Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі заяви до закінчення нею навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також просить стягнути з відповідача додаткові витрати разово в сумі 8 580 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками доньки [PERSON] и [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та є студенткою 2 курсу денного відділення Придніпровського інституту ПрАТ Міжрегіональна академія управління персоналом з терміном навчання до 31.08.2024. У зв`язку із навчанням донька не має можливості працювати, а доходів позивача не вистачає на її утримання для своєчасної та повної оплати навчання, проживання, переїзду, харчування тощо. Ухвалою суду від 15.10.2024 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач у позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву на позов не скористався. Третя особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 12.03.2025 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. [PERSON] , [INFO] ,\~є дочкою\~позивача та\~відповідача,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження,\~серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області. (а.с. 6 зворотня сторона) Згідно довідки № 1557 від 22.07.2024 Придніпровського інституту ПрАТ ВНЗ Міжрегіональна Академія управління персоналом, [PERSON] навчається на другому курсі навчального закладу на контрактній основі, освітній рівень «Бакалавр» денної форми навчання, строком навчання з 04.09.2023 по 31.08.2027. (а.с.7) Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.51\~Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27.09.1991, дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. У відповідності до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Поряд із цим статтею 199\~Сімейного кодексу\~Українивстановлено обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання. Так, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно вимог ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до абз.1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18-ть, але є меншим 23-ох років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Факт досягнення донькою [PERSON] повноліття та віку меншого, ніж 23 роки підтверджується копією паспорта громадянина України, виданого на імя [PERSON] № 005069306 (а.с.4 зворотня сторона). Твердження позивача про те, що донька [PERSON] продовжує навчатися, підтверджується копією довідки № 1557 від 22.07.2024, виданої директором Придніпровського інституту ПрАТ ВНЗ Міжрегіональна Академія управління персоналом, згідно якої [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання, строком навчання з 04.09.2023 по 31.08.2027. (а.с.7) Витрати, понесені позивачем за оплату за навчання, підтверджуються укладеним контрактом на навчання в ПрАТ ВНЗ Міжрегіональна Академія управління персоналом від 11.08.2023, додатковою угодою до контракту від 11.08.2023 та копією платіжних інструкцій на суму 2 100 грн, 1 700 грн., 8 500 грн, 1 860 грн та 3 000 грн. (а.с.8-12) Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, згідно ст.182\~СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні\~розміру аліментів\~з одного\~з батьків,\~суд бере\~до уваги\~можливість надання\~утримання другим\~з батьківта повнолітніми дочкою, сином. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд доходить висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі, що дорівнює 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Беручи до уваги рівність обов`язків обох з батьків щодо утримання повнолітньої доньки, такий розмір аліментів цілком відповідатиме об`єктивній спроможності відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки на період її навчання. Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних з оплатою за навчання, суд дійшов наступного висновку. У правовій позиції Верховного Суду України, висловленій 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17, зазначено, що виходячи з аналізу статті 185 СК України, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати\~не є\~додатковим стягнення\~коштів на\~утримання дитини.\~Аліменти необхідні,\~щоб забезпечити\~нормальні матеріальні\~умови для\~життя дитини.\~В окремих\~випадках за\~наявності особливих\~обставин,\~крім звичайних\~витрат на\~дитину вимагаються\~додаткові. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Позивач пов`язує необхідність стягнення додаткових витрат на дитину з оплатою основного навчання в ПрАТ ВНЗ Міжрегіональна Академія управління персоналом, наявність певних здібностей дитини, її обдарованість, що потребує розвитку у зазначеному учбовому закладі, надання закладом освітніх послуг з розвитку особливих здібностей [PERSON] позивачем документально не доведено. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Аліменти на дитину відповідно до ч.1 ст.191\~СК Україниприсуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів, - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України

Outcome: partial