Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому позивач просить стягнути на його користь із відповідача заборгованість за кредитним договором № 1260-9448 від 25.08.2023 у розмірі 88 727,10 грн, з яких прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту у розмірі 286,10 грн, прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 29 500,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 58 941,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.08.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачкою [PERSON] за допомогою вебсайту (navce.in.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №\~1260-9448. Зазначений кредитний договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором складають єдиний договір, у якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник була попередньо ознайомлена. Позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 29 500,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредита 15% від суми кредиту; знижена процентна ставка - 1,20 % в день; стандартна процентна ставка 1,50 % в день. Відповідач порушила умови кредитного договору та в підсумку не повернула в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем навіть після спливу встановленого договором строку кредитування. За розрахунком позивача станом на 14.11.2024 загальний розмір його грошових вимог до відповідача становить 88 727.10 грн та складається з простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту у розмірі 286,10 грн, простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 29 500,00 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 58 941,00 грн. Представник відповідача адвокат Єлісєєв Д.О. подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що відповідач пред`явлений до неї ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» позов про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1260-9448 від 25.08.2023 у розмірі 88\~727,10 грн визнає частково у розмірі суми основного боргу - 29 500,00 грн, процентів за користування кредитом за період 25.08.2023 до 05.10.2023 у розмірі 14 868,00 грн. У задоволенні інших вимог просить відмовити. Також у відзиві представник позивача просить визнати недійсним п. 2.4 Кредитного договору № 1260-9448 від 25.08.2023. Свою позицію представник відповідачки мотивує тим, що позивач перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Представник вважає, що встановлений у договорі розмір відсотків є явно завищеним, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності. Зазначає, що позивач мав право нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами у межах періоду з 25.08.2023 до 05.10.2023. Датою повернення кредиту вважає 05.10.2023 та стверджує, що відповідач незаконно пролонгував кредит до 04.02.2024 і до цієї дати нарахував відсотки за користування кредитом у розмірі 58 941,00 грн, що перевищує п`ятдесят відсотків вартості продукції (тіла кредиту), а відтак суперечить п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів". Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив такі обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.11.2020 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види грошового кредитування. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 01.08.2013 №2565 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зареєстровано як фінансову установу. Між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] 25.08.2023 о 10:06 год з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://navce.com.ua/ або https://navce.ua/ ) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1260-9448 продукту "НА ВСЕ". Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання відкрити для відповідача невідновлювальну кредитну лінію для задоволення особистих потреб на умовах, визначених договором, надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: розмір кредитного ліміту 29 500,00 грн, дата надання кредиту 25.08.2023, базовий період 14 календарний день. Згідно з розділом 1 "Визначення термінів" базовий період це проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом та комісії за видачу кредиту. Комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту (п. 4,7 договору). Згідно з п. 4.3-4.6 кредитного договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом. Оплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду. Згідно з п. 4.9 договору строк кредитування 300 календарних днів; дата повернення кредиту - 19.06.2024. У цьому кредитному договорі сторони погодили розмір реальної річної процентної ставки та орієнтовну вартість кредиту. Так, відповідно до п. 4.10 реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 27 135,00 %. Відповідно до п. 4.11 орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 152 338,60 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом. Знижена процентна ставка становить 1,20 % за кожен день користування кредитом, діє протягом усього періоду кредитування за умови, що позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує усі передбачені договором платежі (відсотки, тіло кредиту) (п. 10.2 договору). Як додаток до кредитного договору № 1260-9448 від 25.08.2023 сторони підписали (відповідачка - електронним підписом) Графік платежів за Договором, у якому вказано розмір процентів за користування кредитними коштами за кожний базовий період (14 днів) за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,50 % на день та Графік платежів за Договором, у якому указано розмір процентів за користування кредитними коштами за кожний базовий період (14 днів) за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,20 % на день. У першому випадку (за процентної ставки 1,50% на день) сума процентів за користування кредитом за весь строк кредитування становить 118 413,30 грн, у другому (за процентної ставки 1,20% на день) - 94 731,04 грн. До позовної заяви позивач також додав підписані 25.08.2023 електронним підписом відповідача Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту "НА ВСЕ" від 28.07.2023 та підписаний 01.06.2023 електронним підписом відповідача паспорт споживчого кредиту, у якому викладена інформація про істотні умови споживчого кредиту, а також аналогічна інформації, яка міститься у договорі про відкриття кредитної лінії № 1260-9448 від 25.08.2023. Відповідно до наявної у справі довідки АТ КБ "ПриватБанк" позивач через АТ КБ "ПриватБанк" видав 25.08.2023 відповідачу кредитні кошти у розмірі 29 500,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] , указаний відповідачем у п. 12 кредитного договору №\~1260-9448 від 25.08.2023, що підтверджується також довідкою позивача про видачу коштів. Матеріали справи містять наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № 1260-9448 від 25.08.2023 станом на 14.11.2024, згідно з яким основний борг відповідача за указаним кредитним договором становить 29 500,00 грн, заборгованість за відсотками - 58\~941,00 грн, заборгованість за комісією - 286,10 грн. З наданого розрахунку вбачається, що відповідач за указаним кредитним договором 07.09.2023 повернула відповідачу кошти у розмірі 7 025,45 грн та 09.09.2023 у розмірі 7\~025,45 грн, які позивач зараховував на погашення відсотків за користування кредитними коштами та комісії. Також з наданого розрахунку вбачається, що відповідачу щоденно нараховувалися відсотки за зниженою ставкою 1,20 % у три перші базові періоди з 25.08.2023 до 05.10.2023, а в період з 06.10.2023 до 04.02.2024 - щоденно за ставкою 1,50% . При цьому вбачається, що хоча указаний кредитний договір укладено до 19.06.2024, позивач припинив нараховувати відповідачу проценти за користування кредитом з 05.02.2024 (а.с. 42). При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Загальною засадою цивільного законодавства є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Згідно із ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору є однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11 Закону). Статтею 12 указаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та досліджені у справі докази та обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами 25.08.2023 був укладений електронний кредитний договір - Договір про відкриття кредитної лінії №\~1260-9448, за яким відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 29 500,00 грн на картковий рахунок [NUMBER] , який відповідач заначила у кредитному договорі. Указаний кредитний договір є споживчим договором. У ньому сторони обумовили процентні ставки: знижену 1,20% в день, та стандартну 1,50 % в день. Умови договору щодо розміру щоденної процентної ставки у договорі виписані чітко та зрозуміло, також зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 152 338,60 грн та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом. Тобто за умовами договору, отримавши кредит у розмірі 29 500,00 грн, відповідач зобов`язалася повернути позивачу орієнтовно за весь строк кредитування суму 152 338,60 грн, яка включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом. Позивач підписала графік погашення кредиту, який є додатком до укладеного нею кредитного договору, з якого вбачала, що за стандартної процентної ставки 1,50% на день сума процентів за користування кредитом за весь строк кредитування становитиме 118 413,30 грн (а.с.33), за за зниженої процентної ставки 1,20% на день - 94 731,04 грн (а.с.31) Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, суд зазначає таке. За змістом статей 525,\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Як вбачається з матеріалів справи станом на 14.11.2024 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 29 500,00 грн, не оспорюється відповідачкою, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення процентів за користуванням кредитними коштами, суд виходить з такого. Згідно з п. 4.9 кредитного договору № 1260-9448 від 25.08.2023 строк кредитування 300 календарних днів; дата повернення кредиту - 19.06.2024. Суд не погоджується з доводами представника відповідачки щодо того, що датою повернення кредиту є 05.10.2023 та що позивач незаконно пролонгував кредит до 04.02.2024. Строк кредитування 300 календарних днів та дата повернення кредиту 19.06.2024 чітко визначена в укладеному між сторонами кредитному договорі. Тому посилання представника відповідача на те, що позивач порушив права позивача незаконною пролонгацією договору є безпідставними. Навпаки, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, позивач маючи право нараховувати відповідачці проценти за користування кредитними коштами до дати повернення кредиту, тобто до 19.06.2024, з власної ініціативи обмежився нарахування таких процнтів до 04.02.2024, і за період від 05.02.2024 до 19.06.2024 відсотки за користування кредитом не нараховував. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що щоденно нараховувалися відсотки за зниженою ставкою 1,20 % у три перші базові періоди з 25.08.2023 по 05.10.2023 допоки відповідачка виконувала умови договору щодо своєчасного повернення кредиту, а в період з 06.10.2023 до 04.02.2024 - щоденно за ставкою 1,50% , так як відповідачка припинила виплачувати кредит. Всього позивач нарахував відповідачу заборгованість за відсотками у розмірі 58 941,00 грн, врахувавши що позивачем було внесено на погашення заборгованості за кредитом 14 050,90 грн, які позивач зарахував на погашення відсотків за кредитом. Такий порядок нарахування також повністю узгоджується із підписаними сторонами умовами кредитного договору № 1260-9448 від 25.08.2023. Суд погоджується з твердженням представника відповідача стосовно того, що розмір відсотків за користування кредитними коштами у кредитному договорі № 1260-9448 від 25.08.2023 є завищеним, однак не із заявлених представником підстав невідповідності умов договору статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів". Так згідно зі ст. 18 указаного Закону несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. У вказаному сенсі стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" не може бути застосована, тому що відсотки за користування кредитними коштами не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором. Таку роль виконують штрафи, пеня, тощо. Однак, суд враховує, що пунктом 5 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому згідно з ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Суд вважає, що у даному спорі наявні підстави для обмеження розміру денної процентної ставки одним відсотком, так як кредитний договір хоча і укладено 25.08.2023, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", але строк кредитного договору закінчився19.06.2024 , тобо після набрання указаним Законом чинності. Виходячи із денної процентної ставки в 1% відсоток, заявленого позивачем у розрахунку строку нарахування відсотків за користування кредитом з 25.08.2023 до 04.02.2024 (164 дні) суми основного боргу 29 500,00 грн, сплати відповідачкою на погашення кредиту 14 050,90 грн, заборгованість позивача за кредитним договором № 1260-9448 від 25.08.2023 за несплаченими відсотками становить 34 329,10 грн (29 500,00 грн х 1% х 164 дні - 14 050 ,90 грн). Тому суд стягує із відповідача на користь позивача за кредитним договором № 1260-9448 від 25.08.2023 34 329,10 грн. Також підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідачка на користь позивача простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту у розмірі 286,10 грн. Щодо заявленої представником позивача вимоги про визнання недійсним п. 2.4 Кредитного договору № 1260-9448 від 25.08.2023, то суд виходить з того, що відповідач може, не заявляючи зустрічного позову, посилатися у відзиві на недійсність договору у цілому чи у частині з підстав встановлених законом (нікчемність договору). Вищевикладене узгоджується із правовою позицією ВП ВС від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц), згідно з якою цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (Постанова ВП ВС від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц). У п. 2.4 Кредитного договору № 1260-9448 від 25.08.2023 зазначено наступне "Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття Кредитної лінії - для задоволення особистих потреб Позичальника". Суд не вбачає підстав робити висновок про нікчемність указаного п.2.4 Кредитного договору № 1260-9448 від 25.08.2023. Отже, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1260-9448 від 25.08.2023 підлягає до часткового задоволення у розмірі 64 115,20 грн, з яких 29 500,00 грн прострочене заборгованість за тілом кредиту, 34 329,10 грн простроченіа заборгованість за відсотками, 286,10 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 88 727,10 грн, які судом задоволені частково на 72,26 %. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, отже він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1750,43 грн. На підставі статей 525,\~627-629,\~1054\~ЦК України та

Outcome: partial