Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Холодняк В.М. звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про визнання наймачем житлового приміщення, у якому просив визнати [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстроване: [ADDRESS] , наймачем квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрованою по [ADDRESS] , з 8 вересня 1995 року та була наймачем зазначеної квартири. Разом з [PERSON] проживав її син - [PERSON] , [INFO] , як член її сім`ї. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Смілянської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з 08.09.1995 року та в зв`язку із смертю знята з реєстрації 12.08.2022 року. Після смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , залишився проживати і бути зареєстрованим її син - [PERSON] , тобто він продовжив користуватися зазначеною квартирою та нести відповідні права та обов`язки щодо цієї квартири, що підтверджується витягами від 20.02.2024 та від 16.07.2024 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні виданих Управлінням центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Смілянської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 19.05.1999 по даний час. Зазначені обставини свідчать тому, що [PERSON] за життя була наймачем квартири [ADDRESS] . 16 листопада 2023 року рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, визнано [PERSON] , [INFO] - недієздатним та встановлено опіку над ним і призначено його опікуном [PERSON] . Відповідно до листа Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 31.01.2024 адресованого опікуну слідує, що ордер на заселення квартири [ADDRESS] , виданий радіоприладним заводом, до виконавчого комітету Смілянської міської ради не передавався і місцезнаходження його невідоме. За даними архівного відділу виконавчого комітету Смілянської міської ради, що ордер на отримання квартири по [ADDRESS] , на [PERSON] та протокол профспілкових зборів Радіоприладного заводу на зберігання в архів не надходили, що підтверджується відповідним листом. 14 червня 2024 року опікун [PERSON] , в інтересах [PERSON] звернулася до міського голови м. Сміла із заявою про зміну договору найму квартири [ADDRESS] та заміні основного квартиронаймача [PERSON] на її сина - [PERSON] , 1982 р.н. Однак, 11 липня 2024 року за рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №315, [PERSON] було відмовлено у заміні договору найму житлового приміщення та заміні основного квартиронаймача квартири [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] в зв`язку з відсутністю необхідних документів. Тобто у зв`язку із відсутністю ордера чи його копії, [PERSON] відмовлено у зміні договору найму квартири та заміні основного квартиронаймача.З наведеного слідує, що відсутність ордеру на жиле приміщення чи його копії, позбавляє [PERSON] реалізувати своє право на визнання його наймачем квартири замість попереднього наймача, в якій він зареєстрований та проживає на законних підставах. Таким чином визнання [PERSON] в судовому порядку квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , та переоформлення на нього особового рахунку на вказану квартиру слугуватиме йому в подальшому правом реалізацією ним права на приватизацію відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Позивач в судове засідання не з`явилась, водночас представник позивача, - адвокат Холодняк В.М., подав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі уповноваженого представника відповідача, справу просила вирішити в рамках чинного законодавства. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву представника позивача обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим12 вересня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Сміла Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.35). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 14.04.2023 № 1174 виданої Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Смілянської міської ради, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з 08.09.1995 року та в зв`язку із смертю знята з реєстрації 12.08.2022 року (а.с.37). В довідці про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 18.12.2001 виданої приватним підприємством «Житло» зазначено, що вона видана наймачеві [PERSON] , яка прописана за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить син [PERSON] , форма власності: місцева Рада, кількість прописаних -2, зазначено вид послуг квартирна плата (а.с.24). Згідно довідки №268 від 02.07.2015 виданої СКП «Наш дім» значиться, що дана довідка видана [PERSON] , яка дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований [PERSON] - син 1982 р.н. (а.с.26). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 17.12.1982, в графі мати - зазначена [PERSON] (а.с.21). Згідно даних копії довідки про розмір платежів за послуги теплопостачання, виданої СКП «Варм» на ім`я [PERSON] , зазначено особовий рахунок № [NUMBER] , та адреса її проживання: [ADDRESS] , кількість прописаних -2 (а.с.27). За даними договору №3/186 відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя від 01 грудня 2015 року, він укладений між ОСББ «Ржевська,3», та [PERSON] по наданню послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку [ADDRESS] за які [PERSON] має сплачувати кошти (а.с.28). Згідно договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 червня 2020 року, він укладений між ОСББ «Ржевська,3, та наймачем [PERSON] по наданню послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку [ADDRESS] за які [PERSON] має сплачувати кошти (а.с.29-31). Відповідно до ст. 58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Таким чином вселення [PERSON] та її сина [PERSON] до квартири [ADDRESS] , відбувалося на підставі ордера. Відповідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Згідно листа ОСББ «Ржевська,3» від 21.02.2020 №7 адресованого [PERSON] зазначено, що під час прийому-передачі документів житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від СКП «Наш дім» приймаючій стороні ордери на квартири не передавалися (а.