Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

12.03.2025 [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження його прав на строк шість місяців з покладенням обов`язків у виді заборони перебувати в місці спільного проживання разом з заявницею за адресою: [ADDRESS] та наближатися на 100 м до місця її проживання. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що її син на цей час є військовослужбовцем Збройних Сил України, оскільки 25.04.2024 призваний [INFO] на військову службу під час загальної мобілізації та направлений на проходження військової служби у військову частину [NUMBER] . Однак, влітку 2024 року він самовільно залишив військову частину і не бажає повертатися назад. З 2018 року і по цей час за місцем їхнього проживання [PERSON] робить своїми діями спільне проживання нестерпним. Він систематично, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство, а саме діяння психологічного характеру, що виражається у словесних образах, нецензурних словах, приниженні, погрозах фізичної розправи, залякуванні, контролі у пересування. Також він застосовує фізичне насильство, що виражається у штовханні та шарпанні. На неодноразові зауваження не реагує. Зазначає, що не може повноцінно проживати у своєму помешканні, оскільки [PERSON] , через зловживання алкоголем, вчиняє погроми, сварки та створює конфліктні ситуації. Вона постійно змушена викликати поліцію для того, щоб захистити себе та вгамувати [PERSON] . Працівники поліції щоразу складають протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП України. Неодноразово в адресу [PERSON] виносилися термінові заборонні приписи, він направлявся на проходження програми для кривдників, однак, всі ці дії були марними. Через такі дії останнього, заявниця намагається проживати в інших кімнатах або на дворі. Зазначає, що боїться за своє життя та безпеку, тому що не здатна захистити себе. Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2\~ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. [PERSON] , який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, згідно з Журналом відвідувачів Полонського районного суду прибув у приміщення суду 13.03.2025 о 09.36 год та його особу працівник Служби судової охорони встановив на підставі паспорта громадянина України. Однак безпосередньо в судове засідання, яке було призначено на 11.00 год 13.03.2025, останній не прибув, що не є перешкодою для розгляду справи по суті на підставі ч. 1 ст. 350 - 5 ЦПК України. З`ясувавши думку заявниці, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на таке. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Постановами Полонського району Хмельницького району від 28.02.2018 у справі №681/245/18, від 16.08.2018 у справі №681/629/18, від 28.05.2019 у справі №681/832/19, від 04.02.2021 у справі №681/115/21, від 15.12.2021 у справі №681/1390/21, від 04.04.2022 у справі №681/257/22 [PERSON] визнавався винним та притягувався до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства щодо своєї матері [PERSON] (а.с. 13, 16,17,18,19). З даних рапорту відділ поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 16.07.2024 вбачається, що 16.07.2024 о 21 год. 43 хв отримано заяву від [PERSON] , яку зареєстровано ЄО за № 2209. По прибуттю на місце події працівників поліції було встановлено, що між заявницею та її сином виник словесний конфлікт (а.с. 20). Розділом\~IV\~глави\~13 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошує п. 3, 6, 7, 8 ч. 1\~ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до розв`язання питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4\~ ст. 26\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Суд зауважує, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на запобіганню вчиненню насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, проте заявник має довести наявність підстав для видачі обмежувального припису (Постанова Верховного Суду, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2023 у справі № 202/11119/22). Крім того, з огляду на те, що найвища соціальна цінність, яка закріплена у ст. 3 Конституції України, переважає над конституційним правом особи, передбаченим у ч. 4 ст. 13 Конституції України, допускається обмеження останнього на користь першого в межах правил, установлених законом. Таким чином, заслухавши пояснення заявниці [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] , враховуючи усі надані заявницею докази, суд, з огляду на встановлені обставини, враховуючи принцип розумності та пропорційності вимог заявниці щодо застосування заходів тимчасового обмеження кривдника, доходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо його матері [PERSON] , проте вважає за доцільне вимоги заявниці задовольнити частково - видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] на строк два місяці. В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Беручи до уваги всі обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: partial