у встановлені такого факту судом апеляційної інстанції було відмовлено. Таким чином, враховуючи відсутність факту прийняття спадщини позивачем, останній не набув права власності на спірне майно в порядку спадкування. За таких обставин, позовні вимоги є необгрунтованими та в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed