Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивачі через свого представника адвоката Денисенко Є.В. звернулися до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказано, що 21.05.1997 р. позивачі придбали у власність по 1/2 частині квартиру за адресою: [ADDRESS] . В червні 2024 р. позивачі звернулися до державного реєстратора з метою внесення даних до державного реєстратора з метою внесення даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де взнали, що на квартиру, яка перебуває у їх власності, існує обтяження. 28.06.2024 р. позивачі звернулися до відповідача з заявою про зняття арешту. Вони отримали відповідь від 16.07.2024 р. вих.№64786, згідно якою в Обухівському ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) станом на 16.07.2024 р. відомості про накладення арешту на майно [PERSON] відсутні. Надати інформацію про накладення арешту не можливо в зв`язку зі знищенням архівних справ. Однак згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 2906914, зареєстровано: 23.02.2006 р. реєстратором Українська міська державна нотаріальна контора, Підстава обтяження: постанова бн, 21.02.2006 р. ДВС Обухівського РУЮ, об`єкт обтяження не визначено, все майно, адреса: [ADDRESS] . Для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту позивачам було запропоновано звернутися до суду. Тому представник позивачів просить суд зняти арешт накладений на квартиру за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження №2906914, зареєстровано: 23.02.2006 р. реєстратором Українська міська державна нотаріальна контора, Підстава обтяження: постанова, бн, 21.02.2006 р., ДВС Обухівського районного управління юстиції, з об`єкта нерухомості за номером 2978122332120, який перебуває у власності [PERSON] та [PERSON] . 20.12.2025 р. ухвалою судді було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивачів - адвокат Денисенко Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що на квартиру позивачів накладено арешт, в ДВС відсутня інформація про накладення арешту, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області в судове засідання повторно не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №405168606 від 25.11.2024 р. вбачається, що запис про накладення арешту на квартиру за адресою: [ADDRESS] було накладено на підставі постанови бн, 21.02.2006, ДВС Обухівського РУЮ, реєстраційний номер обтяження: 2906914; зареєстровано: 23.02.2006 15:16:41 реєстратором: Українська міська державна нотаріальна контора. (а.с.4) В листі вих.№64786 від 16.07.2024 р. начальник Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області Гаврилюк О. повідомив [PERSON] , що в Обухівську ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) станом на 16.07.2024 р. відомості про накладення арешту на майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відсутні, так як відповідно до ч.1, 2 розділу ХІ правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. №1829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Надати інформацію про накладення арешту не має можливості в зв`язку зі знищенням архівних справ. Однак згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом: [PERSON] , виявлено тип обтяження: арешт нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 2906914, зареєстровано: 23.02.2006 реєстратором: Українська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова бн, 21.02.2026, ДВС Обухівського РУЮ, Об`єкт обтяження: невизначено, все майно, адреса: [ADDRESS] . Для вирішення питання про звільнення майна з-під арешту було запропоновано звернутися до суду (а.с.7) Згідно з роз`ясненнями п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках передбачених законом, виконують судові рішення. Отже, викладеним підтверджується, що на сьогодні відсутнє будь-яке виконавче провадження щодо стягнення боргу з позивачів, а відтак відсутні і правові підстави для існування арешту на майно, що належить [PERSON] та [PERSON] , однак арешт до цього часу є чинним, що підтверджується згаданими вище Інформаційною довідкою та листом Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (и. Київ). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст. 59 ч. 2 абз. 2 Закону України "Про виконавче провадження", у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.1, 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно із\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачами доведено ті обставини на які вони посилалися як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved