Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

21 листопада 2024 року представник ТзОВ «Рівнетеплоенерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 73291 грн. 35 коп., пеню в розмірі 2191 грн. 54 коп., інфляційні втрати в розмірі 5860 грн. 77 коп. , три відсотки річних в розмірі 1796 грн. 43 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до житлового приміщення, що по [ADDRESS] , власниками якого є відповідачі, особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі не оплачують послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого за ними станом на 01 листопада 2024 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 73291 грн. 35 коп. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ТзОВ "Рівнетеплоенерго" в частині вимог до [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в частині вимог ТзОВ "Рівнетеплоенерго" до [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, у якій просила провести розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи, проти заочного розгляду справи не заперечує, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань. Враховуючи, що про причини неявки відповідачі суду не повідомили, відзив не подали і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] співвласниками на праві приватної спільної часткової власності по 1/5 квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 403739460 від 14.11.2024 р. Судом також встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] значаться як померлі з 03.12.2019 року та з 03.02.2015 року відповідно. Відтак в частині вимог до вказанаих відповідачів у відкритті провадження було відмовлено. Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують свого обов`язку по оплаті цих послуг. Згідно оборотної відомості за період з 01 жовтня 2012 року по 01 листопада 2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] відповідачами не проведено повної оплати, внаслідок чого за ними станом на 01 листопада 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 73 291 грн. 35 коп. Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами) та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами). Таким чином суд доходить висновку про те, що відповідачі, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води належної якості, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідачі користуючись послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго» не здійснювали їх оплату, в результаті чого за період з 01 жовтня 2012 року по 01 листопада 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 73291 грн. 35 коп., яку слід стягнути з останніх відповідно до їх частки у праві спільної часткової власності на користь позивача, що буде становити 14658 грн, 27 коп. з кожного. Щодо позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За положеннями пункту 45 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Згідно з розрахунком позивача, який перевірений судом, за період з 01 січня 2024 року по 31 жовтня 2024 року інфляційні нарахування на суму боргу становлять 5860 грн. 77 коп., 3 % річних 1796 грн. 43 коп., пеня 2191 грн. 54 коп., які слід стягнути з відповідачів на користь позивача відповідно до їх часток у праві власності, а саме по 1172 грн. 15 коп - інфляційних нарахувань, 359 грн. 28 коп- 3% річних та 438, 30 грн - пені з кожного. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 605 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: partial