Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~до Бориславського\~міського суду\~Львівської області\~звернулось Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю "Споживчий\~центр"\~(далі\~-\~ТОВ «Споживчий\~центр»)\~з вказаним\~вище позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 16.03.2024-100001962 від 16.03.2024 у розмірі 9 900 грн. 00 коп., а також сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказали, що 16 березня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 16.03.2024-100001962.Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 16.03.2024, строком на 42 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. Водночас, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, кошти не сплачує, у зв`язку з чим станом на 26 квітня 2024 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 9 900,00 грн., з яких 5 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4 900,00 грн.-заборгованість по процентах. Зважаючи на викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вказаному вище розмірі, а також сплачений судовий збір. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 03 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначено про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~прибув,\~про дату,\~час та\~місце судових\~засідань був\~повідомлений належним\~чином. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду не надходило. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що 16 березня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 16.03.2024-100001962.Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 16.03.2024, строком на 42 днів. Сторони дійшли згоди, що даний договір укладається в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (п.п.2.1-2.3.6 договору). Підписавши вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив, що він однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 16.03.2024-100001962 від 16.03.2024, з якими він попередньо уважно ознайомився. Своїм підписом на цьому договорі відповідач підтвердив, що отримав інформацію, зазначену в ч.ч. 1, 5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (ознайомився з нею за посиланням http://sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii), паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» та примірник цього договору, а також погодив спосіб ідентифікації через Систему BankID НБУ (п.п.18,20 відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору). Як встановлено, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів від 16.03.2024 № 2438160314 через платіжний сервіс «Liqpay» на картковий рахунок позичальника, призначення платежу: «Видача за договором № 16.03.2024-100001962», дата та час платежу 16.03.2024 13:31. Разом з тим, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для сплати кредиту, процентів за його користування та інших платежів, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. Згідно довідки-розрахунку за кредитним договором №16.03.2024-100001962 від 16.03.2024 за період з 16 березня 2024 року по 26 квітня 2024 року заборгованість [PERSON] становить 9 900,00 грн., з яких 5 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4 900,00 грн. - заборгованість по процентах. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України). За таких обставин, судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідач [PERSON] скористався наданим йому позивачем кредитом, проте порушив взяті на себе зобов`язання, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення кредиту та процентів за його користування, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість в розмірі 9900,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 4900,00 грн. Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем надано не було. За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме сплачений з урахуванням понижуючого коефіцієнту судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved