Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 23 червня 2010 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Упродовж останніх років подружнього життя між нею та чоловіком поступово наростало відчуження, яке призвело до втрати між ними взаєморозуміння, взаємної любові, поваги і довіри та до припинення сімейно-шлюбних відносин. З`ясувалося, що вони мають різні погляди на права та обов`язки кожного з подружжя в сім`ї. У них різні інтереси. Між ними постійно виникали сварки і суперечки з різних приводів, що супроводжувались взаємними докорами і образами, які часто відбувалися в присутності дитини. З травня по вересень 2024 року чоловік вдома не проживав. Наразі сімейно-шлюбні відносини між ними припинені спільне господарство вони не ведуть. Сім`я розпалася остаточно. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. На примирення позивач не згодна. Тому просила шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Відзиву на позов відповідач не подав. Інші заяви по суті справи та клопотання від учасників справи до суду не надходили. В день розгляду справи позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві також зазначив, що на розірвання шлюбу він згоден. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 червня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23 червня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. На час розгляду справи вона позов підтримує. Відповідач позов визнає. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, згоду відповідача на розірвання шлюбу, збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох з подружжя. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище [PERSON] . Вказані вимоги також підлягають до задоволення.

Outcome: approved