Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору дарування від 13.12.2023, посвідченого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Закарпатської області Маріною I.М. 1461, позивач є власником будинку [ADDRESS] . Позивач розробив проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для обслуговування житлового будинку та одержав кадастровий номер на вказану земельну ділянку № 2123687500:11:001:0108, площею 0,2140 га, яка внесена до держаного земельного кадастру при розробленні проєкту землеустрою. Звернувшись до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області із заявою про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та видачу документа на право власності на землю, він отримав лист Відповідача від 30.10.2024 № B-774/07.1-09 про те, що рішенням Відповідача від 09 лютого 2024 р. N? 2912 йому відмовлено у затвердженні вищевказаної технічної документації у зв?язку з невідповідністю розташування земельної ділянки. Згідно з генеральним планом с. Чорна Тиса земельна ділянка знаходиться на землях ДП "Ясінянське ЛМГ" (Довжанське лісництво). Однак, вказане рішення Відповідача не підтверджується належними документами. Зокрема, генерального плану села Чорна Тиса Рахівського району Закарпатської області не існує. Також, згідно з листом Філі "Ясінянське лісомисливське господарство" ДП "Ліси України" від 11.10.2024 № 1622/21.36-2024 в межах населеного пункту с. Чорна Тиса відсутні земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні філії "Ясінянське лісомисливське господарство" ДП «Ліси України». Оскаржуване рішення Відповідача щодо не затвердження заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, оформленою у вигляді листа, є протиправною. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач намагається усунути перешкоду у реалізації його прав. Відповідно до частини 10 статті 118 Земельного кодексу України рішенням, яке може порушити права особи і яке може бути оскаржене до суду, може вважатися рішення про відмову органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду. Якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб?єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов?язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача. Застосування судом зазначеного способу захисту права не можливо вважати втручанням у дискреційні повноваження Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, оскільки вищевказана селищна рада протиправно відмовила у затвердженні технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, та належним способом захисту порушеного права у спірному випадку є зобов?язання відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою та передати земельну ділянку у власність позивачу. Спір за цією справою виник відносно права позивача на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. Відповідно, Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області діяла не як суб?єкт владних повноважень, а як розпорядник земель комунальної власності Ясінянської територіальної громади Рахівського району Закарпатської області. Таким чином, спір за цією справою виник відносно права позивача на земельну ділянку обслуговування житлового будинку та одержав кадастровий номер на вказану земельну ділянку № 2123687500:11:001:0108, площею 0,2140 га, є приватноправовим, стосується речового права як позивача, так і Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, і правомірності здійснення нею правомочностей землекористувача та розпорядника земель територіально громади селища Ясіня, об?єднаної територіальної громади, Рахівського району Закарпатської області та виник у зв?язку із вимогою позивача про надання земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, та одержав кадастровий номер на вказану земельну ділянку № 2123687500:11:001:0108, площею 0,2140 га, тобто виник із цивільних, земельних правовідносин, а тому справа повинна бути розглянута у порядку цивільного судочинства Рахівським районним судом. Вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв?язку із розглядом справи, - витрати на професійну правничу допомогу - 60 000 гривень. З огляду на викладене, просить скасувати рішення Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області від 09 лютого 2024 року № 2912 в частині відмови [PERSON] у затвердженні технічної документації на вказану земельну ділянку № 2123687500:11:001:0108, площею 0,2140 га у зв`язку з невідповідністю розташування земельної ділянки. Визнати право власності [PERSON] в порядку приватизації на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку кадастровий номер на вказану земельну ділянку № 2123687500:11:001:0108, площею 0,2140 га. Стягнути з Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.11.2024 було відкрито провадження у справі, призначено її розгляд в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов. Ясінянська селищна рада 06.11.2024 направила відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з таких підстав. Земельна ділянка, на яку позивач розробив проєкт землеустрою, кадастровий номер №2123687500:11:001:0108, площею 0,2140 га, що розташована за адресою [ADDRESS] , є земельною ділянкою державної власності й знаходиться у межах земель, які надані у постійне користування Філії "Ясінянське лісомисливське господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" для ведення лісового та мисливського господарства, доказом чого, є генеральний план забудови села Чорна Тиса на період до 2025 року, затверджений рішенням дев`ятнадцятої сесії четвертого скликання Чорнотисянської сільської ради від 31.01.2006 року №13. Також лист отриманий від Філії "Ясінянське лісомисливське господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" № 1718/21.36-2024 від 18.10.2024 року, в якому зазначено, що ділянка з кадастровим номером № 2123687500:11:001:0108 розташована в лісовому фонді філії, а саме в [ADDRESS] , на території Довжанського лісництва. 15 січня 2024 року до Ясінянської селищної ради надійшло клопотання від [PERSON] про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0.2140 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. 08 лютого 2024 року постійною депутатською комісією з питань земельних відносин, планування території, екології та охорони природи Ясінянської селищної ради, розглянувши дане клопотання було встановлено, що відповідно до відображених даних на генеральному плані с.Чорна Тиса, сформована за його технічною документацією земельна ділянка 100% накладається на територію лісового фонду, постійним користувачем якого є Філія "Ясінянське лісомисливське господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України". По даному клопотанню було прийнято рішення тридцять третьої (позачергової) сесії восьмого скликання Ясінянської селищної ради від 09 лютого 2024 року №2912, про що позивачу було повідомлено. 02 вересня 2024 року [PERSON] знову звернувся до Ясінянської селищної ради з клопотанням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0.2140 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , проте відповідно до статті 8 Закону України "Про звернення громадян" повторні звернення з одного й того ж питання одним і тим же органом, від одного і того ж громадянина не розглядаються, тому йому було письмово повідомлено про це. Ясінянська селища рада як орган місцевого самоврядування не може розпоряджатися вищезазначеною земельною ділянкою. На генеральному плані села Чорна Тиса умовним позначенням за номером 19, розташована земельна ділянка Довжанського лісництва Філії "Ясінянське лісомисливське господарство", на яку претендує позивач. На підставі вищевикладеного просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Від начальника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області - Світлани Бокша, надійшло пояснення на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначило повноваження Держгеокадастру. Також у поясненнях зазначено, що позивач звернувся до Ясінянської селищної ради Рахівського району із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та видачу документа на право власності на землю, але Відповідач своєю чергою відмовив у зв?язку з невідповідністю розташування земельної ділянки, що входить у повноваження останнього. Позивач 08.01.2025 подав відповідь на відзив, де зазначив, що посилання відповідача на те, що нібито землі, на яких розташовано будинок [ADDRESS] , згідно з генеральним планом села Чорна Тиса, Рахівського району, Закарпатської області є земельною ділянкою державної власності та передані у постійне користування ДП «Ліси України», не заслуговують на увагу, оскільки згідно з листом Філії «Ясінянське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України» від 11.10.2024 № 1622/21.36-2024 в межах населеного пункту с. Чорна Тиса відсутні земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні філії «Ясінянське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України». Окрім того, право постійного користування на землю має бути оформлено відповідним державним актом, виданим на підставі рішення уповноваженого органу, однак ані відповідач, ані ДП «Ліси України» не надають вказані докази передачі спірної земельної ділянки у постійне користування ДП «Ліси України». Відповідно до ч. 11 ст. 120 Земельного Кодексу України, якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, зобов`язаний передати земельну ділянку у власність або користування набувачу в порядку, встановленому цим Кодексом. Пропущення строку подання заяви, зазначеного в абзаці першому цієї частини, не може бути підставою для відмови набувачу (власнику) такого об`єкта у передачі йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт. Окрім того, предмет спору за цією справою є не надання дозволу на складання проекту землеустрою на спірну земельну ділянку, а визнання права на вказану земельну ділянку на підставі ст.ст. 116, 118, 120 Земельного Кодексу України, що виключає отримання дозволу від відповідача на складання проєкту із землеустрою під будинком, належним позивачу на праві власності, відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України. До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Таким чином, кадастровий номер на сформовану земельну ділянку не можливо отримати, якщо вона накладається на земельну ділянку, яка вже перебуває у власності або у користуванні. Отримання позивачем при формуванні технічної документації з земельної ділянки кадастрового номера для земельної ділянки для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] підтверджує те, що ця земельна ділянка не знаходиться у чиємусь користуванні або власності. Також зазначає, що копії документів, додані до відзиву, не посвідчені належним чином. Строк подання відзиву на відповідь, встановлений ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.11.2024 не є пропущеним, оскільки відзив відповідача отриманий позивачем засобами поштового зв`язку 03 січня 2025 року. Просить скасувати рішення Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області від 09 лютого 2024 р. № 2912 в частині відмови [PERSON] у затвердженні технічної документації на вказану земельну ділянку № 2123687500:11:001:0108, площею 0,2140 га у зв`язку з невідповідністю розташування земельної ділянки та визнати право власності [PERSON] в порядку приватизації на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку кадастровий номер на вказану земельну ділянку № 2123687500:11:001:0108, площею 0,2140 га й стягнути з Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою суду від 23.01.2025 було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представник Позивача - адвокат Бородін Д.В. надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника Позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Ясінянської селищної ради жодного разу в судове засідання не з`явився, 18.02.2025 селищний голова Ясінянської селищної ради Андій Делятинчук надав заяву, в якій просив справу розглянути без участі їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 12 ЗК України передбачено, що розпорядження землями територіальної громади віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад. Суд встановив, що [PERSON] , на підставі договору дарування серія та номер 1461, виданого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу 13.12.2023, являється власником житлового будинку загальною площею 68 кв.м, житлова площа якого складає 40,7 кв.м, який розташований у [ADDRESS] , що підтверджено витягом з державного реєстру речових прав №358339510 від 14.12.2023 (а.с. 26). З договору дарування від 13.12.2023 року вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок, який розташований у [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 2123687500:11:001:0108 (а.с. 28-31). Тобто земельна ділянка предметом договору не була. [PERSON] маючи на меті отримати у власність земельну ділянку для обслуговування цього будинку, замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] та подав проєкт із землеустрою для затвердження на сесії Ясінянської селищної ради. Ясінянська селищна рада 09 лютого 2024 року на трридцять третій сесії VIII скликання вирішила відмовити у передачі у власність земельної ділянки площею 0,2140 га, кадастровий номер 2123687500:11:001:0108 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] , у зв`язку з невідповідністю розташування земельної ділянки. Згідно з Генеральним планом села Чорна Тиса ця земельна ділянка знаходиться в межах земель, що перебувають у користуванні ДП "Ясінянське ЛМГ" (Довжанське лісництво) (а.с. 14). Питання про передачу [PERSON] земельної ділянки вивчалось на засіданні постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, планування території, екології та охорони природи 08.02.2024, де було встановлено, що земельна ділянка, що розташована у [ADDRESS] , повністю накладається на землі лісового фонду, що перебувають у постійному користуванні ДП "Ясінянське ЛМГ" відповідно до державного акту І-ЗК №000378, при цьому вилучення земель з лісового фонду у проєкті технічної документації відсутнє, тому комісія рекомендувала відмовити [PERSON] у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . На ухвалу суду про витребування доказів відповідач Ясінянська селищна рада надала оригінал Генерального плану села Чорна Тиса, що був розроблений архітектором [PERSON] у грудні 2005 року, який був затверджений рішенням дев`ятнадцятої сесії четвертого скликання Чорнотисянської сільської ради №13 від 31 січня 2006 року (а.с. 78), оглянувши який суд встановив, що витяг з генерального плану, що був доданий до відзиву Ясінянською селищною радою 06.12.2024, є ідентичний оригіналу генерального плану с. Чорна Тиса, тобто витяг повністю відповідає оригіналу, чим спростовано сумніви представника позивача щодо достовірності копії Генерального плану с. Чорна Тиса, що був наданий відповідачем до відзиву. Позивач заперечуючи відомості про те, що спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ДП "Ясінянське ЛМГ" надав відповідь директора філії "Ясінянське ЛМГ" Івана Романюка від 11.10.2024, в якій зазначено, що ним розглянуто запит щодо земельної ділянки, яка розташована за межами [ADDRESS] , тобто ця відповідь жодним чином не стосувалася земельної ділянки, яка є предметом цього позову (а.с. 12), адже спірна земельна ділянка розташована [ADDRESS] . Згідно з повідомленням директора філії "Ясінянське ЛМГ" від 18.10.2024 земельна ділянка з кадастровим номером 2123687500:11:001:0108 знаходиться у лісовому фонді філії, а саме [ADDRESS] . (а.с. 67). Крім того, Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" у листі №920/2.3.1-2025 від 14.02.2025 надало інформацію про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 2123687500:11:001:0108 входить в межі кварталу 15 виділу 10, виділ 11 Довжанського лісництва, згідно таксаційної характеристики виділ 10 площею 0,2 га - садиби приватні, захоплення приватними особами. Земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні ДП "Ліси України" відповідно до державного акту на право постійного користування виданого Ясінянському державному лісомисливському підприємству серії І-ЗК №000378 від 18.12.1996 року. Питання щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки із постійного користування державного лісогосподарського підприємства в межах кварталу 15 виділу 10,11 Довжанського лісництва філією "Ясінянське лісомисливське господарство" не розглядалося і згода на вилучення цієї земельної ділянки не надавалася. Рішення Кабінету Міністрів України чи іншого органу державної влади про вилучення з постійного користування ДП "Ліси України" філії Ясінянське лісомисливське господарство" земельної ділянки з кадастровим номером 2123687500:11:001:0108 і передачі у приватну власність не доводилось. Попри те, що Позивач просив не брати цей доказ до уваги, оскільки він був поданий після закриття підготовчого засідання, проте суд вважає за необхідне, з метою повного та всебічного розгляду справи та ухвалення законного і справедливого пішення, відхилити це клопотання Позивача, адже цей доказ був наданий Ясінянській селищній раді лише 11.02.2025, тобто вже після закриття підготовчого засідання, а отже він не міг бути поданий відповідачем раніше. Вирішуючи цей спір суд враховує джерела права, насамперед Конституцію України та Земельний кодекс України (далі ЗК України), в редакції, чинній на час виникнення правовідносин між сторонами. Стаття 14 Конституції України встановлює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, інформування населення щодо вилучення (викупу) та інші. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Статтею 118 ЗК України передбачено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Зі змісту статті 120 ЗК України слідує, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї). Також, суд застосовує норми Глави 27 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), де зокрема статтею 373 передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Стаття 375 передбачає, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу, де вказується, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Положення статті 377 ЦК України передбачає, перехід права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що розміщені на ній. Так, зокрема, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання за ним права на вказану ділянку, де він вважає, що йому має належати спірна земельна ділянка на підставі ст. 377 ЦК України та 120 ЗК України, при цьому він не надав суду взагалі будь-яких доказів належності чи то на праві власності, чи то на праві користування спірної земельної ділянки попередньому власнику житлового будинку [ADDRESS] , за яких право власності чи право користування могло б переходити до [PERSON] як до нового власника будинку, адже ці норми містять положення про перехід права на земельну ділянку до набувача об`єкта нерухомого майна в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, без зміни цільового призначення. В такому випадку не може діяти згадане вище положення про перехід до нового власника права власності, права користування на земельну ділянку в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), оскільки з наданих суду доказів не вбачається, що попередній власник жилого будинку мав які-небудь права на земельну ділянку. Саме така позиція міститься у Постанові Верховного Суду України у справі №127/10011/18. Щодо вимоги позивача про скасування рішення Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області від 09 лютого 2024 року №2912 в частині відмови [PERSON] у затвердженні технічної документації на земельну ділянку №2123687500:11:001:0108, то така також не підлягає до задоволення, оскільки позивач не довів, що земельна ділянка з кадастровим номером 2123687500:11:001:0108 перебуває поза межами території земель, що перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України" філії Ясінянське лісомисливське господарство", зокрема він не додав до позову жодного доказу у тому числі й висновку земельно-технічної експертизи з приводу, встановлення даних щодо фактичного землекористування, розмірів та меж земельних ділянок, їх відповідності відомостям, зазначеним у правовстановлюючих документах, та не звертався до суду про призначення такої. Свідок, [PERSON] , який є сертифікованим інженером-землевпорядником та виготовляв позивачу проєкт землеустрою та мав би володіти інформацією щодо накладення спірної земельної ділянки на земельну ділянку, що перебуває у користуванні ДП "Ліси України" філії Ясінянське лісомисливське господарство", судом не допитувався. За клопотанням позивача він викликався до суду, але поштова кореспонденція, що була направлена [PERSON] за адресою вказаною позивачем, була повернута до суду з відміткою уповноваженої особи Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, допит цього свідка за відсутності сторін, які подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, був би й не доречним, адже за наведених обставин не були присутніми учасники провадження, які б могли давати питання цьому свідку (експерту). В ході розгляду справи було встановлено, що відмовою [PERSON] у затвердженні технічної документації із землеустрою було те, що земельна ділянка з кадастровим номером 2123687500:11:001:0108 повністю накладається на землі, що перебувають у користуванні ДП "Ліси України" філії "Ясінянське лісомисливське господарство" (Довжанське лісництво). В ході розгляду справи було встановлено, що ця земельна ділянка у останнього не вилучалась, а Ясінянська селищна рада відповідно до ст. 154 Земельного кодексу України не має права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження, оскільки органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за шкоду, заподіяну їх неправомірним втручанням у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. За наведених обставин рішення Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області від 09 лютого 2024 року №2912 в частині відмови [PERSON] у затвердженні технічної документації на земельну ділянку №2123687500:11:001:0108 є законним, тому суд не встановивши підстав для його скасування відмовляє у задоволенні позову [PERSON] в цій частині також. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за Позивачем, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed