Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що з 18 травня 1996 року по 30 листопада 2012 року вона (заявниця) перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . У шлюбі народили дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2012 року (справа № 2516/731/12) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, однак вони продовжували проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка. [PERSON] увесь час був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , який вони придбали у шлюбі. Із [PERSON] заявниця проживала однією сім`єю як чоловік та жінка, спільно вели побут, господарство, спільно виховували дочку. Вона ( [PERSON] ) з [PERSON] мали спільний бюджет, сплачували рахунки по комунальним платежам, купували речі, меблі, предмети побуту, мали взаємні права та обов`язки, притаманні сім`ї, планували знову укласти шлюб. 13 червня 2023 року [PERSON] був мобілізований до Збройних Сил України, приймав участь у бойових діях по захисту країни від агресії російської федерації. За нетривалий час служби (чотири місяці) чоловік один раз прислав їй (заявниці) свою зарплату посилкою із своїми речами і двічі (06 та 15 вересня 2023 року) перераховував на її картковий рахунок грошові кошти. 30 жовтня 2023 року на ім 'я дочки було надіслано Сповіщення начальника 4 відділу РТЦК про те, що 24 жовтня 2023 року під час штурмових дій противника поблизу н.п. Новодонецьке Волноваського району Донецької області [PERSON] зник безвісти. На підставі Акту службового розслідування та наказу командира в/ч [NUMBER] [ADDRESS] від 18 грудня 2023 року їхній (заявниці та [PERSON] ) дочці виплачується грошове забезпечення військовослужбовця [PERSON] . Чоловік заявниці ( [PERSON] ) на випадок своєї загибелі зробив розпорядження на свою доньку, яке зберігається у військовій частині. Спору щодо отримання грошового забезпечення [PERSON] між нею (заявницею) та дочкою ( [PERSON] ) не існує. Відповідно до ст.13 п.5,6, ст.14 п.3,4,10,13 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" члени сім`ї військовослужбовців, які загинули або зникли безвісти мають пільги по сплаті комунальних послуг /водопостачання, газ, електрика та інші/, мають право отримати земельну ділянку, право на безплатний проїзд в межах адміністративного району свого проживання, мають право на отримання посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, зниклого безвісти на війні. Крім того даним законом передбачені права на пільги, які встановлюються органами місцевого самоврядування. Їй (заявниці) відомо, що членам сімей, в яких військовослужбовці пропали безвісти, Носівською міською радою передбачені видача продуктових наборів, грошової допомоги. Саме тому вона вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання жінки і чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Враховуючи, що в даному питанні відсутній будь-який спір про право вона ( [PERSON] ) звертається в порядку окремого провадження за місцем свого проживання. Встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть їй (заявниці) підстави для реалізації свого права на відповідні пільги та виплати у відповідності до вимог Закону. [PERSON] просила суд встановити факт її проживання з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу починаючи з 30 листопада 2012 року по день зникнення останнього безвісти, тобто по 24 жовтня 2023 року. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги з підстав, які зазначені у заяві, та просили їх задовольнити. У судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, надіслали до суду заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення заяви, просили розглядати справу без їх участі. Суд проводить розгляд справи у відсутності заінтересованих осіб: Носівської територіальтної громади в особі Носівськорї міської ради Чернігівської області та [PERSON] за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дали показання, суть яких зводиться до того, що вони добре знають [PERSON] та знали [PERSON] , який рахується безвісти зниклим. Зазначили, що їм відомо, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, однак до дня зникнення [PERSON] вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, святкували разом свята, [PERSON] , перебуваючи на навчанні за кордоном пересилав свої речі посилкою заявниці, перераховував на її картковий рахунок грошові кошти. Вислухавши пояснення заявника, її представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно Сповіщення сім`ї № 58 від 30 жовтня 2023 року начальника 4 відділу РТЦК від 30 жовтня 2023 року, [PERSON] зник безвісти 24 жовтня 2023 року під час штурмових дій противника поблизу н.п. Новодонецьке Волноваського району Донецької області. (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що починаючи з 30 листопада 2012 року року і по день зникнення безвісти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали за однією адресою, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, підтримували та піклувалися один про одного, у період спільного проживання у зареєстрованих шлюбах з іншими особами не перебували, мали намір зареєструвати шлюб, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Докази по справі в їх сукупності суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують факт, який просить встановити заявник. Заявник позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. Встановлення цього факту необхідне заявнику для реалізації свого права на пільги та виплати у відповідності до вимог закону. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є обгрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved