Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

31 січня 2025 року АТ КБ «Приват Банк» в особі представника за довіреністю Бережної М.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.11.2020 у розмірі 58\~456,48 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування\~позовної заяви\~позивач зазначив,\~що 23.11.2020\~року відповідач\~ [PERSON] \~ознайомився з\~умовами кредитування\~та підписав\~Заяву про\~приєднання до\~умов та\~правил надання\~банківських послуг\~та Паспорт\~кредиту. На\~підставі укладеного\~договору отримав\~кредитну картку\~з встановленим\~кредитним лімітом\~50\~000\~грн.\~строком на\~12\~місяців з\~процентною ставкою\~42,0\~%\~річних.Через порушення позичальником своїх зобов`язань за договором станом на 20.01.2025 року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. Згідно розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22) територіальну підсудність судових справ Михайлівського районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним суду міста Запоріжжя. Ухвалою судді від 04 лютого 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи шляхом\~публікації оголошення\~на сайті\~Судової влади,в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст.247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.11.2020 року відповідач [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», ознайомився з умовами кредитування та підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Паспорт кредиту. На підставі укладеного договору отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом 50\~000 грн. строком на 12 місяців з процентною ставкою 42,0 % річних. 04.03.2021 року в системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля відповідач [PERSON] підписав заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої отримав кредит в межах кредитного ліміту, шляхом відкриття карткового рахунку та отримання кредитної картки. 17.03.2023 року в системі самообслуговування Приват24, за допомогою ОТР пароля, відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду до кредитного договору, якою узгодили з позивачем зміни умов кредитування. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку за період з 01.05.2022 по 20.01.2025 року, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача. Відповідач погодився із умовами Кредитного договору, адже після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснював дії щодо її активації, користувався карткою (отримував готівку, сплачував карткою товари та послуги), що підтверджується випискою з рахунку. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч.1 ст.1049, ст.1054 ЦК України позика/кредит надається на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути позику/кредит у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором, та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові і проти чого не надано заперечень відповідачем, банк, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання порушив, у зв`язку з чим станом на 20.01.2025 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 58\~456,48 гривень і складається із: заборгованості за тілом кредита 52\~474,39 гривень; заборгованості за простроченими відсотками 5982,09 гривень. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором б/н від 23.11.2020 року позичальник [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved