Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

5 грудня 2023 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний її представником [PERSON] , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В позові зазначила, що з 12 березня 2007 року вона працювала на посаді тренера-викладача з дзюдо Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи на 0,5 посадового окладу за сумісництвом. Наказом відповідача від 31 січня 2018 року її було переведено на повну ставку тренера-викладача з дзюдо, а наказом від 28 лютого 2020 року знову переведено на 0,5 посадового окладу за сумісництвом у зв`язку з призначенням на посаду директора Кавказької ЗОШ. 14 травня 2020 року, за наказом відповідача №08, її було звільнено з вказаної посади з 29 травня 2020 року за нібито її заявою від 13 травня 2020 року, а 18 серпня 2020 року за наказом відповідача №20, її було призначено на посаду тренера-викладача з дзюдо на 0,5 посадового окладу за сумісництвом на період з 01 вересня 2020 року до 31 травня 2021 року. Наказом відповідача №12 від 19 травня 2021 року її було звільнено з вказаної посади у зв`язку із закінченням терміну строкового трудового договору, а наказом №32 від 30 серпня 2021 року знову призначено на вказану посаду за сумісництвом з 02 вересня 2021 року до 31 травня 2022 року. 04 травня 2022 року, за наказом відповідача №22, її звільнено з посади тренера-викладача з дзюдо за сумісництвом з 31 травня 2022 року у зв`язку із закінченням терміну строкового трудового договору. Копії вказаних наказів їй відповідачем не надавалися, з їх змістом її ніхто не знайомив, заяв на звільнення та на прийняття на роботу на умовах строкового трудового договору вона не писала, а про своє звільнення дізналася з відповіді на адвокатський запит її представника до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради 24 листопада 2023 року, до якої було долучено копії вказаних наказів. На підставі зазначеного позивачка просила суд поновити їй строк для звернення до суду з даним позовом, визнати незаконним та скасувати наказ Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської районної ради Миколаївської області № 08 по Березнегуватській ДЮСШ від 14 травня 2020 року «Про звільнення [PERSON] », визнати незаконним та скасувати наказ Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради Миколаївської області № 12 по Березнегуватській ДЮСШ від 19 травня 2021 року «Про звільнення [PERSON] », визнати незаконним та скасувати наказ Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради Миколаївської області № 11 по Березнегуватській ДЮСШ від 04 травня 2022 року «Про звільнення [PERSON] », поновити її на посаді тренера-викладача з дзюдо Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради Миколаївської області попередня назва Березнегуватська дитячо-юнацька спортивна школа Березнегуватської районної ради Миколаївської області на 0.5 ставки за сумісництвом з навантаженням 12 годин на тиждень з 29 травня 2020 року по 01 вересня 2020 року, поновити її на посаді тренера-викладача з дзюдо Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради Миколаївської області на 0.5 ставки за сумісництвом з навантаженням 12 годин на тиждень з 31 травня 2021 року по 02 вересня 2021 року, поновити її на посаді тренера-викладача з дзюдо Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради Миколаївської області на 0.5 ставки за сумісництвом з навантаженням 12 годин на тиждень з 31 травня 2022 року, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за періоди звільнення з 29 травня 2020 року по 01 вересня 2020 року, з 31 травня 2021 року по 02 вересня 2021 року, 31 травня 2022 року по 25 грудня 2023 року включно, в розмірі 300000 грн., допустити негайне виконання рішення в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 грудня 2023 року до дня винесення відповідачем наказу про поновлення на роботі та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою судді від 01 січня 2024 року, за клопотанням представника позивачки, було відкрито в порядку загального позовного провадження справу за даним позовом та призначено підготовче засідання, зроблено висновок про відсутність порушення строків звернення до суду через отримання позивачкою копій наказів про звільнення 24 листопада 2023 року та звернення до суду 25 грудня 2023 року, а ухвалою суду від 28 травня 2024 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Зазначила, що відповідачем безпідставно звільнено позивачку з роботи 29 травня 2020 року, оскільки заяви на звільнення 13 травня 2020 року вона не писала, безпідставно призначено її на посаду тренера-викладача з дзюдо за сумісництвом на умовах строкового трудового договору в період з 01 вересня 2020 року до 31 травня 2021 року та з 02 вересня 2021 року до 31 травня 2022 року, оскільки таких заяв вона також не писала, відповідно її звільнення за закінченням терміну строкового трудового договору 31 травня 2021 року та 31 травня 2022 року також вважала незаконними, а накази відповідача такими, що підлягають скасуванню. Крім того, акт представника відповідача від 02 грудня 2022 року про втрату особової справи позивачки, у якій перебували її заяви про прийняття та звільнення з роботи, вважала таким, що не доводить поважності причин зникнення заяви відповідачки на звільнення, через обов`язок представника відповідача [PERSON] , як керівника, до зберігання товарно-матеріальних цінностей установи та не звернення до органів Національної поліції для розслідування вказаного факту. Протягом підготовчого провадження представник позивачки направила на адресу суду заперечення на клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду, через його безпідставність та вчасне звернення позивачки до суду. Також в ході судового розгляду просила вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат після прийняття рішення у справі (а.с.50-54 т.4). Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивачки через їх безпідставність та просили відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначили, що позивачка дійсно працювала тренером-викладачем з дзюдо Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи спочатку на повний посадовий оклад за основним місцем роботи, а потім за сумісництвом на 0,5 посадового окладу з навантаженням 12 годин на тиждень, через призначення її директором Кавказької ЗОШ. 29 травня 2020 року її було звільнено з вказаної посади за її заявою від 13 травня 2020 року. В подальшому у серпні 2020 та 2021 років позивачку було призначено на вказану посаду за сумісництвом на умовах строкового трудового договору на період з 01 вересня до 31 травня, а звільнено за закінченням терміну строкового трудового договору. Через активні бойові дії на території Березнегуватської громади та відсутність доступу керівника відповідача до приміщення спортивної школи, у зв`язку з перебуванням в ній військовослужбовців Збройних сил України, певна кількість товарно-матеріальних цінностей та особові справи працівників, у яких перебували їх заяви на прийняття на роботу та звільнення, було втрачено. Вдалося віднайти лише заяву позивачки про прийняття на роботу на вище вказану посаду за сумісництвом від 17 серпня 2020 року на умовах строкового трудового договору на період з 01 вересня 2020 року до 31 травня 2021 року. Протягом підготовчого провадження направили на адресу суду відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, у яких заперечували проти позовних вимог позивачки із зазначених в судовому засіданні підстав та просили відмовити в задоволенні її позову. Крім того, заявили клопотання про закриття провадження у справі через пропуск позивачкою строку звернення до суду, розгляд якого не заперечували при ухваленні судового рішення за результатами розгляду справи по суті. Клопотання мотивували тим, що позивачка знала про своє звільнення із займаної посади в 2020, 2021 та 2022 роках, оскільки отримала розрахунок при звільненні, в період літніх місяців не працювала та писала заяви про прийняття її на роботу на умовах строкового трудового договору, протягом місяця після звільнення до суду не звернулася, а тому провадження у справі за її позовом повинно бути закрито (а.с.150-155 т.2, 192-195 т.3, а.с.86-93 т.5). Представник третьої особи Березнегуватської селищної ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Протягом підготовчого провадження направив на адресу суду клопотання про виключення селищної ради з учасників справи, оскільки відповідач є окремою юридичною особою, до звільнення позивачки селищна рада не має ніякого відношення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с.131-132 т.2). Представник третьої особи Відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Протягом підготовчого провадження направив на адресу суду пояснення у справі, в яких проти позовних вимог позивачки заперечував та просив відмовити в задоволенні її позову, через звільнення позивачки з роботи у зв`язку із закінченням строку дії трудових договорів, а розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с.130-134 т.3). Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного. Наказом Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської районної ради №04 від 12 березня 2007 року позивачку [PERSON] призначено на посаду тренера-викладача з дзюдо Березнегуватської ДЮСШ на 0,5 посадового окладу за сумісництвом з 15 березня 2007 року (а.с.182 т.3). 01 лютого 2018 року за наказом Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської районної ради №01 від 31 січня 2018 року позивачку переведено на повний посадовий оклад тренера-викладача з дзюдо з навантаженням 24 години на тиждень (а.с.183т.3). Наказом Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської районної ради №03 від 28 лютого 2020 року позивачку [PERSON] переведено на посаду тренера-викладача з дзюдо Березнегуватської ДЮСШ на 0,5 посадового окладу за сумісництвом з 03 березня 2020 року у зв`язку з призначенням її на посаду директора Кавказької ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с.184 т.3). 29 травня 2020 року за наказом Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської районної ради №08 від 14 травня 2020 року позивачку звільнено з посади тренера-викладача з дзюдо за сумісництвом, на підставі її заяви від 13 травня 2020 року (а.с.185 т.3). 30 червня 2020 року рішенням Березнегуватської селищної ради №10 було затверджено Статут Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи в новій редакції, яким змінено засновника закладу освіти з Березнегуватської районної ради на Березнегуватську селищну раду, а органом управління та основним розпорядником коштів визначено Відділ освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради (а.с.141-146 т.2). 17 серпня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про призначення її на посаду тренера-викладача з дзюдо за сумісництвом на 0,5 посадового окладу на період з 01 вересня 2020 року до 31 травня 2021 року, у зв`язку з чим наказом відповідача №20 від 18 серпня 2020 року її було призначено на вказану посаду з навантаженням 12 годин на тиждень на вказаний період на умовах строкового трудового договору (а.с.186 т.3, 225 т.5). Наказом Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради №12 від 19 травня 2021 року позивачку було звільнено з посади тренера-викладача з дзюдо з 31 травня 2021 року у зв`язку із закінченням терміну строкового трудового договору (а.с.187 т.3). 02 вересня 2021 року за наказом Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради №32 від 30 серпня 2021 року позивачку призначено на посаду тренера-викладача з дзюдо на 0,5 посадового окладу за сумісництвом з тижневим навантаженням 12 годин на період з 02 вересня 2021 року до 31 травня 2022 року на підставі її заяви від 26 серпня 2021 року та наказом відповідача №11 від 04 травня 2022 року її було звільнено з вказаної посади з 31 травня 2022 року у зв`язку із закінченням терміну строкового трудового договору (а.с.188,189 т.3). Згідно з ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Приписами статті 21 КЗпП України (в редакції на час звільнення позивачки 29 травня 2020 року) передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. За вимогами\~ст.23\~КЗпП України\~трудовий договір\~може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк , на визначений строк, встановлений за погодженням сторін або таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Частина 1 ст.36 вказаного Кодексу передбачає, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, закінчення строку (пункти 2\~і\~3 статті 23),\~крім випадків,\~коли трудові\~відносини фактично\~тривають і\~жодна з\~сторін не\~поставила вимогу\~про їх\~припинення,\~ розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,\~39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40,\~41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Згідно ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За вимогами ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Крім\~того,\~згідно ст.76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами , висновками експертів, показаннями свідків. Частина 1 ст. 81 вказаного Кодексу передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як в позовній заяві позивачкою так і її представником в судовому засіданні зазначено, що позивачка заяви про звільнення 13 травня 2020 року не писала, а тому її звільнення з 29 травня 2020 року за наказам відповідача №08 від 14 травня 2020 року є безпідставним. В ході судового розгляду судом встановлено, що на час розгляду справи заява позивачки від 13 травня 2020 року про звільнення з роботи у відповідача відсутня. Факт відсутності у відповідача вказаної заяви підтвердив також в судовому засіданні його представник [PERSON] , який був допитаний у справі в якості свідка. Крім іншого представник зазначив, що він є директором Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи, заяви працівників про прийняття та звільнення з роботи перебували в їх особових справах, які зберігалися у приміщенні спортивної школи, однак у зв`язку з активними бойовими діями в Березнегуватській громаді 20 березня 2022 року він вимушений був виїхати до іншого населеного пункту, забравши з собою лише книгу наказів по ДЮСШ, а коли повернувся 25 березня 2022 року, приміщення спортивної школи було зайняте військовослужбовцями Збройних сил України та доступу до нього не було. Потрапивши до приміщення спортивної школи у листопаді 2022 року він виявив відсутність особових справ працівників, про що 02 грудня 2022 року склав відповідний акт та надав його Відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради. До Національної поліції із заявою про зникнення особових справ не звертався. З акту від 02 грудня 2022 року, наданого до суду Відділом освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради, вбачається, що в період з 19 березня до 30 листопада 2022 року невідворотно втрачено через відсутність доступу до приміщення спортивної школи, зокрема особова справа тренера-викладача з дзюдо [PERSON] (а.с.189-191 т.4). Однак з копії Статуту Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи, затвердженого рішенням Березнегуватської селищної ради №10 від 30 червня 2020 року вбачається, що Березнегуватська ДЮСШ є окремою юридичною особою, безпосередньо керівництвом її роботою здійснюється директором, який призначається на посаду засновником (а.с.141-146 т.2). Згідно п.3.2. вказаного Статуту директор ДЮСШ: здійснює загальне керівництво ДЮСШ; забезпечує дотримання вимог охорони здоров`я, праці, антидопінгового законодавства, санітарно-гігієнічних, протипожежних норм і норм техніки безпеки; представляє ДЮСШ в органах влади, підприємствах установах, організаціях; розпоряджається у встановленому законом порядку майном та коштами ДЮСШ, укладає угоди; несе відповідальність за виконання покладених на ДЮСШ завдань, результати фінансово-господарської діяльності, стан і збереження будівель та іншого майна, що знаходиться в користуванні ДЮСШ. Майже аналогічні обов`язки покладені на директора ДЮСШ і посадовою інструкцією, затвердженою наказом начальника Відділу освіти, культури, молоді та спорту Березнегуватської селищної ради №26 від 30 червня 2020 року (а.с.81-85 т.1). Крім того, в період з 24 лютого 2022 року (день повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України) до 20 березня 2022 року у керівника відповідача був час для вирішення питання збереження особових справ працівників ДЮСШ в період воєнного стану. За такого, доводи представників відповідача про поважність причин ненадання до суду заяви позивачки про звільнення від 13 травня 2020 року, суд вважає безпідставними. З огляду на викладене, враховуючи недоведеність представниками відповідача звернення позивачки із заявою про звільнення 13 травня 2020 року, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] про скасування наказу Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської районної ради Миколаївської області №08 від 14 травня 2020 року «Про звільнення [PERSON] » та поновлення її на посаді тренера-викладача з дзюдо на 0,5 посадового окладу за сумісництвом з 30 травня 2020 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Поновленню на роботі позивачка підлягає саме з 30 травня 2020 року, оскільки день звільнення 29 травня 2020 року був її останнім робочим днем. Доводи представників відповідача про пропуск позивачкою строку звернення до суду, зазначені в ході судового розгляду та клопотанні про закриття провадження у справі від 23 лютого 2024 року, через обізнаність про звільнення із займаної посади у 2020 році, отримання нею розрахунку при звільненні, не здійснення трудових обов`язків в період літніх місяців та подання заяви про прийняття її на роботу на умовах строкового трудового договору 17 серпня 2020 року, судом до уваги не приймаються, оскільки за вимогами ст.47 КЗпП (в редакції на час звільнення позивачки) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього\~Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. За вимогами ч.1 ст.233 вказаного Кодексу у зазначеній редакції, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. З аналізу вказаних норм Кодексу вбачається, що законодавець пов`язує строк звернення до суду у справах про звільнення не з дня коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про звільнення, а з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Як було встановлено судом, через роботу позивачки за сумісництвом, її трудова книжка відповідачем не велася, а при звільненні 29 травня 2020 року копія наказу їй не видавалася та будь-яким іншим чином про звільнення вона не повідомлялася. Вказане підтвердив у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , будучи допитаним в якості свідка. За такого, отримавши копію наказу про звільнення лише за адвокатським запитом представника позивачки 24 листопада 2023 року, [PERSON] звернулася до суду 25 грудня 2023 року, а тому порушення строків звернення до суду судом не вбачається та підстави для закриття провадження у справі відсутні. Стосовно позовних вимог позивачки про визнання незаконним та скасування наказу відповідача №12 від 19 травня 2021 року «Про звільнення [PERSON] » та поновлення її на роботі з 31 травня 2021 року до 02 вересня 2021 року, то відповідно до наказу відповідача №20 від 18 серпня 2020 року позивачку було призначено на посаду тренера-викладача з дзюдо за сумісництвом на 0,5 посадового окладу на період з 01 вересня 2020 року до 31 травня 2021 року на умовах строкового трудового договору за її заявою від 17 серпня 2020 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, звільнена позивачка з роботи за наказом відповідача від 19 травня 2021 року у зв`язку із закінченням терміну строкового трудового договору, а тому порушень вимог чинного законодавства України при її звільненні судом не вбачається та не вбачається підстав для поновлення її на роботі у вказаний період. Також не вбачається судом і підстав для задоволення позовних вимог позивачки про визнання незаконним та скасування наказу відповідача №11 від 04 травня 2022 року «Про звільнення [PERSON] » та поновлення її на роботі з 31 травня 2022 року, оскільки за даними вказаного наказу позивачка була звільнена з роботи у зв`язку із закінченням терміну строкового трудового договору, 02 вересня 2021 року за наказом Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради №32 від 30 серпня 2021 року її призначено на посаду тренера-викладача з дзюдо на 0,5 посадового окладу за сумісництвом на період з 02 вересня 2021 року до 31 травня 2022 року на умовах строкового трудового договору на підставі її заяви від 26 серпня 2021 року, однак вказаного наказу про прийняття на роботу на умовах строкового трудового договору позивачкою не оскаржено, вимоги про його скасування вона не заявляє, на час ухвалення судового рішення він у встановленому законом порядку не скасований, а тому підстави для скасування наказу про звільнення та поновлення позивачки на роботі з 31 травня 2022 року, відсутні. Крім того, посилання представника позивачки в судовому засіданні на норми ч.2 ст.39/1 КЗпП України, як на підставу для скасування наказів відповідача про звільнення позивачки №12 від 19 травня 2021 року та №11 від 04 травня 2022 року суд вважає безпідставним, оскільки вказані норми Закону передбачають, що трудові договори, які були переукладені один чи декілька разів, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, однак за вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а з вимогами про скасування наказів відповідача про прийняття позивачки на роботу на умовах строкового трудового договору №20 від 18 серпня 2020 року та №32 від 30 серпня 2021 року, позивачка не зверталася. Стосовно вимог позивачки про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то за вимогами ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про\~запобігання корупції"\~іншою особою,\~працівник повинен\~бути поновлений\~на попередній\~роботі органом,\~який розглядає\~трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.\~ Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Так, середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(далі - Порядок № 100). Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку № 100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. За змістом пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 9901/407/19 вказано, що «суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Відповідно до підпункту\~168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України\~податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в\~статті 167 цього Кодексу\~(за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених\~ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19». Так з наказу Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської районної ради №03 від 28 лютого 2020 року про переведення [PERSON] на посаду тренера-викладача з дзюдо Березнегуватської ДЮСШ на 0,5 посадового окладу за сумісництвом з 03 березня 2020 року, табелів обліку робочого часу, пояснень представників сторін в судовому засіданні та особового рахунку [PERSON] за 2020 рік, наданого трудовим архівом Березнегуватської селищної ради 09 квітня 2024 року встановлено, що позивачка працювала на вказаній посаді на 0,5 посадового окладу з навантаженням 12 годин на тиждень (3 дні в неділю по 4 години) (а.с.144-145 т.4, 145-168 т.3). Відповідно позивачка відпрацювала у березні та у квітні 2020 року по 13 робочих днів на місяць, а її заробітна плата у березні 2020 року склала 2645,4 грн., а у квітні 2020 року 2525,16 грн. За такого, середньоденний заробіток позивачки [PERSON] за вказаний період складав 198,87 грн. (2645,4 грн. + 2525,16 грн. : 26 робочих днів). Позивачка була звільнена із займаної посади з 29 травня 2020 року та за позовними вимогами вона просить стягнути з відповідача середній заробіток за період з 29 травня до 01 вересня 2020 року, однак вказані дні були робочими, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню за період з 30 травня 2020 року до 31 серпня 2020 року включно, тобто за 39 робочих днів, та становить 7755,93 грн. (198,87 грн. х 39 днів) з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів. З огляду на викладене, враховуючи поновлення позивачки на роботі лише з 30 травня 2020 року, відмову в задоволенні позовних вимог про поновлення її на роботі з 31 травня 2021 року та 31 травня 2022 року, позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 300000 грн. за періоди з 29 травня до 01 вересня 2020 року, з 31 травня 2021 року до 02 вересня 2021 року, з 31 травня 2022 року до 25 грудня 2023 року та з 25 грудня 2023 року до дня винесення відповідачем наказу про поновлення на роботі, підлягають частковому задоволенню лише за період з 30 травня 2020 року до 31 серпня 2020 року включно, в розмірі 7755,93 грн. з утриманням з вказаної суми встановлених законодавством податків та зборів. Крім того, за вимогами ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах, зокрема присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. За такого, з урахуванням вказаних вимог процесуального законодавства та задоволених позовних вимог позивачки, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині вимог [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», у зв`язку зі звільненням позивачки від сплати судового збору за подання позовної заяви та часткове задоволення її позовних вимог, суд стягує з Березнегуватської дитячо-юнацької спортивної школи Березнегуватської селищної ради на користь держави судовий збір, в розмірі 1717,76 грн. за вимогу немайнового та майнового характеру з урахуванням подання позовної заяви позивачкою в електронній формі. Питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат за заявою представника позивачки суд вирішить після прийняття рішення у справі та надання доказів понесення вказаних витрат, у відповідності до вимог ст.246 ЦПК України.

Outcome: partial