Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

В грудні 2022 року представник позивача ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та споживачем житлово - комунальних послуг за вказаною адресою. 05.08.2014 року у газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованого у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Таким чином, відповідачі отримували послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за вищевказаною адресою на підставі договору, оскільки після розміщення повідомлення та договору у вищевказаній газеті, жодних заяв або повідомлень про відмову від надання послуг та договору від відповідача не надходило. 31.05.2021 року на офіційному сайті опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та або/централізованого водовідведення (у подальшому зі змінами від 30.09.2021 та від 31.12.2021), у зв`язку із чим, 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Однак, відповідач, в порушення умов договору та в порушення зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих у період з 01липня 2015 року по 31 жовтня 2022 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 90081,53, яка складається із: заборгованості з оплати за централізоване водопостачання та водовідведення у розмірі 89551,71 грн, заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 51,94 грн, заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 477,88 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача. Також, на підставі ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання боржником оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми в розмірі 7310,43 грн та інфляційні втрати у розмірі 39558,47 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2022 року, головуючим суддею у справі визначено Скрипник О.Г. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 09.01.2023, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. В червні 2023 року до суду від відповідача надійшла заява про застосування до позовних вимог строків позовної давності, в якій відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період із липня 2015 року по січень 2017 року. Крім того, в червні 2023 року до суду від відповідача надійшла заява, в якій сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період із лютого 2017 року по жовтень 2022 року з огляду на вимоги, встановлені постановою КМУ № 206 від 05.03.2022. В липні 2023 року від представника позивача надійшли заперечення на заяви позивача про застосування строків позовної давності, а також стороною позивача було оновлено розрахунок заборгованості за надані послуги та позивач просив стягнути із відповідача за період із лютого 2017 року по жовтень 2022 року заборгованість за спожиті послуги із централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 84774,26 грн, три відсотки річних в сумі 6314,66 грн, інфляційні втрати в сумі 34283,47 грн. В зв`язку із відрахуванням зі штату суду судді Скрипник О.Г., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 18.01.2024 № 369, справу було повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Будзан Л.Д. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 29.01.2024, справу було прийнято до провадження та продовжено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В березні 2024 року до суду від відповідача надійшли пояснення, відповідно до яких сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на недоведеність розміру основного боргу та безпідставність вимог щодо стягнення штрафних санкцій в період дії воєнного стану. В червні 2024 року до суду від представника позивача надійшли заперечення на пояснення відповідача, в яких сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, вказуючи про наявність підстав для стягнення суми заборгованості за надані послуги, а також стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат з огляду на неналежне виконання основного зобов`язання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність та недоведеність. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», що перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. У разі відмови споживача від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 87735182 від 05.01.2023, [PERSON] із 16.07.2013 по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.11.2022, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.03.2012. Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги із водопостачання та водовідведення, за період із лютого 2017 року по жовтень 2022 року, за відповідачем обліковується заборгованість по оплаті житлово-комунальні послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , в сумі 84774,26 грн, заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 51,94 грн, заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 477,88 грн, а також позивачем було нараховано три відсотки річних в сумі 6314,66 грн, та інфляційні втрати в сумі 34283,47 грн (т. 1 а.с. 96-97). Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг центрального опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 21 липня 2005 року № 630 та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою КМ України від 05 липня 2019 року № 690. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За вимогами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Сторона позивача посилається на те, що виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого постачання води та водовідведення, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж). У відповідності до п. 1.1 Договору ПАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За приписами статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 37, 38 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №690 від 05 липня 2019, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 530 ЦК України визначають, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач в порушення умов Договору зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати спожитих послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього обліковувалася заборгованість за період із лютого 2017 року по жовтень 2022 року у розмірі 84244,44грн, що підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості (т. 1 а.с. 96-97). Згідно зазначеного розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за адресою: [ADDRESS] за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з лютого 2017 року по жовтень 2022 року складається з суми основного боргу за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 84244,44 грн, суми заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 51,94 грн, та суми заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 477,88 грн. Доказів сплати коштів за надані житлово-комунальні послуги відповідачем суду надано не було. За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період з лютого 2017 року по жовтень 2022 року, позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі - 34283,47 грн, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 6314,66 грн. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на те, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] у період з лютого 2017 року по жовтень 2022 року був відповідач, обов`язок зі сплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, які виникли за цією адресою, на підставі ст. 322 ЦК України покладено саме на нього. Посилання сторони відповідача про безпідставність та недоведеність нарахованих сум заборгованості за надані послуги, судом до уваги не приймаються, оскільки, повністю спростовуються наявними у справі доказами та наведеними вище положеннями закону. Поряд з цим, відповідачем у цій справі подано заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності до вимог ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал». Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин. Надалі постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України продовжувався та був відмінений з 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651. Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та тривав на час звернення товариства до суду з позовом (січень 2024 року). Тобто, виходячи з вищенаведених положень матеріального закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до квітня 2017 року. Строк позовної давності за вимогами, що виникли після квітня 2017 року та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) а також до закінчення воєнного стану. Звертаючись до суду із вимогами про відмову в позові з огляду на пропуск строку позовної давності відповідач залишив поза увагою наведені положення ЦК України щодо продовження строків позовної давності під час карантину та воєнного стану. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в межах строків позовної давності з квітня 2017 року по жовтень 2022 року на суму 82955,63 грн. (82425,81 грн. + 477,88 грн. + 51,94 грн.) є обґрунтованими та доведеними позивачем, а тому позов підлягає частковому задоволенню та із відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначена сума заборгованості в межах строків позовної давності. Крім того, за правилами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За таких обставин, з відповідача на користь позивача в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України у межах позовної давності також підлягають стягненню збитки від інфляції у сумі 32781,76 грн та 3% річних у сумі 6009,37 грн. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що, відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та із відповідача підлягає стягненню на користь позивача за період із квітня 2017 року по жовтень 2022 року сума заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення у розмірі 82425,81 грн, заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку у розмірі 51,94 грн, заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у розмірі 477,88 грн, а також три відсотки річних в сумі 6009,37 грн та інфляційні втрати в сумі 32781,76 грн від простроченої суми заборгованості за вказаний період. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 22.12.2022 № 10988, а відтак із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2205 грн. 57 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: partial