Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

У січні 2025 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі\~ТОВ «Лінеура Україна») і [PERSON] укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4180133 (далі кредитний договір), за яким ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 16000 грн, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти у порядку та розміру, визначених договором. 26.07.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Українські фінансові операції» був укладений договір факторингу № 26/07/2024 за умовами якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4180133. [PERSON] не виконала свої зобов`язання за кредитним договором у визначений договором строк не повернула кредит та не сплатила відсотки за його користування. Заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 125\~757,78 гривень і складається з: 15\~999,99 гривень заборгованість по тілу кредиту та 109757,79 гривень заборгованість за відсотками. За таких обставин ТОВ «Українські фінансові операції» просило суд стягнути з [PERSON] на свою користь 125\~757,78 гривень заборгованості за кредитним договором, а також понесені витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Відзив на позов не подала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних матеріалів. Фактичні обставини встановлені судом. 29 листопада 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір № 4180133, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надало [PERSON] кредит у розмірі 16 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором (пункт 1.2 договору). Пунктами 1.3, 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 364 днів під 2,0% в день від суми кредиту стандартна процентна ставка та 1,4% на день знижена процентна ставка. Кредитний договір укладений сторонами дистанційно та підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором 17234). У день укладення кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» перерахувало кредитні кошти у сумі 16\~000,00 на указаний [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] . 26 липня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір відступлення прав вимог №26/07/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило позивачу своє право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому, до боржників за рядом договорів, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 4180133 від 29.11.2023 року. Згідно представленого витягу з реєстру боржників, який є Додатком №1 до Договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року під порядковим номером 2740 вказана [PERSON] кредитний договір № 4180133. Згідно з поданим ТОВ «Українські фінансові операції» розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4180133 від 29.11.2023 року становить 125\~757,78 гривень і складається з: 15\~999,99 гривень заборгованість по тілу кредиту та 109757,79 гривень заборгованість за відсотками (70077,81 грн. до 26.07.2024 року та 39\~679,98 грн. в період з 27.07.2024 року і до закінчення строку кредитування). Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. а) щодо правовідносин сторін Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію»\~(далі\~Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої\~статті 638 ЦК України\~слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої\~статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 29.11.2023 року [PERSON] уклала з ТОВ «Лінеура-Україна» в електронній формі відповідний кредитний договір, за умовами якого вказана фінансова компанія перераховувала на рахунок відповідачки кредитні кошти у загальному розмірі 16\~000,00 гривень, а та зобов`язалася повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. У подальшому вказана фінансова компанія відступило ТОВ «Українські фінансові операції» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула кредит та не сплатила проценти за його користування внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 125\~757,78 гривень і складається з: 15\~999,99 гривень заборгованість по тілу кредиту та 109757,79 гривень заборгованість за відсотками. Вказаний розрахунок заборгованості відповідає умовам укладеного кредитного договору, доказів на його спростування матеріали справи не містять. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконала обов`язки за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «Українські фінансові операції» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 125\~757,78 гривень. Щодо розподілу судових витрат. Приписами частин 1 та 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.ст.\~15,\~137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно доч.8ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом ч.ч. 5-6ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137ЦПК України\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що правнича допомога у справі згідно з договором про надання правової допомоги № 01/08/2024 від 01.08.2024 року ТОВ «Українські фінансові операції» надавалася адвокатом Дідухом Є.О. свідоцтво серія КС № 5972/10. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 11.12.2024 року загальна вартість наданих послуг адвокатом за правову допомогу у суді першої інстанції складає 10000 грн. [PERSON] не подавала заяву щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи тощо. Відтак, відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн., а також судовий збір у сумі 2422,40 гривень..

Outcome: approved