Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У січні 2025 року Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено про те, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , користується електроенергією на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією. Проте, зобов`язання по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.06.2017 по 01.01.2019 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1 198,65 грн., яка на теперішній час не погашена. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків позову. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою суду від 28 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та долучено докази до матеріалів справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність та відзиву на позов не подала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та на час виникнення заборгованості регулювалися Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357 із наступними змінами та доповненнями (далі за текстом ПКЕЕН) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312, із наступними змінами та доповненнями (далі за текстом ПРРЕЕ). Судом встановлено, що місце проживання відповідача по справі [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою надання послуг: [ADDRESS] . Згідно наданого позивачем Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 02.02.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №304 вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, як вже зазначалось вище, згідно позовної заяви вимоги щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію позивачем заявлено до [PERSON] . Відомостей щодо зміни останньою прізвища матеріали справи не містять. Крім цього, позивачем було надано копію попереднього договору купівлі-продажу від 23.02.2010 року за умовами якого [PERSON] мала намір придбати у власність 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Проте, цей договір відображає лише намір відповідача [PERSON] придбати у власність 1/3 частину квартири [ADDRESS] , а не її придбання та належність останній нерухомого майна на праві власності. Доказів укладенні договору купівлі-продажу за наслідками попереднього договору купівлі-продажу суду надано не було. Згідно наданого представником позивача Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №20962322 від 18.11.2008 убачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності по 1/3 частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За інформацією яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформацію щодо реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] судом не встановлено. З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку проте, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач є власником або співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що 26.03.2013 року [PERSON] звернулась до позивача з письмовою заявою про переоформлення на її ім`я особового рахунку за адресою надання послуг: [ADDRESS] . 26.03.2013 між [PERSON] та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі провідного інженера Центральної групи ОПС ВК та АРН ЗМЕМ [PERSON] було укладено Договір про користування електричною енергією №135722257 за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 32 договору, цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення, або розірвання. Оскільки доказів розірвання вказаного договору суду не надано та під час розгляду справи судом не встановлено, суд доходить до висновку, що вказаний договір є чинним. Частиною 1 статті 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетики та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому\~Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за\~спожиту електричну\~енергію оплачується: протягом\~5\~робочих днів\~від дня\~отримання рахунка\~непобутовим споживачем; протягом\~10\~робочих днів\~від дня\~отримання рахунка\~побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до знятих показань приладу обліку за період з 01.02.2017 по 01.01.2019 відповідачем спожито 1 529 кВт./год., на загальну суму 1\~376,1 грн. За зазначений період за спожиту енергію сплачено 177,45 грн. Отже, заборгованість за зазначений період становить 1\~198,65 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Згідно з вимогами ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи те, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за електроенергію відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, та враховуючи те, що відповідачем не спростовано той факт, що він є споживачем електроенергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі особового рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 1 198,65 грн. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved