Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

В грудні 2024 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувся представник Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем 13 серпня 2017 року було укладено кредитний договір № 200854089201, видано кредитну картку з кредитним лімітом 1000 грн., якій згодом було збільшено до 46\~700 грн., відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01 лютого 2024 року утворилась заборгованість в загальній сумі 78\~027 грн. 40 коп., в т.ч заборгованість за тілом кредиту 46\~685 грн. 29 коп., заборгованість за відсотками 31\~342 грн. 11 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 25 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні 12 березня 2025 року відповідачка позов не визнала, посилаючись на неправомірне списання сум страхових платежів, застосування відсоткової ставки в розмірі більшому, ніж було обумовлено договором. Відповідач пояснила суду, що дійсно, при купівлі в кредит ноутбука вартістю 10\~000 грн. їй було видано кредитну карту, якою вона користувалась, вносила кошти на погашення заборгованості, проте внаслідок протиправного нарахування банком відсотків в розмірі 5,2 % на місяць замість 2,99 % на місяць та списання страхових платежів, не обумовлених договором, банком необґрунтовано розраховано суму заборгованості. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.1,3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 13 серпня 2017 року відповідачем було підписано Заяву № 200854089201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (копія міститься в електронній справі), відповідно до якої просила банк відкрити їй кредитну картку кредитним лімітом 1000 грн., розрахунковий день та платіжна дата 20 число місяця, процентна ставка, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки згідно умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Також підписанням вказаної заяви відповідачем було прийнято Публічну пропозицію ПРАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА-життя» укласти договір добровільного страхування життя, розмір страхового платежу 1,2 % від суми використаного кредитного ліміту, процентів та комісій на кінець кожного Розрахункового періоду. Крім того, підписанням вказаної заяви відповідачем було прийнято Публічну пропозицію ПРАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» укласти договір добровільного страхування коштів на кредитному рахунку, розмір страхового платежу 20 грн. щомісячно, страхова сумі 10\~000 грн. Також відповідачем 13 серпня 2017 року було підписано паспорт споживчого кредиту (копія міститься в електронній справі), з якого вбачається, що відповідача було ознайомлено з наступними умовами споживчого кредиту: -тип кредиту кредитна лінія; -розмір кредиту 1000 грн. 00 коп.; -строк кредитування 12 місяців з автоматичним продовженням та такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін; -процентна ставка за користування кредитом 49 % річних а у разі прострочення чергового платежу 62 % річних; -погашення кредиту щомісячно, не пізніше встановленої дати протягом встановленого строку кредитування за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду (розмір платежів розраховується щомісячно і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного Розрахункового періоду та включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов`язкових платежів; -штрафні санкції штраф в розмірі 10 % від простроченої суми з 7 дня виникнення простроченої заборгованості і за кожен місяць прострочення встановленого терміну. Оцінюючи вказані докази у їх сукупності, суд доходить висновку про укладення між сторонами справи 13 серпня 2017 року кредитного договору на умовах, що зазначені в Заяві № 200854089201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 13.08.2017 р. При цьому паспорт споживчого кредиту до уваги судом не береться, оскільки він не є складовою частиною кредитного договору, а є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, встановленого ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Доводи позивача про обумовлення між сторонами інших умов кредитного договору, в т.ч. щодо зміни кредитного ліміту за карткою з посиланням на умови Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування відхиляються судом, оскільки відповідні умови публічної пропозиції, додані до позовної заяви (містяться в електронній справі) не можуть бути належним доказом укладення договору кредиту на викладених в ній умовах, а позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме з такими умовами була ознайомлена відповідачка при підписанні нею 17.08.2017 р. Заяви № 200854089201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити до нього відповідні зміни без згоди відповідача. Сторонами по справі надано виписки по особовому рахунку відповідача, що містить відомості починаючи з 11.11.2018 року (міститься в матеріалах електронної справи, а.с. 19-25), перший запис свідчить про наявність заборгованості відповідача на вказану дату в сумі 11\~939 грн. 76 коп., проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, яким чином та внаслідок чого утворилась відповідна заборгованість, зокрема щодо операцій за рахунком в період з 13.08.2017 року по 10.11.2018 року. Також з наданих сторонами виписок по особовому рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувалась карткою (остання операція 10.02.2022 року), вносила кошти на поповнення картки. Так, за період з 11.11.2018 року по 03.05.2024 року відповідачкою було внесено на рахунок 112\~211 грн. 50 коп., проведено за її ініціативою видаткових операцій на суму 64\~739 грн. 03 коп. Із вказаних виписок також вбачається, що банком було нараховано до списання з рахунку заборгованість за страховими платежами в загальній сумі 19\~772 грн.96 коп., проте в матеріалах справи відсутні докази наявності підстав для договірного списання таких платежів без згоди відповідача, обґрунтування їх розміру відповідно до умов, що містяться в підписаній відповідачем Заяві № 200854089201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 13.08.2017 р. Також із вказаних виписок вбачається нарахування банком до списання на погашення заборгованості за кредитом та відсотками суми в загальному розмірі 72\~635 грн. 93 коп., проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правомірності такого нарахування, зокрема укладений між сторонами у встановленій законом формі кредитний договір, в якому між сторонами погоджено, зокрема, розмір процентів за користування кредитом. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про недоведеність позивачем наявності заборгованості відповідача за кредитом та про відмову в задоволенні позову з цих підстав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed