Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу N? 2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 26.02.2018, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником яким є: [PERSON] . 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 26.02.2018, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником яким є: [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністі «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитним договором № 501009107 від 26.02.2018 р., що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . 26.02.2018 р. між позичальником, яким є: [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» шляхом підписання Угода про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії № 501009107, відповідно до умов якого, Банк зобов?язався відкрив Позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 200 000,00 грн., а Позичальник зобов?язався повернути використану суму в строк до 26.02.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 %. Банк належним чином виконав свої зобов?язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання не виконав, через що утворилась заборгованість, яка станом 08.03.2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 38 728,40 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 29184,78 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 5 613,07 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн; нараховані 3% річних - 28,78 грн; інфляційні витрати 466,95 грн. Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача разом з позовною заявою подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач будучи повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом установлено, що 17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу №2, відповідно до п. 2.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників (які надалі, в залежності від контекст іменуються «боржники» або «боржник») за договорами (надалі іменуються «основні договори» або «основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в додатку № 1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії. Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься в додатку 1-1 договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами, в тому числі, але не виключно права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. Відповідно до п. 2.3 право вимоги вважаються відступленими фактору з дати повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору. В дату здійснення повної (остаточної) оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до п. 4.2 цього договору сторони підписують акт приймання- передачі реєстру боржників, за формую встановлено в додатку № 2 до цього договору. 18.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 26.02.2018, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником яким є: [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністі «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитним договором № 501009107 від 26.02.2018 р., що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . 26.02.2018 р. між позичальником, яким є: [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» шляхом підписання Угода про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії № 501009107, відповідно до умов якого, Банк зобов?язався відкрив Позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 200 000,00 грн., а Позичальник зобов?язався повернути використану суму в строк до 26.02.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 %. Банк належним чином виконав свої зобов?язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. Судом встановлено, що від АТ «Альфа банк» перейшло до ТОВ «Коллект Центр» (через ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал») право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 501009107 від 26.02.2018 року. Договори факторингу, які підтверджують факт відступлення прав вимоги є дійсними та чинними, відомості про те, що вони оскаржувались в судовому порядку відсутні. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Згідно реєстру боржників до договору №10-01/2023 [PERSON] має загальну суму заборгованості у розмірі 38 728,40 грн. Згідно з розрахунку заборгованості відповідач станом на 10.01.2023 рік, має заборгованість у розмірі 38 728,40 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 29184,78 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 5 613,07 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн; нараховані 3% річних - 28,78 грн; інфляційні витрати 466,95 грн. Відповідно до платіжних доручень АБ «Південний» № Ф від 26.07.2021, № 260990544 від 17.06.2021, № 260990545 від 17.06.2021, № 260990546 від 17.06.2021, № 260530015 від 16.06.2021, № 260990552 від 17.06.2021 на суми 496 756,40 грн., 2 500 000 грн., 2 500 000 грн., 2 500 000 грн., 5\~500 000 грн., 3 600 000 грн. відповідно, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило оплату ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» за право вимоги згідно договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021. 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.\~Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Права вимоги, що є предметом цього договору належить первісному кредитору на підставі, зокрема договору факторингу № 18-05/21 від 18.05.2021, укладеного між первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс». Згідно з додатком № 3 від 10.01.2023 до договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за договором № CCNG-501009107 на суму 38 728,40 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень п. 1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до\~ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. В силу вимог\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України\~визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) -\~ст. 610 ЦК України. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, за яким відповідач зобов`язання не виконав. З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами та має заборгованість за кредитним договором в розмірі 29184,78 грн., яка складається із загальної заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, на підставі\~ст. 625 ЦК України\~кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 12.02.2022 по 23.02.2022 нараховано інфляційні втрати в сумі 28,78 грн. та 3% річних в розмірі 466,95 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 13 000 грн суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 4\~ст. 133 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду відповідні документи, а саме: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист; платіжна інструкція № 413000008 від 09.02.2024 року про сплату коштів ТОВ «Коллект Центр» на користь Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» в сумі 51 000 грн.; заявка на надання юридичної допомоги № 848 від 07.02.2024; акт № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024. Так, із наданих документів вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» прийняло від Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4 000 грн. (2 год.); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 9 000 грн. (3 год.). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Суд зауважує, що даний спір є спором незначної складності, оскільки спірні правовідносини регулюються загальними нормами\~ЦК України, а постанови Верховного Суду містять висновки в схожих правовідносинах, тому суд вважає, що надання консультацій та підготовка процесуальних документів по даній цивільній справі не передбачала для адвокатського об`єднання дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах. Відтак, зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг та час наданої адвокатом правової допомоги у даній справі, а також кількість подібних позовів, суд вважає вказані вище витрати позивача на загальну суму 13 000 грн. не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними у зв`язку з наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу на суму 5 000 грн. Відповідно до\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: partial