Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання її разом з сином [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122084800:01:001:0101 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 072767, виданий 15.09.2008 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010852100015). Позовні вимоги мотивовані тим, що вищевказане майно належало її сину [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. Заповіт не залишив. Спадкоємцями після [PERSON] є позивач та брат спадкодавця [PERSON] , який фактично проживав з померлим за однією адресою, але у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України не встиг звернутися до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, але на спадщину не претендує. Позивач проживала за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] до моменту його смерті, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем за однією адресою, але у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України не встигла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом, після звернення з відповідною заявою, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належало наступне спадкове майно: - земельна ділянка площею 1,00 га, яка розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122084800:01:001:0101 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 072767, виданого 15.09.2008 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010852100015), що підтверджено довідкою № 10-0.114/0/340-25 від 15.01.2025 року, наданою відділом № 4 управління забезпечення реалізації держаної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.01.2022 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказана земельна ділянка. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78969485 від 31.10.2024 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 01.12.1963 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, відповідно якого матір`ю [PERSON] , [INFO] , зазначена [PERSON] . Тобто, [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець першої черги. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] является: - рідний брат [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.03.1973 року Озернянським сільським РАЦС Суворівського району Одеської області. Таким чином, [PERSON] буде мати право на спадщину тільки у разі відмови або неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом з сином [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 23-05/1325 від 29.07.2024 року, виданою старостою Озернянського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved