Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

В січні 2025 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її племінник [PERSON] , син її рідного брата [PERSON] , який також помер. Після смерті її онука відкрилась спадщина у вигляді належної йому 1/3 частки квартири [ADDRESS] , інші 2/3 частки якої належить заявнику. У встановленому законом порядку [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті племінника, однак у відповідності до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки наявні розбіжності в написанні її прізвища та прізвища її покійного брата (батька племінника). Так, в її свідоцтві про народження її власне прізвище вказано як « [PERSON] », а прізвище її брата - « [PERSON] ». Згідно пояснень заявника такі розбіжності виникли в зв`язку з тим, що в її родині всі чоловіки мали подвійне прізвище, а жінки - одинарне. На теперішній час жодним іншим шляхом, ніж звернення до суду, заявник не має можливості реалізувати свої права. Встановлення факту родинних відносин необхідно їй для реалізації права на спадкування після смерті племінника. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її рідним племінником. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.01.2025 відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, призначено її розгляд в судовому засіданні; витребувано у ПН ММНО Савченка І.М. копію спадкової справи № 30/023. Витребувані матеріали надійшли на адресу суду 13.02.2025. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили заяву задовольнити. Також представник заявника завила клопотання про допит в судовому засіданні свідка [PERSON] . Протокольно вказане клопотання задоволено. Також представник заявниці просила до лучити до матеріалів справи копію свідоцтва про усиновлення рідним братом заявниці - [PERSON] з його дружиною - [PERSON] їх сина [PERSON] . Протокольно вказане клопотання теж задоволено. Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. 10.01.205 від нього на адресу суду надійшли пояснення по справі, згідно яких він зазначав про те, що на його переконання заявником не надано достатньої кількості доказів, які підтверджували б родинний зв`язок між нею та спадкодавцем. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого Миколаївським міським ГАГС, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до паспорту громадянина України прізвище заявника визначено як « [PERSON] » (а.с. 5). У відповідності до свідоцтва про народження № [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). У паспорті громадянина України брата заявника його прізвище було вказано як « [PERSON] » (а.с. 9). [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Також суду надано копію свідоцтва серії [NUMBER] про усиновлення рідним братом заявниці - [PERSON] з його дружиною - [PERSON] їх сина [PERSON] . У відповідності до договору купівлі-продажу від 17.03.2015, посвідченого ПН ММНО Грудницькою І.М., [PERSON] , який діяв від свого імені та від імені недієздатного сина [PERSON] , купив кв. [ADDRESS] (2/3 частки - на праві власності [PERSON] , 1/3 частка - на праві власності [PERSON] ) (а.с. 14-15). Згідно договору дарування, посвідченого ПН ММНО Олефір М.Ю., [PERSON] подарував [PERSON] 2/3 частки кв. [ADDRESS] (а.с. 16-17). [PERSON] помер [INFO] . В подальшому [INFO] помер його сина - [PERSON] (а.с. 7). 22.03.2023 заявник [PERSON] звернулась до ПН ММНО Савченка І.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті її племінника [PERSON] . Проте згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з наданих документів не виявляється можливим встановити факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем. Так не встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, оскільки прізвище батька першого в свідоцтві про народження зазначено як « [PERSON] », а прізвище другої - « [PERSON] ». За яких обставин виникли розбіжності в написанні прізвища батька заявника в її свідоцтві про народження та в свідоцтві про народження її брата - не відомо. Між тим іншим шляхом, ніж звернення із даною заявою до суду, позивач не має можливості реалізувати свої права, передбачені діючим законодавством. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що заявниця є її двоюрідною бабою, а померлий [PERSON] був її троюрідним братом, з яким вона з 2019 року проживала за адресою: [ADDRESS] . Сама свідок є онучкою рідної сестри заявниці та свого померлого дядька,Ю а саме [PERSON] [INFO] , яка померла у [INFO] та була старшою сестрою заявниці та [PERSON] . В наданих суду фотокопіях фотографій вона впізнала та назвала своїх померлих родичів та саму та саму заявницю. На питання суду свідок пояснила, що померлий [PERSON] за життя зловживав спиртними напоями та не любив фотографуватися, тому ані у неї, ані у заявниці немає з ним спільних фотографій. Заявниця в суді пояснила, що у неї було дореволюційне рішення суду, яким встановлено що її батько та батько [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, проте вказаний документ вона за життя віддала своєму рідному брату, яке наданий час загубилось. Враховуючи вищезазначені письмові докази та пояснення свідка вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є рідною тіткою [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою, другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перш статті 13 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019, викладеного при розгляді справи № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. У постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 638/15738/17 зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадкових прав. Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність родинних відносин між заявником та [PERSON] , а також оскільки встановлення такого факту необхідно [PERSON] для реалізації її спадкових прав та породжує для неї юридичні наслідки, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Заявницею не заявлено вимог про стягнення з заінтересованої особи понесених нею судових витрат, тому, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл сплаченого судового збору відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та залишити такі витрати за заявницею.

Outcome: approved