Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «МАКБУД» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що 30 квітня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКБУД» та [PERSON] укладено Договір про пайову участь №ПФТ - 431 об?єкта інвестування. Згідно договору, інвестор приймає пайову участь в інвестуванні будівництва об`єкта капітального будівництва, а саме: квартири за будівельним номером [ADDRESS] , проектна загальна площа - 46,29 кв.м., проектна житлова площа - 20,31 кв.м., яка є частиною будівництва групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземними паркінгами та спортивно - адміністративного комплексу. Згідно договору забудовник зобов?язаний забезпечити будівництво об`єкта. Згідно додатку №l до Договору - Протокол погодження об`єкта інвестування від 30.04.2021 року обумовлена інформація щодо безпосередньо об`єкта інвестування, квартири, в тому числі фіксована ціна - 613 342,50 грн. Згідно Додатку №2 до Договору встановлено первісний графік платежів. Відповідно до Додатку №3 до Договору, акту виконання зобов`язання від 07.12.2021 року вбачається, що загальна вартість вимоги за Договором становить 613 342,50 (шістсот дванадцять тисяч шістсот двадцять п?ять гривень, 00 копійок) гривень та, що інвестор виконав свої фінансові і зобов?язання по Договору належним чином та в повному обсязі, фінансові претензії щодо виконання цього Договору у Забудовника до інвестора відсутні. Планове закінчення будівництва та введення загального масштабного об`єкту інвестування в експлуатацію - IV квартал 2022 р. Позивачем умови Договору виконано у повному обсязі. Натомість, на момент подання позову об`єкт інвестування не добудований, належним чином не зданий у експлуатацію, що є не тільки наслідком порушень договору зі сторони відповідача, але й ставить під сумнів можливість завершення будівництва взагалі. Об`єкту незавершеного будівництва по [ADDRESS] , притаманні ознаки нерухомого майна - у вигляді тісного зв?язку із землею і неможливістю переміщення без непропорційної шкоди його призначенню. Використані при цьому будівельні матеріали перестали існувати, оскільки їх відділення від об?єкту незавершеного будівництва стало неможливим без непропорційної шкоди його призначенню. Відповідачем, у порушення Договору, об`єкт інвестування не добудований та не зданий у експлуатацію. Поведінка відповідача свідчить про відверте та системне небажання виконувати узяті на себе договірні зобов?язання у частині будівництва, тим самим створюючи обґрунтовані ризики для подальшого завершення будівництва будинку як такого і отримання інвесторами у власність проінвестованої ними нерухомості. Зважаючи на дані обставини, ГУ Національної поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №12024211040000684 за результатом розгляду колективної заяви інвесторів спірного багатоквартирного будинку. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визнати за нею майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: квартиру за будівельним номером [ADDRESS] , проектна загальна площа 46,29 кв.м., проектна житлова площа 20,31 кв.м., як частину об`єкту незавершеного будівництва. У судове засідання позивач та її представник позивача не з`явилися, однак адвокат Заводовська М.Л. подала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак адвокат Варода П.Б. подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказує, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки предмет спору відсутній. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКБУД» (Забудовник) та [PERSON] (Інвестор) укладено Договір про пайову участь №ПФТ - 431. Згідно п. 1.1 Договору, інвестор приймає пайову участь в інвестуванні будівництва Об`єкта капітального будівництва, визначеного в п. 1.1.1 цього Договору, шляхом внесення частки коштів в обсязі, що дорівнює ціні Об`єкта інвестування, визначених умовами цього Договору. Забудовник зобов?язується збудувати, ввести в експлуатацію Об`єкт капітального будівництва та передати у власність Інвестору Об?єкт інвестування, а Інвестор зобов?язується оплатити ціну Об?єкта інвестування та прийняти у власність. Об?єкт інвестування на визначених цим Договором умовах. Цільове призначення коштів сплачених Інвестором на поточний рахунок Забудовника - фінансування будівництва. Для дії цього Договору, Інвестор - власник прав та обов`язків за цим Договором пов`язаних з набуттям у власність Об`єкта інвестування. Відповідно до п. 1.1.1. Договору, об`єктом капітального будівництва за цим договором є: будівництво групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгами та спортивно-адміністративного комплексу, за адресою: [ADDRESS] , кількість поверхів житлових будинків [ADDRESS] . Запланований строк прийняття в експлуатацію 4 квартал 2022 (почергова здача в експлуатацію). Відповідно до п. 1.1.2. Договору, об?єктом інвестування за цим Договором с квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки, які є частиною Об?єкта капітального будівництва, або окремо розташовані нежитлові приміщення, машино-місце тощо) в Об?єкті капітального будівництва, який після завершення будівництва стане окремим майном, та технічні характеристики якого визначені в Протоколі погодження об?єкта інвестування (Додаток №1 до даного Договору), який є невід?ємною частиною цього Договору. Згідно п. 1.5 Договору, з моменту оплати ціни об`єкта інвестування Інвестор набуває право вимоги на отримання у власність об`єкта інвестування. Забудовник зобов`язаний: належно та в повному обсязі виконувати свої зобов`язання за цим договором; забезпечити будівництво об`єкта капітального будівництва відповідно до проектної документації з додержанням будівельних норм, стандартів і правил, прийняття об`єкта капітального будівництва в експлуатацію; передати інвестору об`єкт інвестування протягом 90 робочих днів, після введення об`єкту інвестування в експлуатацію, шляхом підписання Акту приймання-передачі об`єкта інвестування. (п. 2.2 2.2.3 Договору). Відповідно до п. 2.4.1 Договору, інвестор зобов`язаний сплатити ціну об`єкта інвестування, в розмірі та порядку визначених цим Договором. Згідно Додатку №l до Договору - Протокол погодження об?єкта інвестування від 30.04.2021, сторони досягли згоди, що об`єктом інвестування в Об`єкті капітального будівництва визначеного таким відповідно до умов договору, розташованого за адресою: [ADDRESS] є квартира, яка після завершення будівництва стане окремим майном з наступними технічними характеристиками: тип об`єкта інвестування квартира; будівельний номер об`єкта інвестування 230; під`їзд черга 2, секція С; запланований строк введення в експлуатацію 3 квартал 2021 року; поверх 8; проектна загальна площа 46,29 кв.м.; проектна житлова площа 20,31 кв.м.; кількість житлових кімнат 1; ціна об`єкта інвестування 613342,50 грн. Згідно Додатку №2 до Договору встановлено первісний графік платежів. На підставі Додатку №3 до Договору, акту виконання зобов`язань від 07.12.2021 року вбачається, що загальна вартість прав вимоги за Договором становить 613 342,50 (шістсот дванадцять тисяч шістсот двадцять п?ять гривень, 00 копійок) гривень та що інвестор (Позивач) виконав свої фінансові зобов`язання по Договору належним чином та в повному обсязі, фінансові претензії щодо виконання цього Договору у Забудовника до інвестора відсутні. Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підстава що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих и набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правовідносини, які склалися між с сторонами, регулюються Законом України від 18 вересня 1991 року № 1560-Х/I «Про інвестиційну діяльність». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб?єкті інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об?єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. За змістом ч. 2, 3ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. У постанові № 6-9813 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов?язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об?єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об?єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об?єкт. Статтею ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов?язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо). У разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту зведення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього є визнання майнових прав на об?єкт інвестування. Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-4, провадження № 14-39цс19), від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-4, провадження № 14-6064с18, Верховного Суду від 12 лотого 2020 року у справі № 638/12414/17, провадження № 61-21546с619. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17, провадження № 14-8 цс 21 зазначено, що саме інвестор, як особа за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до ведення будинку в експлуатацію. Згідно із частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об?єкт і після завершення будівництва об?єкта нерухомості набуває права власності на об?єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об?єкт за собою (пункти 93 - 95). Позивач проінвестувала будівництво зазначеної вище квартири, у зв`язку з чим, відповідно до ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», має право володіти, користуватися і розпоряджатися об?єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, оскільки об?єкти та результати інвестицій є власністю інвестора. Позивач виконала зобов`язання за своїм договором, сплатила кошти у визначеній у договорі сумі, у зв`язку із чим за умовами договору набула майнових прав щодо об?єкта нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність спірної квартири та господарського приміщення. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відтак, до завершення будівництва об?єктів нерухомості, а саме: Квартири за будівельним номером [ADDRESS] , проектна загальна площа - 46,29 кв.м., проектна житлова площа - 20,31 кв.м., та введення відповідно будинку [ADDRESS] в експлуатацію, позивачу, як інвестору, належать майнові права на ці об?єкти. Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду ь постанові від 09 жовтня 2019 року, справа № 761/28769/13-ц. Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зазначених зобов?язань, що свідчить про порушення майнових прав позивача на вищевказані об?єкти, які очікувалось отримати до терміну, що зазначений у договорі, та який минув. Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач не надав будь-яких доказів в розумінні положень\~ст. 76-81 ЦПК України\~на спростування обставин, на які посилається позивач та не направив суду жодних заперечень щодо позовних вимог. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, те що відповідач не виконує належним чином узятих на себе зобов?язань, а також, враховуючи, що будинок не введено в експлуатацію, з урахуванням повної сплати коштів за умовами договору, суд дійшов висновку, що права позивача порушені та підлягають захисту шляхом визнання за позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: квартири, будівельний номер [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст.141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved