Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків. 03 березня 2025 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків - задоволено. 06 березня 2025 року представник позивача - адвокат Лесик Б.Б. за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 850,00 гривень. Вказав, що під час подання позовної заяви [PERSON] заявив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 9000 грн., однак згодом попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат був збільшений до 25 000 грн. про що зазначалось у письмових поясненнях позивача від 16.12.2024 року. Необхідність збільшення суми судових витрат на правничу допомогу була пов`язана з переходом до розгляду справи у спрощеному провадженні з викликом сторін за ініціативою відповідача, з необхідністю здійснювати додатковий юридичний аналіз матеріалів справи, подавати додаткові пояснення у справі зважаючи на значну кількість клопотань, що заявлялись представником відповідача, а також необхідністю здійснювати представництво інтересів позивача у судових засіданнях. Вказав, що поведінка представника відповідача під час розгляду справи призвела до затягування розгляду справи, зокрема, представник подавала явно необґрунтовані клопотання та безпідставно заперечувала певні обставини, які мають значення для справи, зокрема, заявляла, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем у даній справі, а також заявляла, що головуючий суддя упереджений після отримання відмови у задоволенні її клопотань тощо. Вважає, що збільшення розміру судових витрат на правничу допомогу позивача пов`язане саме з діями відповідача, які позивач не міг передбачити під час підготовки та подання позову до суду. У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року відкрито провадження за заявою та призначено її розгляд без участі сторін за наявними матеріалами справи. 14 березня 2025 року представник відповідача - адвокат Самборська Ю.Л. за допомогою системи «Електронний суд» подала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, яке зареєстроване у Святошинському районному суді м. Києва 17 березня 2025 року за вхідним №17901. Клопотання обґрунтоване тим, що сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката Лесика не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу. Вказала, що у позовній заяві по справі № 759/20383/24 від 27.09.2024 вказано, що розмір вартості правової допомоги, що надається позивачу орієнтовно становить 9 000 грн., а документ під назвою заява, письмові пояснення із зазначенням того, що це нібито відповідь на відзив, поданий адвокатом позивача Лесиком 16.12.2024 року через систему «Електронний суд» у розумінні ст. 134 та ч. 2 ст. 174 ЦПК України не є першою заявою по суті справи, а відповідно у ньому не може бути визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.Зазначила також, що у запереченні на відповідь на відзив, які одночасно називаються заява та письмові пояснення адвокат позивача Лесик зазначив, що попередній розрахунок судових витрат становить 25 000 грн., а також вказував про якісь ймовірні додаткові витрати у майбутньому. Представником відповідача також зазначено про те, що адвокатом Відповідача до суду було подано та задоволено судом протокольною ухвалою (приєднано до матеріалів справи) заперечення на відповідь на відзив (заяву, письмові пояснення) від 20.12.2024 року відповідно до яких судом визнано неповажними причини пропуску позивачем строку для подання адвокатом Лесиком відповіді на відзив, встановленого ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17.10.2024 у справі №759/20383/24. Тому, підстави для оплати послуги «Підготувало та надало до суду письмові пояснення - 4000,00 грн» доведено відсутні. Також наголосила, що клопотання адвоката позивача Лесика про ознайомлення з матеріалами справи від 02.12.2024 (аркуші 196-197 матеріалів справи, вх. № 79817 від 03.12.2024) не містить відмітки про ознайомлення вказаного адвоката з матеріалами справи № 759/20383/24). Така ж відмітка відсутня і у журналі видачі справ для ознайомлення, який знаходиться у канцелярії суду. Ухвалами Святошинського районного суду міста Києва від 16.12.2024 року у справі №759/20383/24 проведено розгляд 10-ти клопотань в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, які беруть участь у справі. Вказані ухвали винесені судом без врахування думки учасників справи і без врахування думки адвоката Лесика. Жодного письмового документу тощо на вказані 10 клопотань адвокат Лесик суду не надавав і не міг надати, тому що станом на день винесення ухвали суду від 16.12.2024 року він не ознайомився з матеріалами справи. Здійснювати «юридичний аналіз клопотань відповідача» після відмови у їх задоволенні є нелогічним та таким, що штучно завищує послуги адвоката Лесика. Вважає, що адвокат Лесик надав своєму клієнтові некваліфіковану правничу допомогу, яка не відповідає критеріям розумності та не підлягає задоволенню. Просила розгляд справи проводити за участю адвоката позивача Самборської Ю., здійснювати повну технічну фіксацію судового засідання, зменшити витрати на правничу допомогу адвоката Лесика у справі до 0 гривень 0 копійок та відмовити у задоволенні заяви адвоката Лесика про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. У поданій заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представник позивача - адвокат Лесик Б.Б. просив розгляд заяви здійснювати без участі позивача та його представника. У судовому засіданні представник відповідача підтримала своє клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та просила відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Зважаючи на те, що представник позивача у поданій заяві просив про розгляд справи без його участі та участі позивача, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника. Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків задоволено. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] суму нанесеної шкоди, матеріальні збитки у розмірі 94 037 (дев`яносто чотири тисячі тридцять сім) гривень 87 копійок. Згідно з п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача - адвокат Лесик Б.Б. скористався правом на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, направивши до суду відповідну заяву, в якій просив стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 850,00 гривень. Крім того, у позовній заяві зазначено про те, що позивач планує понести витрати на правову допомогу орієнтовно у розмірі 9 000 гривень. У заяві від 16.12.2024 року представник позивача - адвокат Лесик Б.Б. вказав, що попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач складається з витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 25 000 грн. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Конституція України у статті 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21). На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійно правничу допомогу суду було надано: - ордер про надання правничої допомоги серії АС №1119437 від 02 грудня 2024 року з якого вбачається, що правом представляти [PERSON] у Святошинському районному суді м. Києва наділений адвокат Лесик Богдан Богданович; - копію Договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2024 року, що укладений між Адвокатським бюро «Богдан Лесик і партнери» в особі керуючого Лесика Б.Б. та [PERSON] щодо надання професійної правничої допомоги, зокрема у справі №759/20383/24. Крім того, пунктом 2.1 вказаного договору встановлено, що за надання правової допомоги під час здійснення цивільного судочинства у справі № 759/20383/24 в суді першої інстанції Клієнт сплачує Адвокатському бюро гонорар у розмірі 20 850 грн.; - копію Акту про надані послуги до Договору про надання правової допомоги від 06 березня 2025 з якого вбачається, що адвокатське бюро надало послуги з професійної правничої допомоги, а саме: 1.1. Здійснило юридичний аналіз відзиву на позовну заяву - 2000,00 грн.; 1.2. Здійснило юридичний аналіз клопотань відповідача (10 шт.) - 4000,00 грн.; 1.3. Підготувало та надало до суду письмові пояснення - 4000,00 грн.; 1.4. Здійснило представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях в суді першої інстанції, що відбулись: 21.01.2025 р. - 4000,00 грн., 24.02.2025 р. - 4000,00 грн.; 1.5. Забезпечило участь представника на оголошенні рішення, що відбулось 03.03.2025 р. - 2850,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 20 850 гривень 00 копійок без ПДВ; - детальний опис наданої професійної правничої допомоги у справі № 759/20383/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, в якому зазначено наступне: 1) Юридичний аналіз відзиву на позовну заяву - 2000,00 грн.; 2) Юридичний аналіз клопотань відповідача (10 шт.) - 4000,00 грн.; 3) Підготовка та подання письмових пояснень - 4000,00 грн.; 4) Представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях в суді першої інстанції: участь представника у судовому засіданні, що відбулось 21.01.2025 року - 4 000,00 грн.; участь представника у судовому засіданні, що відбулось 24.02.2025 року - 4 000,00 грн.; участь представника на оголошенні рішення, що відбулось 03.03.2025 року - 2 850,00 грн.; - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №767, видане на ім`я Лесик Богдан Богданович. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить суд покласти витрати, пов`язані із професійною правничою допомогою на загальну суму 20 850 гривень, на відповідача. При вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд враховує клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, подане представником позивача - адвокатом Самоборською Ю.Д. Так, суд погоджується, що відсутні підстави для задоволення витрат на підготовку до суду письмових пояснень на суму 4 000,00 грн., оскільки протокольною ухвалою суду від 24 лютого 2025 року визнано неповажними причини пропуску позивачем строку для подання відповіді на відзив. Крім того, незрозумілою для суду є послуга з професійної правничої допомоги «Здійснило юридичний аналіз клопотань відповідача (10 шт.) - 4 000,00 грн.», оскільки представником позивача не деталізовано які саме клопотання представника відповідача було проаналізовано. Крім того, матеріали справи не містять жодних заперечень представника позивача щодо поданих представником відповідача клопотань. Відтак, незрозумілим є послуга аналізу клопотань без надання заперечень на них. Окрім зазначеного, суд вважає, що витрати на участь у трьох судових засіданнях на загальну суму 10 850 гривень 00 копійок, серед яких судове засідання на якому здійснювалось проголошення рішення та тривало менше десяти хвилин, не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу. Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 643/13728/16-ц (провадження № 61-436св18) в якій зазначено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial