Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

21.01.2025 представниця ТОВ «Бізпозика» за довіреністю Сімчук Я.В. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 495114-КС-002 про надання кредиту від 25.04.2024 у розмірі 50\~506,28 грн. та судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 25.04.2024 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено Договір № 495114-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору ТОВ «Бізпозика» зобов`язалося надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 14 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту сторони погодили, що плата за користування кредитом є фіксованою. ТОВ «Бізпозика» свої\~зобов`язання за\~договором кредиту\~виконало та\~надало [PERSON] \~грошові кошти\~у розмірі\~14\~000,00\~грн.\~шляхом перерахування\~на банківську\~картку №\~ [NUMBER] ,\~яку остання\~вказала при\~заповнені анкетних\~даних в\~особистому кабінеті.\~Відповідачка свої\~зобов`язання за\~Договором №\~495114-КС-002\~про надання\~кредиту належним\~чином не\~виконує,\~у зв`язку\~з чим\~утворилась заборгованість\~у розмірі\~50\~506,28\~грн.,\~яка складається\~з:\~14\~000,00\~грн.\~-\~сума прострочених\~платежів по\~тілу кредиту;\~34\~406,28\~грн.\~ сума\~прострочених платежів\~по процентах;\~2\~100,00\~грн.\~-\~сума прострочених\~платежів за\~комісією. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача за довіреністю Памірський М.А. не з`явився, 05.02.2025 надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась, клопотань про відкладення або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. З урахуванням положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено\~та матеріалами\~справи підтверджено,\~що 25.04.2024\~між ТОВ\~«Бізпозика» та\~ [PERSON] \~за допомогою\~Інформаційно-телекомунікаційних\~систем укладено\~Договір №\~495114-КС-002\~про надання\~споживчого кредиту,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«Бізпозика» зобов`язалося\~надати [PERSON] \~грошові кошти\~у розмірі\~14\~000,00\~грн.на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика». Строк, на який надається кредит 24 тижнів. Згідно п. 2.4., 2.5., 3.2., 3.2.1., 3.2.2. Договору стандартна процентна ставка за кредитом 1,50000000% в день. Знижена процентна ставка за кредитом 1,14816782% в день. Комісія за надання Кредиту 2\~100,00 грн. Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. У разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. У разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконало та надало [PERSON] грошові кошти у загальному розмірі 14 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачка вказала при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 08.01.2025. Натомість, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, після закінчення строку кредитування не повернула у повному обсязі кредит, а також не сплатила комісію та проценти за користування ним, у зв`язку з чим, станом на 06.01.2025 утворилась заборгованість у розмірі 50 506,28 грн., яка складається з: 14\~000,00\~грн.\~-\~сума прострочених\~платежів по\~тілу кредиту;\~34\~406,28\~грн.\~ сума\~прострочених платежів\~по процентах;\~2\~100,00\~грн.\~-\~сума прострочених\~платежів за\~комісією. На час розгляду справи Договір про надання споживчого кредиту № 495114-КС-002 від 25.04.2024 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний, доказів належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором суду не надано. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зважаючи на те, що відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася ними, однак взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості Договором про надання споживчого кредиту № 495114-КС-002 від 25.04.2024 у розмірі 50 506,28 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved