Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . На випадок своєї смерті спадкодавець заповіту не склав. Ще за життя спадкодавець мав невиконане грошове зобов`язання перед позивачем на загальну суму\~4000\~доларів США, що підтверджується розпискою. Ще за життя [PERSON] добровільно виконував грошове зобов`язання і фактично ним було сплачено позивачу 1250 доларів США. Станом на час смерті [PERSON] на [INFO] останній мав невиконане грошове зобов`язання перед позивачем на суму\~2750\~доларів США. В серпні\~2021\~року йому стало відомо про те, що [PERSON] помер. Оскільки на час смерті [PERSON] йому належало нерухоме майно, а саме: земельна ділянка кадастровий номер: 2622884201:01:004:0059, площею 0,3586 га для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка кадастровий номер: 2622884201:01:004:0057, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельна ділянка кадастровий номер: 2622884201:01:004:0058, площею 0,052 га для ведення особистого селянського господарства та домоволодіння по [ADDRESS] позивач на правах кредитора 31.01.2022\~року звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Бабича В.Л. із вимогою до спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] . Нотаріус [PERSON] повідомив, що ніхто із кола спадкоємців після смерті [PERSON] не заявляв до нотаріальної контори про відкриття спадщини. Також нотаріусом було направлено до Войнилівської селищної ради Калуського району листа про вирішення питання про відумерлість спадщини. Оскільки відповідач ніяких дій щодо спадкового майна після смерті [PERSON] не вчиняв, тому позивач самостійно на правах кредитора звернувся до Калуськго міськрайонного суду із заявою про визнання вищевказаного нерухомого майна відумерлою спадщиною. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 24.07.2023\~року визнано відумерлою спадщину: земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0059, площею 0,3586 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0057, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0058, площею 0,052 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; домоволодіння по [ADDRESS] , що належало померлому [PERSON] , який помер [INFO] . Також цим рішенням суду передано як відумерлу спадщину у власність Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області вищевказане майно. А тому просить стягнути із відповідача 2750,00 доларів США. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та без участі його представника, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.02.2019\~року [PERSON] зобов`язався виплачувати [PERSON] або його дружині [PERSON] щомісячно з березня\~2019\~року не менше 50 доларів США до повного погашення боргу у розмірі\~4000\~доларів США, що підтверджується розпискою. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00039712598 від 17.05.2023\~року. Станом на час смерті [PERSON] останній мав невиконане грошове зобов`язання перед [PERSON] на суму\~2750\~доларів США. Як вбачається із відповіді Войнилівської селищної ради за №02-25/1566\~від 26.10.2022\~року нотаріусу Бабичу В.Л., за [PERSON] числиться житловий будинок по [ADDRESS] , заповіт від його імені не посвідчувався, наявна первинна реєстрація на вищевказаний житловий будинок на його ім`я. Як вбачається зі змісту відповіді нотаріуса Бабича В.Л. за №109/02-14\~від 17.05.2023\~року ніхто із кола спадкоємців після смерті [PERSON] не заявляв до нотаріальної контори про відкриття спадщини. Нотаріусом направлено до Войнилівської територіальної громади Калуського району листа про вирішення питання про відумерлість спадщини, оскільки після смерті [PERSON] залишилося нерухома майно (зокрема земельна ділянка). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 24.07.2023\~року визнано відумерлою спадщину: земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0059, площею 0,3586га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0057, площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0058, площею 0,052 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; домоволодіння по [ADDRESS] , що належало померлому [PERSON] , який помер [INFO] . Також цим рішенням суду передано як відумерлу спадщину у власність Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, юридична адреса: вул. Шевченка, 114, смт. Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ\~04356478, нерухоме майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0059, площею 0,3586га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Лука Калуського району Івано- Франківської області; земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0057, площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] ; земельну ділянку кадастровий номер: 2622884201:01:004:0058, площею 0,052га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по в с. Лука Калуського району Івано-Франківської області; домоволодіння по [ADDRESS] . За правилами ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За правилами ч. 4\~ст. 1277 ЦК України\~територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно достатті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Згідно зі ст.1231\~ЦК України до\~спадкоємця переходить\~обов`язок\~відшкодувати майнову\~шкоду (збитки),\~яка була\~завдана спадкодавцем. До\~спадкоємця переходить\~обов`язок\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої спадкодавцем,\~яке було\~присуджено судом\~зі спадкодавця\~за його\~життя. До\~спадкоємця переходить\~обов`язок\~сплатити неустойку\~(штраф,\~пеню),\~яка була\~присуджена судом\~кредиторові із\~спадкодавця за\~життя спадкодавця. Майнова\~та моральна\~шкода,\~яка була\~завдана спадкодавцем,\~відшкодовується спадкоємцями\~у межах\~вартості рухомого\~чи нерухомого\~майна,\~яке було\~одержане ними\~у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 1,2\~ст. 1281 ЦК України). Відповідно до ч 1.\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до вимоги про повернення коштів [PERSON] звернувся до Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області у порядку\~ст. 1277 ЦК України, у якій вимагав задовольнити вимоги кредитора повністю, а саме заборгованості у розмірі 2750 доларів США. У цій же вимозі [PERSON] просить в місячний строк сплатити грошові кошти шляхом поштового перерахунку, або в інший зручний спосіб, а також зазначено адресу, куди можна направити відповідь. Проте, Войнилівською селищною радою Калуського району Івано-Франківської області, не були виконані вимоги [PERSON] щодо задоволення його вимог як кредитора [PERSON] , після смерті якого спадщину визнано відумерлою та передано у власність Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області. Доказів протилежного відповідачем не надано. Отже, територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно достатті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них ( частина четверта\~статті 1277 ЦК України). Позивачем як кредитором спадкодавця належними та допустимими доказами доведено обставини щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини. Частиною першою статті 1282\~ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. До обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного\~статтею 1281 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна». Проте, представник відповідача Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, у судове засідання не з`явився, відзиву проти позову не подав, тобто, представником Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області не виконано обов`язку щодо доведення обсягу спадкового майна та його вартості. Щодо питання повернення коштів саме в доларах США то слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.01.2019\~року у справі № 373/2054/16-ц зробила правовий висновок, що: «Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті\~1046\~ЦК України, а також частини першої статті\~1049\~ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України» Таким чином, позовна вимога [PERSON] щодо стягнення 2750 доларів США підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Ч.2ст.141 ЦПК України передбачено,що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133\~ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137\~ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137\~ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137\~ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137\~ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). В інших судових рішеннях Верховний Суд також формував правову позицію щодо самостійного зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу. Схожих висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 02 липня 2020 року по справі № 362/3912/18 і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 201/14495/16-ц у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року, самостійно зменшивши судові витрати на професійну правничу допомогу, виходячи із критеріїв реальності та розумності вартості адвокатського гонорару. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правових послуг адвокатом Іванів О.Б. від 05.10.2022, розрахунок-перелік послуг, які надані (надаватимуться) адвокатом, квитанція від 06.02.2025 на суму 20 000 грн. З врахуванням\~складності справи\~та обсягу\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг);\~ціни позову;\~незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 20000,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного і

Outcome: partial