Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва звернувся представник Акціонерного Товариства «Таскомбанк» (м. Дніпро, вул. С.Петлюри, 30, ЄДРПОУ 09806443) з позовною заявою до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. Ціна позову - 101980 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву - договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування, яку слід розуміти як Кредитний договір №002/8532460-СК_SB. [PERSON] - з 18 вересня 2020 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером Кредитного договору № 002/8532460- СК_SB. Умовами Кредитного договору визначено, ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Згідно умовами Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування Відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. Таким чином, Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000,00 грн., з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 43,2%, Відповідно до п. 3 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник акцептує Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов останнього. Позичальник згоден, що дана Заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого станом на 22.10.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 101980,39 грн. з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 64783,66 грн., заборгованість по процентам ( в т.ч. прострочена) - 37196,70 грн., яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 13.12.2024 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. 30.12.2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача, адвокатом Індутний - Шматько С.М. направлено відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважають що Позов не може бути задоволений Судом виходячи з наступного. Банком не доведено жодних умов кредитування. Відсутність підтвердження погоджених Сторонами у письмовій формі умов кредитування, зокрема, будь-яких процентів та неустойки. Заперечення проти нарахованих відсотків та застосування наданих Позивачем витягу з Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб до кредитних правовідносин Сторін. Банком до позовної заяви долучено додатки у копіях, якими є: 1. Анкета-заява до Договору про комплексне банківське обслуговування; 2. Витяг з Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. 3. Тарифи по обслуговуванню фізичних осіб (витяг). Жоден з вищевказаних документів, окрім Анкети-заяви, Відповідачем не підписаний. Анкета-заява до Договору надання банківських послуг від 18.09.2020 р. не містить жодних умов кредитування. Тобто Банком виконано документи самостійно і надано їх Суду як нібито погоджені умови кредитного договору. Однак витяг з Публічної пропозиції та Тарифів Банку не відповідають письмовій формі правочину, яка передбачає підписи обох Сторін. Окрім того це лише витяги, а не повні тексти. Вступаючи з Банком у договірні правовідносини Відповідач мав волевиявлення на укладання договору банківського рахунку, а не кредитного договору, оскільки не можна вважати, що кожна особа яка вступає з АТ «ТАСКОМБАНК» у правовідносини банківського обслуговування, бажає укласти саме кредитний договір і автоматично стає боржником на умовах, які в односторонньому порядку встановлюються і змінюються самим Банком. Оскільки Відповідачем в дійсності не погоджено жодних умов кредитування у письмовій формі (суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, комісій, розміру пені та штрафу), тому проценти та інші похідні нарахування, які утаємничено включені Банком у заявлену ним «суму основного боргу», не можуть бути стягнуті з Відповідача, а тільки може бути стягнута сума коштів Банку, фактично видана Відповідачу і не сплачена Банку, в межах строків позовної давності. Документи не підписані і не погоджені Відповідачем не можуть вважатися частиною укладеного Сторонами договору і застосовуватись до правовідносин Сторін, оскільки не відповідають письмовій формі правочину. Надані Банком Суду копії Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Тарифів не містять ніяких підписів Відповідача - ні власноручних, ні електронних. З вищевказаних причин Відповідач просить Суд відмовити у позові повністю. Позивачем не доведено видачі кредиту та розміру заборгованості загального та по її складовим (основному боргу, процентам, неустойці). Банк у позовній заяві вказує: «станом на 22.10.2024, заборгованість за кредитним договором № 002/8532460-СК_SB від 18 вересня 2020 року, становить: 101 980,36 грн., в т.ч.: - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 64 783,66 грн. - заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 37 196,70 грн. Зазначені суми підтверджуються відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками. Щодо підтвердження заборгованості за банківським кредитом розрахунком заборгованості. Дослідження наданого Банком Розрахунку дозволяє встановити: А) відсутність у ньому колонки про встановлення і збільшення кредитного ліміту, фактичну видачу Банком кредитних коштів; Б) відсутність колонки про витрати Відповідачем коштів Банку. Наданий Банком розрахунок містить лише розділ «ОБОРОТИ ЗА ПОТОЧНИМ РАХУНКОМ» у якому відображені всі зарахування і всі витрати по рахунку, тобто всі власні поповнення рахунку Відповідачем, всі види поповнень які надходили від інших осіб, а також витрати Відповідачем ВЛАСНИХ коштів, які відображені у Виписці. Наданий Банком Розрахунок не дає можливості встановити дату і суму встановлення Банком кредитного ліміту і фактичне витрачання Відповідачем коштів Банку у жодній сумі, а відтак і перевірити розміри нарахованих на неї відсотків. За відсутності інформації про витрати клієнтом коштів Банку та баланс рахунку до і після кожної операції, неможливо встановити, як і коли утворилась сума основного боргу і чи правильно на неї нараховані похідні не погоджені платежі. Виписка також не надає можливості встановити, які конкретно кошти і коли були надані Відповідачу Банком, оскільки містить відомості про численні поповнення і зарахування власних коштів Відповідача та від інших платників («Монобанк» та ін.). Цих даних не зазначено і у позовній заяві Банку, яка містить лише фрази загального характеру. Виконання розрахунку позовних вимог та обґрунтування підстав позову є обов`язком Позивача, а не Суду і Відповідача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, і Банк як зацікавлена Сторона повинна довести свої позовні вимоги у заявлених розмірах. Позивачем не надано належних та допустимих (взагалі ніяких) доказів видачі Позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме: не було надано кредитного договору, меморіальний ордер чи інший первинний бухгалтерський документ, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, рішення Банку про встановлення Відповідачеві кредитного ліміту, заяву на видачу готівки з позичкового рахунку Позичальника чи будь-яких інших (взагалі ніяких документів) про отримання Позичальником коштів Банку, і саме за кредитним договором, а не просто за договором про надання банківських послуг. Надана Банком Виписка не містить інформацію про видачу АТ «ТАСКОМБАНК» коштів Відповідачу та їх фактичне витрачання, не дозволяє встановити баланс коштів на рахунку до після кожної операції, та не підтверджена первинними документами. Таким чином неможливо встановити, за який період міг утворитися борг, з чого він складається, які похідні платежі на суму основного боргу нараховані, які суми були погашені та як вони були зараховані, та перевірити правильність розрахунків, тому позов Банку має бути відхилений за недоведеністю. Встановлення і зміна процентної ставки фінансовою установою в односторонньому порядку заборонені загальними та спеціальними законами. Спеціальними законами заборонено встановлювати та збільшувати відсотки та відповідальність за порушення грошового зобов`язання в період карантину і воєнного стану. Анкета-заява до Договору надання банківських послуг від 18.09.2020 р. не містить жодних умов кредитування, і була підписана вже під час карантину по COVID-19. З 12 березня 2020 р. по 1 липня 2023 р. в Україні було запроваджено карантин через спалах у світі короновірусної інфекції Постановами Кабінету Міністрів України № 211 та № 392 та іншими, з подальшими змінами та доповненнями. Закон України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6 Розділу ІУ «Прикінцеві та перехідні положення»: 6. У разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. (Тобто поширюються на всі кредити, і ті, що менші однією мінімальної заробітної плати, і ті, що видані на строк менше одного місяця). А також набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» , пунктом 5 якого Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом такого змісту: 13. В період здійснення в Україні заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), забороняється підвищення процентної ставки за кредитним договором. Окрім того, пунктом 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону № 2120-IX від 15 березня 2022 року передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. У відповідності до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на всій території України введено воєнний стан, який на даний час не закінчено. Недоведеність позовних вимог. Невідповідність поданих Банком роздруківок вимогам до первинних бухгалтерських документів та діловодства - неналежність, недопустимість копій цих письмових доказів. До позову Банку долучені роздруківки з його внутрішньої системи, які Банк вважає доказами у справі, не засвідчені належним чином та не містять жодного підпису Відповідача. Копії (роздруківки) Наказів, Витягів з «Тарифів», з Публічної пропозиції про надання банківських послуг та інші копії не містять підпису Відповідача про ознайомлення з ними як і обов`язкових реквізитів локального правового акта, тому не відомо, яке відношення вони мають до розгляду даної справи. Ці документи Відповідачу раніше не надавались. Оскільки Банком надані лише витяги з «тарифів» та «публічної пропозиції» не можна бути впевненими, що Банк не приховав від Суду інших їх умов з інформацією, не вигідною для себе. Фактично вони не містять ніяких підписів - це просто зразки внутрішніх шаблонів Банку. Судові витрати: Відповідач просить відхилити вимоги Позивача про стягнення судових витрат з підстав відхилення позовних вимог. Ухвалою Суду від 03.12.2024 р. зазначено, що Відповідач має право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення не пізніше 18 грудня 2025 року. Оскільки представник Відповідача вперше отримав копії матеріалів справи від Суду лише 23.12.2024 р. електронною поштою, а до того особисто Відповідач їх не отримував жодним способом, процесуальний строк на подання відзиву і клопотань дотримано. У судове засідання представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник які належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29). Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved