Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач ТзОВ «ФК «ЄАЗПБ» в особі представника - Кожухівського Я.І. звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 20.11.2023 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позовна заява мотивована тим, що 19 січня 2021 року між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-2411851, який підписано електронним підписом. 22.12.2022 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до якого ТОВ «Качай Гроші» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно реєстру боржників від 22.12.2022 року до договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 540 грн., з яких: - 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12 540 грн. сума заборгованості за відсотками; Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №00-2411851. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 22.12.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. 08.02.2024 року від сторони відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Сторона відповідача зазначає, що матеріали даної справи не містять будь-яких належних доказів укладення відповідачем кредитного договору. Із позовної заяви та долучених до неї доказів не встановлено, що відповідачем було проведено реєстрацію на сайті https://kachay.com.ua/ та було здійснено вхід до особистого кабінету, надано коректні ідентифікаційні дані особи, а також те, що саме відповідачем були отримані грошові кошти у розмірі 6 000 грн. Щодо факту укладення кредитного договору позивач зазначає лише процедуру його укладення, яка узгоджується з Законом України «Про електронну комерцію». Також матеріали справи не містять доказів того, які саме Правила надання ТОВ «Качай гроші» коштів у позику діяли в період пропозиції укласти такий договір. Разом з тим, послідовності вчинених відповідачем дій, спрямованих на укладення ним кредитного договору № 00-2411851, у позові не наведено, а тому без здійснення вказаних вище дій відповідачем кредитний договір не може вважатись укладеним сторонами відповідно до ст. 6 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Матеріали справи не містять доказів, того, що саме відповідачем укладено договір та отримано кредитні кошти, а укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Відповідач заперечує факт укладення кредитного договору №00-2411851. Розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом та не містить даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номера картки, які б давали можливість встановити факт перерахування ТОВ «Качай Гроші» коштів в сумі 6 000 грн. на картковий рахунок відповідача. Надані позивачем копії кредитного договору, договору факторингу, витягу з реєстру боржників без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримала відповідач за вказаним кредитними договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за їх користування була сплачена та яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов кредитного договору №00-2411851 від 19 січня 2021 року ТОВ «Качай Гроші» перерахував на картковий рахунок відповідача кредитні кошти у сумі 6 000 грн., а відтак, у зв`язку із відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідача не виникло обов`язку з його повернення. На підставі викладеного, сторона відповідача просила суд відмовити позивачу у задоволені позову. 09.02.2024 року від сторони позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. У якій сторона позивача зазначає, що електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Без здійснення всіх цих дій договір між [PERSON] та ТОВ «Качай Гроші» не був би укладений договір. Тобто, для укладання договору № 00-2411851 від 19.01.2021 року, відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодилась з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору відповідачем висловлено не було. Обставини укладення вищевказаного договору відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами,посилання відповідача на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів отримання ним кредитних коштів від первісних кредиторів є помилковим та безпідставним, оскільки факт їх надання підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями вищезазначеного договору, який є дійсним в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів. При цьому вимог щодо визнання зазначених правочину недійсним чи встановлення факту його неукладеності до суду заявлено не було. Зазначений правочин підтверджує факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в кредит відповідачу коштів у погодженому розмірі. Оскільки предметом судового розгляду у справі № 754/16536/23 є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).Доводи відповідача щодо неналежності доданих розрахунків заборгованості, як доказів наявності заборгованості не можуть бути враховані. Адже, належних та допустимих доказів, які спростовують інформацію викладену у розрахунку заборгованості відповідачем не подано. Позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику, обґрунтування розміру заборгованості відповідача за вищезазначеними договорами, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими, а тому просили позов задовольнити. Крім того, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило суд долучити до матеріалів справи документи, наданіп первісними кредиторами, а саме: детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 00-2411851 від 19.01.2021 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШI»; Витяг з реєстру щодо перерахування коштів на картковий рахунок позичальників від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШI». Ухвалою суду від 10.12.2024 року витребувано у Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 1-Д) первинний банківський документ (виписку по рахунку, платіжну інструкцію, меморіальний ордер, тощо), як доказ перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок відповідача - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , за № [NUMBER] в сумі 6 000 грн. на виконання умов кредитного договору №00-2411851 від 19.01.2021 року. 15.01.2025 року від Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на адресу суду надійшла відповідь, відповідно до якої «.. інформація стосовно рахунків [PERSON] , ІПН [NUMBER] . На карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) за 19.01.2021 р. здійснено переказ коштів на суму 6000.00 UAN. Інформація про платника відсутня.». Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні 04.03.2025 року заперечував щодо позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 січня 2021 року між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-2411851, який підписано електронним підписом. Відповідно до п. 7.10. кредитного договору № 00-2411851 від 19.01.2021 р., договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання і електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону повідомлений останнім у заяві на отримання кредиту. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом цього договору вважається направленням кредитодавця повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Договір діє до повного виконання грошових зобов`язань за договором, крім випадків припинення його дії за згодою сторін, відповідно до договору чи закону. У будь якому разі щодо непогашеної позичальником заборгованості договір діє до повного погашення заборгованості. Відповідно до п. 7.11. кредитного договору № 00-2411851 від 19.01.2021 року, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Відповідно до п. 7.2. кредитного договору № 00-2411851 від 19.01.2021 року позичальник підтверджує, що їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01 року, ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлена з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://kachay.com.ua/. Відповідно до п. 4.1.5. укладення договору здійснюється в інформаційно- телекомунікаційній системі покроково, шляхом проходження наступних обов`язкових етапів, як наприклад: пункт 4.1.5.2 ідентифікація споживача шляхом надання товариству інформації та персональних даних, які необхідні для верифікації та укладення правочину (сторінка в інформативно-телекомунікаційній системі), що містить поля, які заявник заповнює самостійно і несе відповідальність за повноту, точність і достовірність наданих ним даних. Вищевказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. 22.12.2022 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №22122022/2, у відповідності до якого ТОВ «Качай Гроші» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників. Відповідно реєстру боржників від 22.12.2022 року до договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 540 грн., з яких: - 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12 540 грн. сума заборгованості за відсотками; Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №00-2411851. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується наданими до позову розрахунками, зворотного відповідач не довів, як і підписання сторонніми особами договору кредиту за допомогою електронного підпису від імені [PERSON] . Крім того, відповідно до відповіді на ухвалу суду від АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що 19.01.2021 року на рахунок відповідача було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 6 000 грн. Таким чином, твердження сторони відповідача щодо не укладання зазначеного кредитного договору не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать наявним письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності у неї боргового зобов`язання перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним договором позики та за договорами відступлення прав вимог. Відповідно до кредитного договору, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, її паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Оскільки кредит вчасно повернуто не було, суд вважає необхідним позов в частині стягнення з відповідача суми коштів за кредитним договором в розмірі 6 000 грн. таким, що підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих відсотків в розмірі 12 540 грн., судом встановлено наступне. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно із пунктом 1.3 кредитного договору №00-2411851 від 19 січня 2021 року передбачено, що строк дії кредиту 20 днів, в такому разі, строк дії вказаного кредитного договору закінчився 08 лютого 2021 року. Умовами кредитного договору № 00-2411851 від 19 січня 2021 року передбачена можливість автоматичного продовження строку його дії, зокрема, у випадку здійснення оплати на суму не менше суми процентів, однак, позивачем не надано доказів здійснення позичальником платежів, що свідчить про відсутність підстав для автоматичної пролонгації кредитного договору. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідно до п. 1.4.1 договору, сторони вирішили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з 1 (першого) дня отримання кредиту, але не більше ніж 90 (дев`яносто) дня прострочення і застосовується відповідно до умов п. 6.3 договору. Таким чином, проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 1,90% на день, за період з 19.01.2021 року по 18.04.2021 року (90 діб) становить 10 260 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням зазначеного, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial