Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Адвокат Пилипів О.В., яка представляє інтереси позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулась з позовом в суд, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 5/8 частин (1/2 як спільного майна подружжя і 1/8 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] ) незавершеного будівництва готовністю 53% в с.Станиля Дрогобицького району Львівської області; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частини незавершеного будівництва готовністю 53% в с.Станиля Дрогобицького району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частини незавершеного будівництва готовністю 53 % в с.Станиля Дрогобицького району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , яккй помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с.Станиля, вартість якого згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності становить 458 600 гривень. За життя [PERSON] не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом, зокрема: [PERSON] дружина померлого, [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] син. 07.02.2024 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. постановами №89/02-31, №90/02-31, №91/02-31 відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на об`єкт незавершеного будівництва, який розташований за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с.Станиля, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Крім того, повідомлено про ще одного спадкоємця, який претендує на прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] , [INFO] , про якого позивачам нічого не було відомо. [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 26.07.1974 року до дня його смерті. За час шлюбу ними було розпочато будівництво будинку в с.Станиля Дрогобицького району Львівської області. Рішенням виконавчого комітету Доброгостівської сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 26.08.1989 року №72 затверджено рішення зборів уповноважених членів колгоспу ім.Шевченка про виділення гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га за рахунок земель колгоспу ім.Шевченка. На підставі рішення виконкому Дрогобицької районної ради народних депутатів від 21.12.1989 №283 про відведення [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га в с.Станиля Дрогобицького району для будівництва індивідуального житлового будинку і господарсько-побутових споруд 29.12.1989 затверджено план забудови земельної ділянки, надано дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво №655/89. Згідно Акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 28.12.1989 у відповідності з проектом забудови земельної ділянки [PERSON] вставлено в натурі межі земельної ділянки площею 1000 кв.м в [ADDRESS] . Одночасно з виносом меж земельної ділянки проведено винос житлового будинку за проектом №ОБ-2-5/87.1 і господарських будівель за проектом №194-24-141. 13.08.1990 року між [PERSON] та БУ-44 тресту «Дрогобичпромбуд» укладено договір №199 на будівництво будинку в с.Станиля Дрогобицького району, яке проводилось за спільні кошти подружжя. Станом на день подання позову готовність незавершеного будівництва 53 %. Стан наявних конструктивних елементів задовільний. Господарські споруди відсутні. Вказує що, [PERSON] та спадкодавцю [PERSON] на праві власності належить по будівельних матеріалів незавершеного будівництва, як спільного майна подружжя. Позивачі, як спадкоємці першої черги, спадкують по 1/8 частині будівельних матеріалів незавершеного будівництва. Без оформлення права власності на незавершене будівництво в порядку спадкування до спадкоємців не переходить право користування земельною ділянкою (яке мав спадкодавець) і відповідно вони можуть зареєструвати свої права на незавершене будівництво тільки в судовому порядку. Враховуючи вказане, просить позов задоволити. Оскільки відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, 14.06.2024 вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідача [PERSON] . З відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 05.07.2024 вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 09.07.2025, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд цивільної справи визначено провести у порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом неодноразово призначались підготовчі судові засідання, однак з об`єктивних причин такі було відкладено. Протокольною ухвалою суду від 21.01.2025 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, з повідомленням учасників справи. Відповідач у запропонований судом строк та порядку відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання не з`являвся, подаючи клопотання про відкладення таких з різних причин,\~що,\~на думку\~суду,\~призводило до\~безпідставного затягування\~та перешкоджання\~розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Вказала, що позивачі не можуть оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Вони не позбавляють частки відповідача, але такий не надав відзиву на позов, не подав зустрічну позовну заяву, не вказав свою волю. Просить суд визнати право власності за позивачами на 1/8 частину незавершеного будівництва, при цьому залишають можливість відповідачу оформити право власності на свою 1/8 частину вказаного незавершеного будівництва. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Зі спадкової справи №18/2017, відкритої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Майхер О.Л. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] -син, як спадкоємці першої черги, подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Також судом встановлено, що постановами Приватного нотаріуса Майхер О.Л. №89/02-31 від 07.02.2024, №90/02-31 від 07.02.2024, №91/02-31 від 07.02.2024 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вказане майно, а саме: обєкт незавершеного будівництва, який розташований за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, село Станиля. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказує на те, що будівництво здійснювалося спадкодавцем на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці, за наявності усіх дозвільних документів, але яке не було закінчено, не введено в експлуатацію, його готовність становить 53 %, тому до складу спадщини входять всі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, які позивачі мають право успадкувати, як спадкоємеці першої черги. Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням єперехід правта обов`язків(спадщини)від фізичноїособи,яка померла(спадкодавця),до іншихосіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті1218ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч. 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. ( ч.2, 3 статті 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( стаття 1261 ЦК України). За приписами ч.1, ч.2, ч.5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Недопускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 2 статті 1274 ЦК спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦК України майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону. За приписами ч.1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Доброгостівської сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 26.08.1989 року №72 затверджено рішення зборів уповноважених членів колгоспу ім.Шевченка про виділення гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га за рахунок земель колгоспу ім.Шевченка. На підставі рішення виконкому Дрогобицької районної ради народних депутатів від 21.12.1989р. №283 про відведення [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га в с.Станиля Дрогобицького району для будівництва індивідуального житлового будинку і господарсько-побутових споруд 29.12.1989 р. затверджено план забудови земельної ділянки, надано дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво №655/89. Згідно Акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 28.12.1989 р. у відповідності з проектом забудови земельної ділянки [PERSON] вставлено в натурі межі земельної ділянки площею 1000 кв.м в [ADDRESS] . Одночасно з виносом меж земельної ділянки проведено винос житлового будинку за проектом №ОБ-2-5/87.1 і господарських будівель за проектом №194-24-141. 13.08.1990 року між [PERSON] та БУ-44 тресту «Дрогобичпромбуд» укладено договір №199 на будівництво будинку в с.Станиля Дрогобицького району. За спільні кошти подружжя проводилось будівництво будинку. Під час розгляду справи судом встановлено, що станом на день розгляду справи готовність незавершеного будівництва становить 53%, стан наявних конструктивних елементів задовільний, господарські споруди відсутні, що стверджується технічним паспортом на житловий будинок в с.Станиля Дрогобицького району, виданий приватним підприємством «Архібуд 1». Збудований житловий будинок на земельній ділянці площею 0,10 га, в с.Станиля Дрогобицького району, яка надана [PERSON] , прав та інтересів інших осіб об`єкт нерухомого майна не порушує і відповідні докази на спростування зазначених обставин у матеріалах цієї справи відсутні, її учасниками суду не надані, а судом не здобуті. Крім того, не надано й відповідних доказів про те, що спірний об`єкт нерухомості порушує державні будівельні вимоги у частині архітектурно-планувальних робіт, як і про наявність будь-яких скарг чи звернень до відповідних органів з приводу неналежного використання нерухомим майном. Отже, без оформлення права власності на незавершене будівництво в порядку спадкування до спадкоємців не переходить право користування земельною ділянкою (яке мав спадкодавець) і відповідно вони можуть зареєструвати свої права на незавершене будівництво тільки в судовому порядку, і право на таке майно позивачів може бути визнане за ними лише на підставі рішення суду. За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу\~положень ст.\~328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульоване статтею 331 ЦК України, згідно котрою право власності\~на нову\~річ,\~яка виготовлена\~(створена)\~особою,\~набувається нею,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Особа,\~яка виготовила\~(створила)\~річ зі\~своїх матеріалів\~на підставі\~договору,\~є власником\~цієї речі. Право\~власності на\~новостворене нерухоме\~майно (житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна). Якщо\~договором або\~законом передбачено\~прийняття нерухомого\~майна до\~експлуатації,\~право власності\~виникає з\~моменту його\~прийняття до\~експлуатації. Якщо\~право власності\~на нерухоме\~майно відповідно\~до закону\~підлягає державній\~реєстрації,\~право власності\~виникає з\~моменту державної\~реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (ст. 90 ЗК України), землекористувачі (ст. 95 ЗК України), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (ст. 102-1 ЗК України), або з інших передбачених законом підстав.\~Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Як роз`яснюється в абзаці 4 пункту 9 та в пункті 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 3 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», у\~справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього . Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно, а тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. \~Вирішуючи справу\~за позовом\~власника (користувача)\~земельної ділянки\~про визнання\~права власності\~на самочинно\~збудоване нерухоме\~майно,\~суди зобов`язані\~встановлювати усі\~обставини справи,\~зокрема:\~чи є\~позивач власником\~(користувачем)\~земельної ділянки;\~чи звертався\~він до\~компетентного державного\~органу про\~прийняття забудови\~до експлуатації;\~чи є\~законною відмова\~у такому\~прийнятті;\~чи є\~порушені будівельні\~норми та\~правила істотними. Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у своїй постанові від 21.10.2020 року у справі № 910/2939/19 таку правову позицію: «зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного». У свою чергу, у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19.09.2018 року у справі № 2-962/2009 (провадження № 61-33701св18) зроблено висновок про те, що суд має повноваження визнавати право власності на об`єкт самочинного будівництва виключно у двох випадках: - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно; - на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, шо спадкодавцю [PERSON] на праві власності належить будівельних матеріалів незавершеного будівництва, як спільного майна подружжя. Відтак до складу спадщини входить право власності на частину будівельних матеріалів та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва, а також право забудовника зареєструвати право власності на незавершене будівництво. Відповідно позивачі як спадкоємці першої черги спадкують по 1/8 частині будівельних матеріалів незавершеного будівництва в с.Станиля Дрогобицького району Львівської області, готовністю 53 відсотки. При цьому суд враховує, що вирішення даного позову є неможливим інакше як у судовому порядку, а відповідне право на таке майно може бути визнане за позивачами лише на підставі рішення суду, що у даному, конкретному випадку, виключає необхідність попереднього звернення позивачів до компетентного органу державної влади з цього питання як обов`язкової умови можливості звернення до суду за захистом свого порушеного права. Відтак,\~з огляду\~на досліджені\~матеріали справи,\~пов`язані із\~встановленням обставин\~будівництва в\~с.\~Станиля Дрогобицького\~району Львівської\~області,\~готовністю 53\~відсотки,суд, дотримуючись принципу верховенства права, вважає, що за позивачами [PERSON] , [PERSON] слід визнати по 1/8 частини незавершеного будівництва в с. Станиля Дрогобицького району Львівської області, готовністю 53 відсотки, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а за позивачем [PERSON] право власності на 5/8 частин (1/2 як спільного майна подружжя і 1/8 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ) незавершеного будівництва в с. Станиля Дрогобицького району Львівської області, готовністю 53 відсотки. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачами судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, що підтверджується відповідними квитанціями, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції представника позивачів з цього приводу яка нею висловлена в судовому засіданні, залишити за останніми, зокрема покласти на позивачів. Доказів понесення учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачами судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved