Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" за довіреністю - Паньків І.П. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3355942 від 29.12.2022 року у розмірі 17566,80 грн та судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.12.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3355942, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 3 000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Згідно з п. 9.7 кредитного договору Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Клієнт зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором (п. 5.4.1 договору). Відповідно до п. 3.1 кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п. 1.4, 1.4.1 кредитного договору нарахування процентів здійснюється за стандартною або зниженою процентною ставкою. Відповідно до положень Договору, якщо Клієнт до визначеної у кредитному договорі дати, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У зв`язку з частковим виконанням Позичальником п. 1.4.1 кредитного договору та частковим погашенням кредитного договору, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" було застосовано індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку та перераховано Графік платежів до вказаної вище дати за зниженою процентною ставкою. Крім цього, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено Додатковий договір до Договору № 3355942 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.12.2022 року. Згідно п. 1.1. Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3355942, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. Отже, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" вимушене звернутись із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 17 566,80 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3 000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 14 566,80 грн. 13.09.2023 року ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", уклали Договір факторингу № ККЛУ-13092023. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", включно і до [PERSON] за Кредитним договором № 3355942 від 29.12.2022 року. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 10.03.2025 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу - триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем його реєстрації. Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Крім того, згідно даних про відстеження поштового пересилання із сайту Укрпошти, позовна заява з додатками, яку позивач надсилав відповідачу, повернулась відправнику, причини повернення - за закінченням встановленого терміну зберігання. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, окрім положень зазначених вище договорів, врегульовані нормами ЦК України, Закону України "Про споживче кредитування»", Закону України "Про електронну комерцію»", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Так, відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України "Про електронну комерцію" №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675). Відповідно до ст.3 цього Закону №675 електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 29.12.2022 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3355942, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - E764 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача - [NUMBER] . Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3355942 від 29.12.2022 року, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 3 000,00 гривень строком на 360 днів з 29.12.2022 року. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 3 000,00 гривень. Дата надання кредиту: 29.12.2022 року. Строк кредиту-360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Стандартна процентна ставка - 1,99 % в день. Відповідно до п. 1.1 Договору, укладення цього договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.credit7.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно п. 2.1. Кредит надається Товариством, в межах дії Договору про надання коштів шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта. На підтвердження виконання Товариством п. 2.1 Кредитного договору, позивач надає лист ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" за №20240304-3718 від 04.03.2024 року, відповідно до якого 29.12.2022 року о 01:48 годині на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 року, на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. 29.12.2022 року відповідачем за допомогою електронного підпису підписано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування. Зокрема, сума кредиту -3 000,00 грн, строк кредитування -360 днів, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби, стандартна річна процентна ставка - 726,35 % (1,99 % в день), загальні витрати за кредитом - 21 492,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 24 492,00 грн, реальна річна процентна ставка- 75 218,24 %. 29.12.2022 року відповідачем також заповнено анкету-опитувальник клієнта - фізичної особи, яку підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором - Е724. 18.07.2023 року відповідачем та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до Договору № 3355942 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно якого клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за Договором у сумі 900,00 грн до 24.07.2023 року, а Товариство звільняє клієнта від обов`язку сплати решти частини основного боргу за Договором у сумі 2 100,00 грн. ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" належним чином виконало умови договорів, надавши відповідачу у користування кошти, у свою чергу відповідач не виконував зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 3355942 від 29.12.2022 року, станом на 13.09.2023 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 17 566,80 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі - 3 000,00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі - 14 566,80 грн. 13.09.2023 року ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ"уклали Договір факторингу № ККЛУ-13092023. Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", включно і до [PERSON] за Кредитним договором № 3355942 від 29.12.2022 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № ККЛУ-13092023, актом приймання-передачі реєстру боржників від 13.09.2023 року до Договору факторингу № ККЛУ-13092023. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язаннях. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом статті 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Таким чином, позивач ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору № 3355942 від 29.12.2022 року в розмірі 17 566 грн 80 коп. Позивачем на адресу відповідача направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором №3355942 від 29.12.2022 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена [PERSON] без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту у встановлені договором про споживчий кредит № 3355942 від 29.12.2022 строки, не виконав. Станом на 13.09.2023 р. заборгованість відповідача за кредитним договором № 3355942 від 29.12.2022 становила 17 566 грн 80 коп., з них заборгованість за тілом кредиту 3 000, 00 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 14 566 грн 80 коп. Доказів, що вказували б на неправильність такого розрахунку сторонами до суду не надано та судом не встановлено. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. На підтвердження позовних вимог позивачем також надано довідку про ідентифікацію, яку видано ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" про те, що акцепт договору № 3355942 від 29.12.2022 позичальником [PERSON] відбувся шляхом надсилання одноразового ідентифікатора Е724 29.12.2022 о 01:46 годині годині на номер телефону [NUMBER] . У постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 колегією суддів Великої Палати Верховного Суду було зазначено, що: відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення (п. 6.23. постанови). Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу (п. 6.24. постанови). У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст. ст. 514, 525, 526, 530, 599, 615, 626, 627, 629, 638, 1054 Цивільного кодексу України". Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Позивач, особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинна подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. У своїх рішення Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, вказує, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем належними до допустимими доказами доведено факт надання відповідачу інформації щодо умов кредитування перед укладенням кредитного договору, та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми споживчого кредиту, і це є істотним порушенням Договору кредиту № 3355942 від 29.12.2022, та заміна первісного кредитора ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" на підставі Договору факторингу №ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 року на нового кредитора ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" це не може трактуватися на користь відповідача, як обґрунтовані причини невиконання зобов`язання. Враховуючи, що факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3355942 від 29.12.2022 щодо повернення кредиту та відсотків за його користування знайшов своє підтвердження, а тому позов задовольняє у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved