Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

11.02.2025 представник позивача - Паньків І.П. звернулася до суду, через підсистему "Електронний суд", в інтересах ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» з позовом до [PERSON] , зі змісту якого просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 6595901 від 09.12.2023 року в розмірі 22083,26 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 09.12.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем укладено договір позики № 6595901, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФА» надало відповідачу грошові кошти у сумі 7000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 03.02.2024 року. ТОВ «МАНІФА» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови Кредитного договору, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на дату відступлення права вимоги 13.06.2024 становить 22083,26 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15083,26 грн. 13.06.2024 року ТОВ «МАНІФА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторнингу № 13-06/2024. Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6595901 від 09.12.2023 року, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - Паньків І.П. на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги просила задовольнити. Проти заочного рішення не заперечувала. В судове засідання, призначене на 13.03.2025 відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . 24.02.2025 до суду повернувся конверт з поштовою кореспонденцією (позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження в цивільній справі, повістка- повідомлення). Згідно довідки Укрпошти від 21.02.2025 причина невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 09.12.2023 року між ТОВ «МАНІФА» та відповідачем було укладено договір позики №6595901 на підставі анкети - заяви від 09.07.2023 №6595901 (а.с. 27). Відповідно до п. 2.3.3, 2.3.4. Договору передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 56 днів з 09.12.2023 до 03.02.2024. Відповідно до п. 2.4.1. Договору акційна процентна ставка, фіксована: 1.74300% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору. Відповідно до п. 2.4.2. Договрору базова процентна ставка, фіксована: 2.49000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору. 2.4.1.Відповідно до п. 2.4.3. Договору основна процентна ставка, фіксована: 3.00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору. Відповідно до п 2.5. Договору позика надається Позичальнику в день підписання Сторонами Договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті. Цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби(п. 9.1 Договору). Відповідно до графіку платежів позичальник повинен був внести останній платіж 03.02.2024 у розмірі 8782,06 грн, що складається з суми кредиту - 7000,00 грн. та процентів - 1782,06,00 грн. (а.с. 46). З довідки ТОВ «МІЛОН» про ідентифікацію вбачається, що відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «МАНІФА», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептував підписавши 09.12.2023 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора направленого на номер телефону відповідний договір (z15774) (а.с. 61). Анкета-заява на кредит містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] у ТОВ «МАНІФА» в ній вказано номер телефону [NUMBER] (а.с. 27). З довідки ТОВ «МАНІФИ» № 2782_250103151946 від 03.01.2025 вбачається, що ТОВ «МАНІФОЮ» 09.12.2023 о 03:18:13 перераховано кошти в сумі 7000,00 грн. на платіжну картку клієнта [NUMBER] (а.с. 63). [PERSON] ідентифіковано, надано одноразовий ідентифікатор для акцепту договору z15774 09.12.2023 на номер мобільного [NUMBER] (а.с. 61) саме такий номер вказано в анкеті заяві (а.с. 27) 13.06.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимог № 13-06/2024, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МАНІФИ», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором позики № 6595901 від 09.12.2023 (а.с. 35-44). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 13-06/2024 від 13.06.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 22083,26, з яких: заборгованість по тілу кредиту 7000,00 грн, заборгованість за відсотками - 15083,26 грн. (а.с. 73). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] шляхом направлення на його адресу досудової вимоги за вих. № Паньків131 від 05.02.2025 (а.с. 76). Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні цивільно-правові правовідносини у сфері кредитування, що регулюються нормами ЦК України. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до статті 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір. В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладеність вищевказаного договору про споживчий кредит №9573557 від 10.03.2023 між відповідачем та ТОВ «Мілоан». За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях В п. 9.1. Договору позики № 6595901 від 09.12.2023 сторони погодили, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційний системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 09.12.2023 року між ТОВ «МАНІФА» та відповідачем було укладено кредитний договір №6595901 на підставі анкети - заяви від 09.07.2023 №6595901 (а.с. 27). [PERSON] ідентифіковано, надано одноразовий ідентифікатор для акцепту договору z15774 09.12.2023 на номер мобільного [NUMBER] (а.с. 61) саме такий номер вказано в анкеті заяві (а.с. 27) договір підписано 09.12.2023 де сторони погодили, що сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. Кредит надається строком на 56 днів з 09.12.2023 року до 03.02.2024. Відповідно до п. 2.4.1. Договору акційна процентна ставка, фіксована: 1.74300% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору. Відповідно до п. 2.4.2. Договрору базова процентна ставка, фіксована: 2.49000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору. Відповідно до п. 2.4.3. Договору основна процентна ставка, фіксована: 3.00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору. Відповідно до п 2.5. Договору позика надається Позичальнику в день підписання Сторонами Договору позики шляхом безготівкового перерахування на рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті. З довідки ТОВ «МАНІФИ» № 2782_250103151946 від 03.01.2025 вбачається, що ТОВ «МАНІФОЮ» 09.12.2023 о 03:18:13 перераховано кошти в сумі 7000,00 грн. на платіжну картку клієнта [NUMBER] (а.с. 63). Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). 13.06.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимог № 13-06/2024, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МАНІФИ», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором позики № 6595901 від 09.12.2023 (а.с. 35-44). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 13-06/2024 від 13.06.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 22083,26, з яких: заборгованість по тілу кредиту 7000,00 грн, заборгованість за відсотками - 15083,26 грн. (а.с. 73). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило [PERSON] шляхом направлення на його адресу досудової вимоги за вих. № Паньків131 від 05.02.2025 (а.с. 76). Отже до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №6595901 від 09.12.20223 в сумі 22083,26 грн Оскільки, [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 6595901 від 09.12.2023 не виконав, відтак суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача 22083,26 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 7000,00 грн., заборгованості за відсотками - 15083,26 грн., які нараховані в межах дії кредитного договору - до 03.02.2024 року. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Оскільки позов задоволено то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved