Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

11.11.2024 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] від імені якого діє адвокат Авдєєнко В.В. до Гусятинського селищного голови Карпа Степана Олексійовича про визнання незаконним та скасування розпорядження. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.10.2024 відповідачем прийнято розпорядження №122-од, у відповідності до якого на виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.10.20 по справі №596/1219/18, рішення Чортківського районного суду від 21.12.22 по справі №596/643/22, постанови Тернопільського апеляційного суду від 30.03.23 по справі №596/643/22, постанови Тернопільського апеляційного суду від 03.04.24 по справі №596/883/23, вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.10.24 №03.1-24/11815, виконавче провадження №75490272, зобов`язане директора КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради призначити позивача на посаду головного лікаря в КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради; визначити посадові обов`язки та забезпечити доступ до роботи позивача на посаді головного лікаря КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради (пп. 1, 2 п. 1 розпорядження). Вважає, що вказане розпорядження слід визнати незаконним та скасувати виходячи з наведених нижче міркувань. Вказаними вище судовими рішеннями передбачено поновити [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні. Оскільки позивач був незаконно звільнений з посади головного лікаря, керівника вказаного закладу охорони здоров`я, то позивач підлягає поновленню на роботі шляхом прийняття відповідачем розпорядження про поновлення позивача на посаді керівника правонаступника вказаного закладу охорони здоров`я КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради. Такий висновок випливає з правової позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 08.09.21 по справі №721/910/19, де вказано, що разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установа реорганізовано - рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником. На думку сторони позивача, спірне розпорядження прийнято відповідачем неправомірно, не може вважатись належним виконанням вказаних у розпорядженні судових рішень, оскільки відповідач не поновлює позивача на рівнозначній посаді, яку позивач обіймав до свого незаконного звільнення, а покладає обов`язок на директора КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради призначити позивача на посаду головного лікаря та визначити йому на цій посаді посадові обов`язки, що виходить за межі компетенції відповідача, суперечить способу виконання судового рішення, визначеного вказаними судовими рішеннями та ст. ст. 63, 65 Закону України "Про виконавче провадження", чим порушуються права та охоронювані законодавством інтереси позивача. Ухвалою суду від 15.11.2024 прийнято до розгляду позов у цивільній справі та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 03.12.2024 відповідачем Гусятинським селищним головою подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача виклала заперечення проти позову, посилаючись на його необгрунтованість. Ухвалою суду від 23.12.2024 року залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до Гусятинського селищного голови Карпо Степана Олексійовича про визнання незаконним та скасування розпорядження в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Гусятинську селищну раду Чортківського району Тернопільської області. 30.12.2024 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Гусятинської селищної ради Карпо С. подано пояснення на позов, у якому третя особа виклала позицію щодо позову, посилаючись на правомірність оспорюваного розпорядження Гусятинського селищного голови №122-од від 14.10.2024 та, відповідно, безпідставність позовних вимог. Ухвалою суду від 02.01.2025, закрито підготовче провадження та призначено справу за позовною заявою [PERSON] до Гусятинського селищного голови Карпо Степана Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Гусятинська селищна рада Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, до судового розгляду по суті у залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області (смт.Гусятин, пр.Героїв Майдану, буд.7). В судовому засіданні представник позивача адвокат Авдєєнко В.В. підтримав позовні вимоги. Представник відповідача Гусятинського селищного голови, третьої особи Гусятинської селищної ради в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача [PERSON] адвоката Авдєєнко В.В., дослідивши докази, подані сторонами, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. 14.10.2024 Гусятинським селищним головою Карпо С.О. прийнято розпорядження №122-од, у відповідності до якого на виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.10.2020 у справі №596/1219/18, рішення Чортківського районного суду від 21.12.22 у справі №596/643/22, постанови Тернопільського апеляційного суду від 30.03.23 у справі №596/643/22, постанови Тернопільського апеляційного суду від 03.04.24 у справі №596/883/23, вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.10.24 №03.1-24/11815 (виконавче провадження №75490272), зобов`язано директора КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради Дереворіза В.І. призначити [PERSON] на посаду головного лікаря в КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради згідно структури, затверндженої рішенням сесії Гусятинської селищної ради від 26.09.2023 №1926; визначити посадові обов`язки та забезпечити доступ до роботи [PERSON] на посаді головного лікаря КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради; про виконання даного розпорядження директору КНП "Гусятинська комунальна лікарня" письмово проінформувати Гусятинського селищного голову до 16.10.2024. (а.с.5). Як встановлено, рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2022 року в цивільній справі № 596/575/22 за позовом [PERSON] до Гусятинської селищної ради, [PERSON] , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської селищної ради про поновлення на роботі, позов [PERSON] до Гусятинської селищної ради, [PERSON] , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської селищної ради про поновлення на роботі, задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Гусятинського селищного голови про незабезпечення фактичного допуску [PERSON] до роботи на посаді головного лікаря Гусятинської ЦРЛ при виконанні постанови Тернопільського апеляційного суду від 16.10.20 по справі №596/1219/18 в частині поновлення [PERSON] на роботі. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Гусятинського селищного голови №197-ос від 24.06.22 та поновлено [PERSON] на роботі на посаді головного лікаря Гусятинської ЦРЛ. Стягнуто з КНП «Гусятинська районна лікарня» Гусятинської селищної ради на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.06.22 по 21.07.22 включно в сумі 12418 гривень 60 копійок. В решті позову відмовлено. Стягнуто з Гусятинської селищної ради судові витрати в сумі 1241 гривень в дохід держави. Додатковим рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2022 року в цивільній справі № 596/643/22, ухвалено доповнити рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2021 року абзацом: Рішення суду в частині поновлення на роботі [PERSON] та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць допустити до негайного виконання. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 березня 2023 року, ухваленому в справі № 596/643/22, апеляційні скарги [PERSON] та Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, задоволено частково. Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області 21 грудня 2022 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди та визнання протиправною бездіяльності Гусятинського селищного голови скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнуто з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області в користь [PERSON] 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди. Відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльності Гусятинського селищного голови щодо незабезпечення його фактичного допуску до роботи. В решті рішення суду та додаткове рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2022 року залишено без змін. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 3 квітня 2024 року, ухваленою в справі № 596/883/23, апеляційну скаргу представника позивача [PERSON] адвоката Авдєєнко Владислава Валерійовича, задоволено. Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги [PERSON] до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, Гусятинського селищного голови Карпо Степана Олексійовича, третя особа: комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення Гусятинської районної ради, поновлення на роботі - задовольнити. Визнати протиправним та скасувати рішення Гусятинської районної ради №646 від 19 листопада 2020 року. Поновлено [PERSON] на посаді головного лікаря Гусятинської центральної комунальної районної лікарні. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України). Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі. Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України). У ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Згідно ст.ст. 10, 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Відповідно до частини 1-3 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Згідно приписів ч.ч.4,6 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова: 10) призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру"; 14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;19) видає розпорядження у межах своїх повноважень. При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. У ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Відповідно до ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування при здійсненні повноважень у сфері контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення можуть проводити перевірки, які не належать до заходів державного нагляду (контролю), на підприємствах, в установах та організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідної територіальної громади. Зважаючи на положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з урахуванням того, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Гусятинською ЦРКЛ, відповідачем у цій справі за позовом про визнання протиправним і скасування наказу, в межах якого має вирішуватись питання законності розпорядження селищного голови про покладення обов`язків щодо виконання рішення суду про поновлення на роботі, повинна бути Гусятинська селищна рада як представницький орган територіальної громади, яка є власником КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради (правонаступника Гусятинської ЦРКЛ. Селищний голова при укладенні і розірванні трудових договорів, винесенні розпоряджень (стаття 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), діє як посадова особа територіальної громади (частина перша статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Він хоча й входить до системи місцевого самоврядування, однак не є органом місцевого самоврядування - сільською, селищною, міською радою або їх виконавчим органом, і не може бути самостійним відповідачем у трудовому спорі про поновлення на роботі та пов`язаних з цим спорів. Відповідно до частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Оскільки власником КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради є територіальна громада, представницьким органом якої є Гусятинська селищна рада Чортківського району Тернопільської області, то саме цей орган місцевого самоврядування, який є юридичною особою, має бути належним відповідачем за вимогами про визнання недійсним розпорядження про покладення обов`язків щодо виконання рішення суду про поновлення на роботі. Схожі висновки\~містяться у\~постанові Верховного\~Суду від\~06\~листопада 2019\~року у\~справі №\~175/609/16-ц, у постанові Верховного Суду 17 листопада 2022 року у справі № 703/2830/20, у постанові Верховного Суду 17 січня 2024 року у справі № 708/447/23. Частинами 1-3 статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Згідно висновку Верховного суду, викладеного в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 185/10105/15-ц за теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача (аналогічний висновок викладено в пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20). Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження селищного голови про виконання рішення суду про поновлення на роботі [PERSON] позивач зазначив відповідачем Гусятинського селищного голову Карпа Степана Олексійовича. Під час розгляду справи сторона позивача клопотань про заміну неналежного відповідача на належного не подавала. Суд сприяв стороні в питанні про притягнення до участі у справі інших співвідповідачів або заміну первісного відповідача належним на стадії підготовчого провадження. Участь у справі не належного відповідача унеможливлює вирішення спору по суті позовних вимог. У такому разі обґрунтованість позовних вимог по суті не перевіряється. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Визначений позивачем у позові склад сторін у справі (позивач та відповідач) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. (постанова Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі 203/2/19 (провадження № 61-6983св20) Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Гусятинського селищного голови Карпо Степана Олексійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Гусятинська селищна рада Чортківського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, роз`яснивши позивачу право заявити позов до належних відповідачів. Посилання сторони позивача на те, що у схожих правовідносинах, наприклад, в справах про поновлення суддів на посади позов пред`являється до Президента України, а не до Офісу Президента України, є необґрунтованими, оскільки такі категорії справ відносяться до адміністративної юрисдикції судів, в яких згідно ст.ст.4,46 КАС України, відповідачем в справі може суб`єкт владних повноважень, зокрема, посадова чи службова особа органу державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органу місцевого самоврядування.

Outcome: dismissed