Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 23.10.2015 у виконавчому комітеті Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Вказує, що сторони проживали разом, однак на протязі останніх років їх взаємовідносини погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, протягом останніх півроку сторони проживають окремо. Фактично сім`я припинила існування, її збереження неможливе, сторони не підтримують шлюбних відносин. Причиною розірвання шлюбу вказує різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 17 лютого 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надала, натомість скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вх. №1155/25-Вх від 10.03.2025, у якій позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила залишити судові витрати за позивачем. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та продовжує розгляд справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 23.10.2015 виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 жовтня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 05. Після реєстрації шлюбу свої прізвища не змінювали. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З?ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, проживають окремо, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, враховуючи викладене, а також факт визнання позову відповідачем, що є самостійною підставою для його задоволення, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн.

Outcome: approved