с.33). Як вбачається з листа Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23.03.2020 № М-163/03.1-08, адресованого [PERSON] на її звернення щодо вирішення питання про передачу у приватну власність квартири [ADDRESS] , роз`яснено про необхідність надання до переліку документів також копії ордеру на жиле приміщення (а.с.34). Згідно витягів від 20.02.2024 та від 16.07.2024 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні виданих Управлінням центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Смілянської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 19.05.1999 по даний час (а.с.38,39). Зазначені обставини свідчать, що [PERSON] за життя була наймачем квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , залишився проживати і бути зареєстрованим син [PERSON] , тобто він продовжив користуватися зазначеною квартирою та нести відповідні права та обов`язки щодо цієї квартири. Дані обставини відповідачем не спростовані. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] є таким що прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Відповідно до положень ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно до ч.2 ст.166 ЖК України в разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення права і обов`язки за договором найму здійснюють члени його сім`ї. Як зазначено в копії особового рахунку виданого АОСББ «Сміла-РПЗ», адреса: [ADDRESS] , наймачем є [PERSON] , загальна площа квартири 42,7 кв.м., жила площа квартири 25,1 кв.м., кількість прописаних осіб 1, кількість кімнат 2 (а.с.40). Відповідно до листа Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 31.01.2024 №С-85/02-68 адресованого опікуну слідує, що ордер на заселення квартири [ADDRESS] , виданий радіоприладним заводом, до виконавчого комітету Смілянської міської ради не передавався і місцезнаходження його невідоме. Щодо зміни договору найму житлового приміщення та заміни основного квартиронаймача [PERSON] на її сина [PERSON] необхідно звернутися в Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету (а.с.43). За даними архівного відділу виконавчого комітету Смілянської міської ради, що ордер №76 від 06.06.1995 на отримання квартири по [ADDRESS] , на [PERSON] та протокол профспілкових зборів Радіоприладного заводу №170 від 06.06.1995 на зберігання в архів не надходили, що підтверджується листом від 22.03.2024 №531/04-12 (а.с.44). Згідно з пунктами 69, 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофрадивід 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Тобто, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру. Згідно рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №31511 від 11 липня 2024 року, [PERSON] відмовлено у заміні договору найму житлового приміщення та заміні основного квартиронаймача квартири [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] в зв`язку з відсутністю необхідних документів (а.с.47). Відповідно до ч.3 ст.61 ЖК України договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Тобто в зв`язку із відсутністю ордера чи його копії, [PERSON] відмовлено у зміні договору найму квартири та заміні основного квартиронаймача. Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до положень ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст.824 ЦК України, на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. З наведеного слідує, що відсутність ордеру на жиле приміщення чи його копії, позбавляє [PERSON] реалізувати своє право на визнання його наймачем квартири замість попереднього наймача, в якій він зареєстрований та проживає на законних підставах. Згідно з ч.3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до п.п.5 п. «б» ч.1 ст.30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. Відповідно до рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2023 року, яке набрало законної сили 19 грудня 2023 року, (справа №703/3766/23) визнано [PERSON] , [INFO] - недієздатним та встановлено опіку над ним і призначено його опікуном [PERSON] , копія якого надається до матеріалів позовної заяви (а.с. 14-15). Згідно посвідчення №25 виданого Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, [PERSON] призначена опікуном [PERSON] з 15.11.2023 до 15.11.2025, (а.с.16). Відповідно до положень ст.59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам. Визнання [PERSON] в судовому порядку квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , та переоформлення на нього особового рахунку на вказану квартиру слугуватиме йому в подальшому правом реалізацією ним права на приватизацію відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 24 лютого 2021 року у справі N 296/4642/19, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Принцип пропорційності у розумінні Європейського суду з прав людини полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети. Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що [PERSON] тривалий час постійно проживає у квартирі, наймачем якої була його мати [PERSON] , має тривалі зв`язки з конкретним місцем проживання, іншого постійного місця проживання у нього немає. Згідно правової позиції, що висловлена у постанові Верховного Суду України №6-60 цс12 від 11 липня 2012року - у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року в справі № 755/16392/17 (провадження № 61-310св19), від 15 квітня 2020 року в справі № 466/5057/17 (провадження № 61-42617св18). Постановою Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (п.9 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98) роз`яснено судам, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати,чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи булла письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні,чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає,що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`їнаймача (власника) приміщення, або ж для відмовиїй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення саме по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. На стягненні судових витрат із відповідача, які складаються із судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу представник позивач не наполягав та зазначив у позовній заяві, що їх залишає за собою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved