Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 17.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №186383438. 28.11.20218 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу №28/1118-01 строком до 28.11.2019. Укладеними додатковими угодами строк дії договору факторингу було продовжено. Згідно вказаного договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №186383438. В подальшому 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20102022, згідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 23575,30 грн. Крім того, 12.08.2021 між ТОВ «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №07548-08/2021. 13.01.2023 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №13012023 відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 2432 грн. Також, 23.10.2020 [PERSON] уклала Кредитний договір з АТ «Ідея Банк» №Р20.00201.007116113. Згідно укладеного 07.07.2023 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги ТОВ «ФК ««Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі за договором №Р20.00201.007116113 щодо відповідачки у розмірі 3912,35 грн. Крім того, 13.10.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №3307504646/741122 у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. 12.08.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК ««Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №12082022, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі10875 грн. Також, 16.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2142518. Даний договір укладений у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. 11.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11082023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 7142 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості у загальному розмірі 47936,65 грн. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 1.2 Представник відповідачки адвокат Мартинюк М.Р. подала відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що [PERSON] з вимогами позивача не погоджується та просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі. У відзиві зазначає, що 17.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6500 грн. Позивач вказує, що за даним договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу відступило право вимоги «ТОВ «ФК «ЄАПБ». Однак, позивач не довів належними доказами перехід права вимоги до відповідача за договором №186383438, тому відсутні підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним договором. Щодо кредитного договору №07548-08/2021 укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] зазначає, що позивачем не надано доказів, що підтверджують факт перерахування коштів відповідачу, не обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості у визначеному розмірі, як і не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Договором факторингу, укладеним між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у зв`язку з чим вимога про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості не підлягає задоволенню. Щодо кредитного договору №Р20.00201.007116113 також вважає, що позивачем не надано доказів, що підтверджують факт перерахування коштів відповідачу, не обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості у визначеному розмірі, як і не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Договором факторингу, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», тому вимога про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за вказаним договором не підлягає задоволенню. Щодо кредитного договору №3307504646/741122, зазначає, що 13.10.2021 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено договір, згідно якого відповідачці було надано кредит у розмірі 3000 грн. строком на 30 днів. Позивач зазначає, що право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», на доведення переходу права вимоги позивач надав акт прийому-передачі реєстру боржників, а також Витяг з реєстру боржників. Однак, такий витяг підписано лише ТОВ «ФК «ЄАПБ», що викликає сумніви щодо його змісту. Також, позивачем не надано доказів, що підтверджують факт перерахування коштів відповідачу та не обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості у визначеному розмірі, тому підстави для стягнення заборгованості за даним договором відсутні. Аналогічні обґрунтування також вказані щодо кредитного договору №2142518, укладеного між відповідачкою та ТОВ «Лінеура Україна». Крім того, представник у відзиві вказує про неправомірне нарахування відсотків поза межами строків кредитування ата вважає, що відповідач має заборгованість за відсотками за договором позики № 186383438 від 17.09.2021 року, кредитними договорами № 07548-08/2021від 12.08.2021 року у відповідності до ст. 1048 ЦК України в межах строків кредитування, визначених в укладених між сторонами договорах. З огляду на наведене, сума заборгованості за відсотками: - за договором позики № 186383438 від 17.09.2021 року за період з 17.09.2021 року до 17.10.2021 року (в межах строку кредитування визначеного договором 30 днів), становить 3861 грн.; - за кредитним договором № 07548-08/2021 від 12.08.2021 року до 10.09.2021 року (в межах строку кредитування визначеного договором 30 днів) становить 540 гривень. За кредитним договором № 07548-08/2021 від 12.08.2021 за період з 12.08.2021 до 10.12.2021 року Відповідачкою було сплачено 420,00 гривень, 700 гривень, 700 гривень, 1080 гривень, що в загальному становить 2900 гривень, а тому немає підстав вимагати повернення коштів за даним кредитним договором. Таким чином, з відповідачки на користь Позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість за договором позики № 186383438 від 17.09.2021 року у розмірі 10361,00 грн. (6500 грн. основна сума боргу, 3861 грн. заборгованість за відсотками). Щодо вимог позову про стягнення з Відповідачки на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитними договорами №3307504646/741122 від 13.10.2021 року, №Р20.00201.007116113 від 23.10.2020 року та №2142518 від 16.07.2021 року. Разом з тим, на підтвердження наявної у відповідачки заборгованості позивачем надано копії кредитних договорів та складені позивачем розрахунки заборгованості. Тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості зазначений у розрахунках, є правильним, з огляду на що у позові слід відмовити. 1.3 Представником позивача надано відповідь на відзив, згідно якої вважає відзив не обґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що матеріали справи містять вичерпну інформацію щодо підтвердження переходу прав вимоги за кредитними договорами, у яких відповідачка є позичальником, до позивача. Також, матеріалами справи доведено як факт укладення відповідачкою кредитних договорів, так і перерахування останній коштів на наявність заборгованості. Позивачем долучено до матеріалів справи додаткові розрахунки заборгованості за кредитними договорами, які складені первісними кредиторами та які не суперечать розрахункам, доданим до позовної заяви позивачем, а лише доповнюють та деталізують їх. Тому, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 08.10.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Окрім заяв по суті справи, інших клопотань від сторін не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 17.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №186383438. Згідно умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі кредитного ліміту на суму 6500 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Кредитна лінія надається строком на 30 днів, а саме до 17.10.2021. Проценти за дисконтною ставкою нараховуються у розмірі 1,93% в день, проценти за індивідуальною ставкою - 1,93% в день (а.с.14-16). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. (а.с.12-13) Отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 6500 грн. підтверджується платіжним дорученням від 17.09.2021 (а.с.17). Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 23.11.2021 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором №186383438, яка становить 15 789,20 грн. (а.с.211-212). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.152). Укладеною Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 до Договору факторингу від 28.11.2019, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Згідно вказаної угоди право вимоги переходить до клієнта від фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному Додатку (а.с.153-156). Також, до матеріалів справи надано відповідний Додаток №1 Форма реєстру прав вимоги, який підписаний Клієнтом та Фактором (а.с.156 зворот). Відповідно до реєстру боржників №161 від 23.11.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 15 982,90 грн. (а.с.159-160). Згідно з наданим ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком, заборгованість [PERSON] становить 23575,30 (а.с.213). В подальшому, між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с.21-22). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 06.03.2023 до Договору факторингу, до ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 23 575,30 грн., з яких 6500 грн. - заборгованість за основним боргом та 17075,30 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.23). Розрахунок заборгованості за кредитним договором №186383438 надано позивачем станом на 31.08.2024 за період з 06.03.2023 по 31.81.2024, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.24). Крім того, 12.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №07548-08/2021, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн. строком на 30 днів, дата погашення кредиту 10.09.2021 (п.1.1 - 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 328,5% річних від суми кредиту в розрахунку 0,90% на добу. (п.1.3 Договору). Даний Договір підписаний порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Кредит надається у безготівковій формі на реквізити платіжної картки , вказаної клієнтом (а.с.29-30). У Додатку №1 до Договору сторони погодили «Графік платежів», у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 2540 грн., з яких 2000 грн. - сума кредиту за договором та 540 грн. - проценти (а.с.31). Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.32). Факт перерахування [PERSON] коштів у розмірі 2000 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 11.10.2024 (а.с.210). Додатковою угодою №3 від 11.09.2021 сторони погодили відстрочити виконання зобов`язань на 7 днів та продовжили строк кредиту на 7 днів, сума заборгованості становить 2558,00 грн. В подальшому, Додатковою угодою №3 від 18.09.2021 сторони продовжили строк кредитування ще на 14 днів, клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту за графіком у розмірі 2558 грн. Додатковою угодою №3 від 01.10.2021 строк кредитування було продовжено ще на 14 днів, сума до оплати становить 2540грн. Додатковою угодою №3 від 09.12.2021 строк кредитування продовжено на 60 днів, сума до сплати становить 3530 грн. та Додатковою угодою №3 від 10.12.2021 строк кредитування продовжено також на 60 днів, тобто до 07.02.2022, сума до оплати становить 3548 грн. (а.с.33-37). З наданого первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм» розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість [PERSON] в межах строку дії договору з урахуванням укладених додаткових угод становить 2540 грн., з яких 2000 грн. - тіло кредиту та 540 грн. - відсотки (а.с.205-208). 13.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13012023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.39-41). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 13.01.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.42). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 13.01.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 2432,00 грн., з яких: 2000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 432 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.43, 169-170). Розрахунок заборгованості за Договором №07548-08/2021 надано позивачем станом на 31.08.2024 за період з 13.01.2023 по 31.08.2024, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.44). Крім того, 23.10.2020 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту ста страхування №Р20.00201.007116113. Пунктами 1.1.-1.4 договору передбачено, що сума кредиту складає 16235 грн., кредит надається строком на 12 місяців, процентна ставка змінювана - 15% річних. Згідно п. 1.6 Договору дата повернення кредиту - 23.10.2021. Згідно умов Договору під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку 1 як «Плата за обслуговування кредиту». Також, клієнтом сплачується страховий платіж одноразово у розмірі 2117,61 грн. з суми наданого кредиту (а.с.49-51). [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 16235 грн., що підтверджується ордером - розпорядженням №1 про видачу кредиту від 23.10.2020 та ордером - розпорядженням №2 про сплату страхового платежу від 23.10.2020 (а.с.52). 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023 відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.56-57). На підтвердження укладення Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило АТ «Ідея Банк» грошові кошти у розмірі 15 300 000 грн., що відповідає умовам Договору та підтверджується платіжною інструкцією №19913 від 11.07.2023 (а.с.59). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 07.07.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 3912,35 грн., з яких: 16,38 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 4,18 грн. - сума заборгованості за відсотками та 3891,79 грн. - заборгованість за комісіями (а.с.58, 177-178). Розрахунок заборгованості за Договором №Р20.00201.007116113 надано позивачем станом на 31.08.2024 за період з 07.07.2023 по 31.08.2024, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.55). Також, 13.10.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №3307504646/741122 у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. Згідно умов договору сума кредиту становить 3000 грн., строк кредитування - 30 днів, до 11.11.2021. За користування кредитом клієнт сплачує відсотки у розмірі 912,5% річних в розрахунку 2,5% на добу (а.с.63-64). У Додатку №1 до Договору сторони погодили «Графік платежів», у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 5250 грн., з яких 3000 грн. - сума кредиту за договором та 2250 грн. - проценти (а.с.65). 12.08.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12082022, відповідно до якого ТОВ ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.179-183). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 12.08.2022, підтверджує факт переходу від ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.68). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 12.08.2022 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 10875,00 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 7875 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.69, 187-188). Розрахунок заборгованості за Договором №3307504646/741122 надано позивачем станом на 31.08.2024 за період з 12.08.2023 по 31.08.2024, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.70). 16.07.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений Договір №2142518 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено у електронні формі за допомогою ІТС Товариства. Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн. на строк 30 днів (п.1.2-1.3 Договору). Згідно п. 1.4.1 стандартна процентна ставка становить 1,90% в день протягом всього строку кредиту, знижена процентна ставка становить 0,01% в день. Пунктами 4.2.2 та 4.2.5 Договору передбачено, що підписуючи кредитний договір клієнт надає згоду на його авто пролонгацію на 15 днів. Загальна кількість автопролонгацій не може бути більшою 120 календарних днів (а.с.77-83). Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.84). Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. (а.с.75-76). 13.08.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий Договір, яким клієнт ініціював продовження кредиту на 30 днів, дата повернення кредиту 13.09.2021. В подальшому, 17.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий Договір, яким клієнт ініціював продовження кредиту ще на 30 днів, строк повернення кредиту - 18.10.2021. У зв`язку із неможливістю виконання зобов`язання, 03.11.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий Договір, яким клієнт ініціював продовження кредиту ще на 30 днів, строк повернення кредиту - 04.12.2021 та 09.12.2021 укладено Додатковий договір, яким продовжено строк кредитування ще на 30 днів, дата повернення кредиту - 09.01.2022 (а.с.88,92,93,96). Згідно наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості, станом на 11.08.2023 у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №2142518 у розмірі 7142,00 грн., з яких: 3000 грн. - тіло кредиту та 4142 грн. - відсотки (а.с.102-104). 11.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11082023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.97-99). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 11.08.2023 підтверджує факт переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.100). Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 7142,00 грн., з яких: 3000 грн. - тіло кредиту та 4142 грн. - відсотки (а.с.101). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями за Договором №З20.00201.007116113 суд застосовує наступні норми права. Відповідно до п. 1.5 Договору під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості» у розмірі 1,20% середньомісячно від початкової суми кредиту. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. «Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача» - ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 4 червня 2018 року, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 За загальним принципом кожна сторона цивільного спору зобов`язана суду довести свою позицію. Відповідачка згідно відзиву не заперечує проти укладення нею кредитних договорів, однак вважає, що позивачем не доведено факту отримання нею кредитних коштів та не погоджується із наданими до матеріалів справи розрахунками заборгованості. Суд частково погоджується із позицією сторони відповідачки щодо здійснених позивачем нарахувань, при цьому зазначає, що факт отримання [PERSON] кредитних коштів за кожним з укладених договорів підтверджений належними та допустимими доказами та сумніву у суду не викликає. 5.2 Так, між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 17.09.2021 Договору кредитної лінії. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 6500 грн. строком на 30 днів. [PERSON] , будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти, що також підтверджується наявними у справі доказами. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту. Доказів повної або часткової сплати заборгованості за тілом кредиту суду не надано. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками суд, приймає до уваги заперечення відповідачки та зазначає наступне. Як уже зазначалося, умовами договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів, а саме до 17.10.2021. Разом з тим, у п. 1.8 Договору сторони погодили . що строк кредиту може бути продовжено позичальником шляхом здійснення оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальник в особистому кабінеті активу відповідну функцію. Докази виконання [PERSON] умов п. 1.8 Договору в матеріалах справи відсутні. Згідно п.п.1.9.3 п. 19 Договору, якщо позичальник користується кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, до взаємовідносин застосовуються правила нарахування відсотків за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70% річних, що становить 1,98% в день. З урахуванням наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 3861 грн. за 30 днів (6500 х 1,98% / 100% х 30), що відповідає строку дії кредитного договору. 5.3 Щодо Договору №07548-08/2021 про надання фінансового кредиту, як свідчать подані по справі доказові матеріали, [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 2000 грн. строком на 30 днів. Додатковими угодами від 11.09.2021, 18.09.2021, 01.10.2021, 09.12.2021 та 10.12.2021 строк дії договору було продовжено, зокрема до 07.02.2022. Відповідно до умов зміненого графіку розрахунків, сума до сплати становить 3548 грн., з яких 2000 грн. - тіло кредиту та 1548 грн. - відсотки. Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що за період з 11.09.2021 по 07.02.2022 [PERSON] здійснила часткову оплату на виконання зобов`язань за кредитним договором на загальну суму 2900 грн. Відтак, до стягнення з останньої підлягає сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 648 грн. Подальше поза строком кредитування нарахування ТОВ «ФК «Інвеструм» процентів за користування відповідачкою кредитними коштами було безпідставним. 5.4 Щодо кредитного договору №Р20.00201.007116113, суд робить висновок, що між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини. Вказаний кредитний договір містить підпис відповідачки, відтак факт його укладення та отримання [PERSON] кредитних коштів повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та сумніву у суду не викликає. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку у повному обсязі не повернуті. [PERSON] була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині приймається судом як достовірний. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 16,38 грн. грн. та відсотків у розмірі 4,18 грн.. Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за комісією суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів, про що детально вказано в розділі IV: включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. 5.5 Щодо стягнення заборгованості за Договором №3307504646/741122, як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за вказаним Договором, відповідачем не виконані. Грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту у розмірі 3000 грн. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками по Договору №3307504646/741122 суду наданий Розрахунок заборгованості за період з 12.08.2022 по 31.08.2024, тобто після отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу. Однак, суду не були надані детальні розрахунки заборгованості, здійснені первісними кредиторами, а отже суд вважає не підтвердженою заборгованість за відсотками, її розмір та період утворення. Арифметичним шляхом вирахувати, за який саме період нараховані відсотки та перевірити правильність їх нарахування, не вбачається можливим. Разом з тим, Договором визначений строк дії Договору - 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно графіку платежів, який міститься у Додатку 31 до Договору проценти за користування кредитом в межах строку дії договору складають 2250 грн. Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 5250 грн. за 30 днів, що відповідає строку дії кредитного договору. 5.6 Згідно договору №2142518, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн. [PERSON] будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Суми, які підлягають стягненню, відповідають умовам Договору та строку його дії, а також умовам укладених між сторонами Додаткових договорів про продовження строку кредитування, зокрема до 09.01.2022 року. При цьому, пунктами 4.2.2 та 4.2.5 Договору передбачено, що підписуючи кредитний договір клієнт надає згоду на його авто пролонгацію на 15 днів. Загальна кількість автопролонгацій не може бути більшою 120 календарних днів. З наданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки нараховувалися в межах строку дії договору, а саме до 09.01.2022 згідно укладених Додаткових договорів, а в подальшому нарахування процентів відбувалося згідно п.п. 4.2.2, 4.2.3 протягом строку, передбаченого п. 4.2.5 (не більше 120 днів), включно до 24.02.2022. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Тому в цій частині суд позовні вимоги задовольняє. 5.7 Суд не приймає до уваги твердження сторони відповідачки про неналежне переуступлення прав вимоги за договорами факторингів та неправомірність здійснення відчуження права вимоги, оскільки наявні в матеріалах справи договори факторингів із витягами з реєстрів боржників підтверджують належне набуття позивачем права вимоги за укладеними із відповідачкою кредитними договорами і сумнівів щодо цього не викликають. 5.8 В підсумку суд задовольняє позовні вимог частково. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1479,46 грн. (23421,56 грн. х 3028 грн./ 47936,65 грн.)

Outcome: partial