Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

10 січня 2025 року до Київського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: - встановити факт належності [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 30.11.2011, РНОКПП: [NUMBER] ) свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2004 № [NUMBER] , видане згідно розпорядження №184151 від 09 лютого 2004 на квартиру [ADDRESS] , на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2004 № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №184151 від 09 лютого 2004, на праві спільної сумісної власності їй заявниці та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до якого її призвіще вказано як « [PERSON] , а призвіще співвласниці даної квартири матері - заявниці зазначено: « [PERSON] », що відповідає дійсності, отже призвіще заявниці не збігається з призвіщем її родички. У зв`язку з виявленням таких розбіжностей, заявниця звернулась до КП «Міське агентство з приватизації житла» з питання внесення змін в приватизаційні документи на квартиру [ADDRESS] , а саме в частині написання прізвища співвласниці житла « [PERSON] » виправити на « [PERSON] ». Втім, КП «Міське агентство з приватизації житла», посилаючись, що приватизація житла проведена згідно заяви наймача на приватизацію житла, довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири, які були оформлені належним чином, підписані керівником по обслуговуванню житла та паспортистом, де в довідці про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення (копія додається), прізвище співвласниці житла на українській мові було зазначено, як « [PERSON] », та рекомендовано за вирішенням цього питання звернутися до суду. Вважає, причиною написання призвіща « [PERSON] » замість « [PERSON] » людський фактор, неуважність працівників державних установ. Враховуючи вищевикладене, вона звернулася до суду з даною заявою. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Скриль Ю.А. \~ \~ \~ \~Ухвалою Київського\~районного суду\~від 15.01.2025 прийнято вказану заяву до розгляду, відкрито окреме провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій на задоволенні вимог наполягала та просила задовольнити в повному обсязі, а також розглянути справу без її участі Заінтересована особа\~КП «Міське агентство з приватизації житла» в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена, причини неявки суду не повідомила. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 24.02.2025 року за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2004 № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №184151 від 09 лютого 2004, на праві спільної сумісної власності їй заявниці та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] .\~Відповідно до\~якого прізвище\~заявниці вказано\~як « [PERSON] ,\~ а\~призвіще співвласниці\~ даної\~квартири\~матері - заявниці зазначено: « [PERSON] », що відповідає дійсності, отже призвіще заявниці не збігається з призвіщем її родички. У зв`язку з виявленням таких розбіжностей, заявниця звернулась до КП «Міське агентство з приватизації житла» з питання внесення змін в приватизаційні документи на квартиру [ADDRESS] , а саме в частині написання призвіща співвласниці житла « [PERSON] » виправити на « [PERSON] ». Втім, КП «Міське агентство з приватизації житла», посилаючись, що приватизація житла проведена згідно заяви наймача на приватизацію житла, довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири, які були оформлені належним чином, підписані керівником по обслуговуванню житла та паспортистом, де в довідці про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення (копія додається), призвіще співвласниці житла на українській мові було зазначено, як « [PERSON] », та рекомендовано за вирішенням цього питання звернутися до суду. Вважає, причиною написання призвіща « [PERSON] » замість « [PERSON] » людський фактор, неуважність працівників державних установ. Враховуючи вищевикладене, вона звернулася до суду з даною заявою. З метою розпорядження належною ій власністю, заявниця по справі [PERSON] (дошлюбне [PERSON] ) звернулася до нотаріуса, при виявленні зазначених розбіжностей до КП «Міське агентство з приватизації житла» для їх виправлення, однак їй\~ у\~цих установах,\~було відмовлено\~та рекомендовано\~звернутися до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу,\~а саме\~-\~свідоцтва про\~право власності\~на житло\~ від 09.02.2004 № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації № 184151 від 09.02.2004, реєстр № 3305\~спр.,\~116-кн.513пр., на ім`я [PERSON] . Факт, належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2004 № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №184151 від 09.02.2004, реєстр № 3305 спр., 116-кн.513пр., заявниці - [PERSON] , підтверджується наступними документами: - паспортом громадянки України [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 2011 року Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, в якому на 11 аркуші вказано реєстрацію місця її проживання - буд. [ADDRESS] з 06.11.2002 року., на аркуші 10 у зв`язку зі зміною прізвища вказано « [PERSON] », копією картки платника податків [PERSON] , копією свідоцтво про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №711, копією свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2004 № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №184151 від 09.02.2004, реєстр № 3305 спр., 116-кн.513пр., копією довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18ОД на імя [PERSON] , копією листа КП «Міське агентство з приватизації житла» від 29.12.2024 №272-М/01-07. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. \~ \~ \~ \~Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень\~Конституції України. Згідно з п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. КЦС ВС у постанові від 20.09.2023 у справі № 756/5681/22 вказав, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. \~ \~ \~ \~У даному випадку заявниця позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном, для реалізації законних прав та інтересів їй необхідно встановити, що правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на житло, належить [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року по справі № 545/1472/17 (провадження № 61-1584св17) зазначено, що «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства». Як зазначено у п. 12\~постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6\~ст.273 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Зі змісту\~статті 319 ЦПК України\~випливає, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки у судовому засіданні було встановлено, що при виготовленні свідоцтва про право власності на житло від 09.02.2004 №3-20625, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно з розпорядженням органу приватизації №184151 від 09.02.2004, реєстр № 3305 спр., 116-кн.513пр., була допущена помилка і призвіще заявниці вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] », заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved