Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.12.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24985-01/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 24.11.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24112023 відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.11.2023 до договору факторингу № 24112023 від 24.11.2023 ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50\~741,71 грн., з яких 19\~323,40 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31\~418,31 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 24.11.2023 товариством не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 26 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 33321-01/2023, шляхом підписання електронним цифровим підписом Позичальника, відповідного до якого позичальник отримав фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, у порядку та на умовах, визначених договором. 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем було укладено договір факторингу № 30082023/1, згідно якого до позивача перейшли Права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі Боржників, в тому числі і відповідача, на суму 46\~400,00 грн., з яких: 11\~900,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 34\~500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 30.08.2023 товариством не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 20 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 24985-01/2023, шляхом підписання електронним цифровим підписом Позичальника, відповідного до якого позичальник отримав фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, у порядку та на умовах, визначених договором. 26 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та позивачем було укладено договір факторингу № 26092023, згідно якого до позивача перейшли Права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі Боржників, в тому числі і відповідача, на суму 50\~312,50 грн., з яких: 12\~500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 37\~812,50 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 26.03.2023 товариством не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 13.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір позики №\~72325466 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33\~867,50 грн., з яких: 9\~500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~367,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 23.08.2023 товариством не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у зазначеному розмірі та судові витрати. Ухвалою суду від 13 червня 2024 року, було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.\~1.\~ст.\~13\~ЦПК України).\~ Судом установлено, що 31 грудня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладений кредитний договір № 24985-01/2023 на отримання кредиту у розмірі 20\~000,00 грн. (п.1.3) строком на 360 днів (1.4). У п.1.8. кредитного договору сторони погодили, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 163\~280,00 грн. за стандартною ставкою; 161\~489,00 грн. за зниженою ставкою. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Відповідно до п.1.6. кредитного договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п.1.7. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 29653,85 % річних. Відповідно до п.2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом її перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п.2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1. договору. Відповідно до п.2.5. кредитного договору кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 24 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24112023, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24 листопада 2023\~року до Договору факторингу № 24112023 від 24 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 741,71 грн., з яких 19 323,40 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31 418,31 грн. - сума заборгованості за відсотками. До договору додано акт прийому-передачі реєстру боржників № 1 за договором факторингу №\~24112023 від 24.11.2023 без зазначення в ньому сум, належних до сплати клієнту за цим Реєстром прав вимоги. А також без зазначення кількості. Станом на 30.04.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №\~24985-01/2023 від 31.12.2022 становить 50 741,71 грн., з яких 19 323,40 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 31 418,31 грн. - сума заборгованості за відсотками, що відображено у розрахунку заборгованості. 26 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 33321-01/2023, за умовами п.п.1.1, 1.2, 1.3 якого позичальнику було надано фінансовий кредит у розмірі 11\~900,00 грн., строком на 25 днів, до 19.02.2023, зі сплатою відсотків у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» (п. 6.1 Договору). Відповідно до п. 1.6 Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Відповідно до п. 2.5 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 30082023/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 33321-01/2023 на загальну суму 46 400,00 грн., з яких: 11 900,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 34 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. До договору додано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 без зазначення в ньому сум, належних до сплати клієнту за цим Реєстром прав вимоги. Кількість боржників - 4967. Станом на 30.04.2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №\~33321-01/2023 від 26.01.2023 становить 46\~400,00 грн., з яких: 11 900,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 34 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками, що відображено у розрахунку заборгованості. 20 січня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 24985-01/2023, за умовами п.п.1.1, 1.2, 1.3 якого позичальнику було надано фінансовий кредит у розмірі 12\~500,00 грн., строком на 25 днів, до 13.02.2023, зі сплатою відсотків у розмірі 365,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1,00\~% на добу. Цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» (п. 6.1 Договору). Відповідно до п. 1.6 Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Відповідно до п. 2.5 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 26 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 26092023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26092023 від 26.09.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 24985-01/2023 на загальну суму 50\~312,50 грн., з яких: 12\~500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 37\~812,50 грн. сума заборгованості за відсотками. До договору додано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 26092023 від 26.09.2023 без зазначення в ньому сум, належних до сплати клієнту за цим Реєстром прав вимоги. Кількість боржників - 3291. Станом на 30.04.2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №\~33321-01/2023 від 26.01.2023 становить 50\~312,50 грн., з яких: 12\~500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 37\~812,50\~грн. сума заборгованості за відсотками, що відображено у розрахунку заборгованості. 13 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72325466. Відповідно до п.\~20 договору цей договір позики укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 договору позики визначені основні параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а саме: сума позики 9\~500,00 гривень (підп. 2.1); строк позики (строк договору) - 30 днів (підп. 2.2); процентна ставка (базова)/день 2,5% (фіксована) (підп. 2.3); дата надання позики 13.12.2022; дата повернення позики (останній день) 12.01.2023; знижена процентна ставка/день 1% (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності); процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70% (не застосовується в період воєнного стану); пеня/день - 2,70% (не застосовується в період воєнного стану); орієнтовна реальна річна процентна ставка 2333,95 %; орієнтовна загальна вартість позики 12\~350,00 грн. 14 червня 2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. Також, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписано 28 липня 2021 року додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та 23 серпня 2023 року додаткову угоду № 10 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 72325466 від 13.12.2022 в сумі 33\~867,50,00 грн., з яких: 9\~500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~367,50,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. До договору додано акт прийому-передачі реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 без зазначення в ньому сум, належних до сплати клієнту за цим Реєстром прав вимоги. А також без зазначення кількості боржників. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України). У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч.1,2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). (ч.1 ст. 1078 ЦК України). Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5 до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і у податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Відповідно до пунктів 62, 63 Розділу 4 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75 (далі-Положення), виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20, від 13.10.2021 у справі № 209/3046/20, від 01.06.2022 у справі № 175/35/16-ц. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 у постанові від 03.07.2019 зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. Пункт 51 Розділу 3 Положення встановлює, що первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи, який/яка склав/склала документ/від імені якого/якої складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Залежно від характеру операції та технології оброблення облікової інформації до первинних документів можуть уключатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції). Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі. Також п.52 Розділу 3 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, а унесення виправлень до первинних документів не допускається (п.53 Розділу 3 Положення). Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості, або ні. На підтвердження обставин перерахування грошових коштів [PERSON] за кредитними договорами №\~24985-01/2023, №\~33321-01/2023, № 24985-01/2023, за договором позики №\~72325466 та наявності у нього боргу за цими договорами, позивач надав відповідні розрахунки заборгованості. Проте, позивачем не надано суду доказів того, що [PERSON] , згідно з умовами вищевказаних договорів, було видано кредит та саме в сумі заявлених позовних вимог. Визначення даної суми в договорах не свідчить про її отримання відповідачем саме в такому розмірі. Крім того, жодних відомостей щодо проведення транзакцій ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» для перерахування кредитних коштів на банківський рахунок [PERSON] , згідно з умовами укладених договорів, матеріали справи не містять. Ураховуючи відсутність доказів про перерахування кредитних коштів на банківський рахунок відповідача, як це передбачено умовами кредитних договорів №\~24985-01/2023, №\~33321-01/2023, № 24985-01/2023, договором позики №\~72325466, відсутні підстави вважати, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконали умови вищевказаних договорів. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту та позики, користування коштами, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а є односторонніми арифметичними розрахунками стягуваних сум, які повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за кредитними договорами №\~24985-01/2023, №\~33321-01/2023, № 24985-01/2023, договором позики №\~72325466 не є достатнім для висновку про існування боргу та у заявленому позивачем розмірі, оскільки сам розрахунок є внутрішнім документом та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу. Жодних належних та достовірних доказів, які б вказували на існування у [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за вищевказаними договорами матеріали справи не містять. А також, додаток до договорів факторингу (витяг з реєстру боржників, у якому зазначено прізвище, ім`я, по батькові боржника, номер договору та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку Позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними договорами, яка частина тіла кредиту та відсотків була сплачена ним, а яка частина сплачена не була, стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Суд констатує, що лише виписки з особових рахунків Позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором та договором позики. Разом з тим, позивачем не було долучено до матеріалів справи банківську виписку з особового рахунку [PERSON] за період, який включає період кредитування. Також, представником позивача не надано доказів повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги за договором факторингу № 24112023 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», № 30082023/1 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», № 26092023 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», № 14/06/21 укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». [PERSON] не є стороною укладених договорів факторингу, що свідчить про те, що вищевказаний розмір заборгованості із нею не узгоджувався, її обґрунтованість нею не перевірялась. При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їхніх персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ» передбачений умовами укладених договорів факторингу (п.п.1.3. договору факторингу №24112023, договору факторингу №14/06/21). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 у справі №909/968/148 зазначила, що договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. У постанові Верховного Суду у постанові від 17.01.2020 у справі №916/2286/16 вказано, що метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Натомість, позивачем не надано доказів сплати Фактором (ТОВ «ФК «ЄАПБ») Клієнту (ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») грошових коштів (ціни продажу), як це визначено умовами укладених договорів факторингу, а відтак відсутні підстави вважати, що відбулося відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором № 33321-01/2023, від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №\~24985-01/2023, від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором 6230977, від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором 72325466. Представником позивача, у якості доказу переходу права вимоги від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №33321-01/2023, від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №24985-01/2023, від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором 6230977, від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором 72325466 надано договори факторингу. Однак, такі договори факторингу не є належними доказами відступлення права вимоги, оскільки містить лише копії окремих аркушів договорів факторингу (за договором факторингу № 24112023 лише сторінки 1, 2, 3, 4, 10; за договором факторингу 30082023/1 лише сторінки 1, 2, 3, 4, 9; за договором факторингу № 26092023 лише сторінки 1, 2, 9; за договором факторингу № 14/06/21 лише сторінки 1, 2, 4, 8), що не є витягом з документа в розумінні ч. 2 ст. 95 ЦПК України, оскільки не відповідає вимогам щодо оформлення витягів з документів, встановлених чинним законодавством України. Також, належним чином засвідчені копії окремих аркушів договору факторингу не є належним чином засвідченою копією самого документа. З огляду на вищезазначене, суд не приймає надані позивачем копії окремих аркушів договору факторингу як належний, допустимий та достовірний доказ у розумінні ст. 77-79 ЦПК України. Разом з тим, на підтвердження переходу права грошової вимоги надано витяги з реєстру боржників, які є додатками до договорів факторингу, які не містять підписів посадових осіб ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і відтисків печаток, тобто їх зміст міг бути змінений в односторонньому порядку та викладений в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу, тому є неналежним доказом. Отже, позивачем не доведено перехід права вимоги до [PERSON] від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №\~33321-01/2023 та від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №\~24985-01/2023, від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором 6230977, від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором 72325466. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданої відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 219/1704/17 вказано, що за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову, покладається на позивача. Отже, з урахуванням викладеного, представником позивача не надано суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з неї заборгованості за кредитними договорами №\~24985-01/2023, №\~33321-01/2023, № 24985-01/2023, договором позики №\~72325466, відсутні докази отримання [PERSON] кредитних коштів та наявності у неї заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов вищевказаних договорів, не доведено правильність розрахунку розміру заборгованості. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів. Відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України, суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed