Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 17.01.2025 надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Костринська сільська рада Ужгородського району Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення. \~ \~ \~ \~Свою заяву заявниця мотивує тією обставиною, що [INFO] в селі Вишка колишнього Великоберезнянського району Закарпатської області померла її тітка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За час свого життя вона була власником двох земельних ділянок, загальною площею 0, 77 га землі: 0, 63 га землі на території села Вишка Вишківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 0, 14 га землі на території села Вишка Вишківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 025302,\~виданого 27 грудня\~2001\~року Вишківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Як указує [PERSON] , вона є спадкоємицею [PERSON] за заповітом. Після смерті [PERSON] перед заявницею постала необхідність оформлення спадщини відносно зазначених вище земельних ділянок. Однак приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гончар Т.М. в усному порядку їй роз`яснено про те, що внаслідок розбіжностей написання імені та по-батькові власниці земельних ділянок в Державному акті на право приватної власності на землю та свідоцтві про смерть останньої я не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину на згадані вище земельні ділянки. Відтак заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 025302,\~виданого 27 грудня\~2001\~року Вишківською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області померлій [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду від 22.01.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. 25.02.2025 на адресу суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона порушує питання про долучення до матеріалів справи за її заявою додаткових доказів у справі. У судове засідання, призначене до розгляду на 11.03.2025, [PERSON] не з`явилася. Водночас подала суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності. Вимоги заяви підтримала та просила такі задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатській області не з`явився, водночас просив розгляд вказаної справи за його відсутності. Проти задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту, що має юридичне значення, не заперечує. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив таке. Матеріалами справи підтверджено, що 08.12.2008 [PERSON] (код ЄДРПОУ [NUMBER] ), яка народилася [INFO] в с. Вишка Великоберезнянського району Закарпатської області, що проживає за адресою [ADDRESS] на випадок смерті все належне майно і все те, що буде належати їй на день смерті за законом і на що вона матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] (Митро дошлюбне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 16.02.2013). Вказаний заповіт зареєстровано в реєстрі за № 114. [INFO] в селі Вишка колишнього Великоберезнянського району Закарпатської області у віці 82 роки [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ,\~виданого виконкомом Вишківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області 26 січня\~2017\~року. Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.09.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 968, посвідченого приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу Гончар Т.М., вбачається, що 08.12.2008 на підставі заповіту, посвідченого секретарем Солянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області Жганич Г.М., зареєстрованого у реєстрі за № 114, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до вказаного свідоцтва [PERSON] успадкований житловий будинок з надвірними будовами і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Вишківською сільською радою 07.07.2008 за № 35 та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» № 130 в книзі 2 від 21.07.2008, реєстраційний № 23888891. Вказана обставина підтверджується також даними, що містяться в витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49085282 від 13.09.2017 та витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97223364 від 13.09.2017. Заявницею порушується питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності державного акту на право приватної власності на землю від 27.12.2001 серії ІІІ-ЗК №025302, зареєстрованого в реєстрі за № 100, виданого [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , яким на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Вишківської ради народних депутатів від 31.01.2001 та сертифікату № 0044684 їй передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,77 га на території с. Вишка, її померлій тітці [PERSON] . Як указує заявниця, вказані земельні ділянки є спадковим майном, яке належало [PERSON] на момент смерті останньої, що підтверджується вказаним державним актом на право приватної власності на землю, однак через неправильність зазначення імені та по-батькові тітки заявниці остання позбавлена можливості оформити право власності на такі земельні ділянки у встановленому законодавством порядку. До заяви також додає лист приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Т.М. Гончар від 05.11.24 № 69/01-16, адресований компетентному органу, про надання витягу з Державного земельного кадастру на належні [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №025302 земельні ділянки загальною площею 0,77 га, розташовані на території с. Вишка Ужгородського району Закарпатської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як доказ неможливості вирішити вказане питання в позасудовому порядку надала копію листа Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 17.02.2025 № 203-03-21-25, в якому [PERSON] повідомляється про неможливість внесення виправлення до державного акту на право приватної власності на землю від 27.12.2001 серії ІІІ-ЗК №025302 та про можливість звернення до суду з питанням належності особі правовстановлюючого документу. Вирішуючи порушене у заяві питання, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України,\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються із таким у свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових прав. Згідно зі ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтверджується, що [PERSON] є спадкоємицею померлої [PERSON] . Як убачається з державного акту на право приватної власності на землю від 27.12.2001 серії ІІІ-ЗК №025302, зареєстрованого в реєстрі за № 100, на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Вишківської ради народних депутатів від 31.01.2001 та сертифікату № 0044684 [PERSON] , що мешкає за адресою [ADDRESS] , передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,77 га на території с. Вишка. Вказану заяву видано на підставі заяви громадянки [PERSON] , що мешкає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з рішення тринадцятої сесії двадцять третього скликання Вишківської сільської ради Великоберезнянського району від 31.01.2001 «Про передачу земельної частки (паю) у приватну власність, виданого архівним відділом Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області від 24.02.2025 № З-24/9/01-18. Довідкою, виданою Вишківським старостинським округом Костринської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 11.02.2025 № 53, підтверджується, що в період з 2000 року по 2001 рік в будинку за адресою: [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Саме ця адреса як місце проживання [PERSON] вказана і в її заповіті, саме за цією адресою [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом успадкувала житловий будинок, що належав померлій [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Досліджені у справі письмові докази дають підстави стверджувати, що написання імені та по-батькові спадкодавиці у державному акті на право приватної власності на землю є відмінним від написання прізвища у свідоцтві про її смерть через допущену помилку. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа померлій [INFO] [PERSON] . При цьому, судом враховано також ту обставину, що представник заінтересованої особи не заперечував проти встановлення факту належності померлій [PERSON] вказаного правовстановлюючого документу. Також суд констатує, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового, оскільки виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті не допускається, а з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] , що узгоджується з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved