Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

07 лютого 2025 року Виконавчий комітет Казанківської селищної ради, як орган опіки та піклування, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділення соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Казанківської селищної ради про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 14 лютого 2023 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2024 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з відповідачкою [PERSON] . Так, 10 січня 2025 року до ЧЧ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області в телефонному режимі надійшло повідомлення, з приймального відділення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня», про те, що каретою ШМД, в супроводі матері [PERSON] , було доставлено дитину [PERSON] , [INFO] , яка мала на тілі численні тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпин. В ході огляду дитини лікарем-педіатром та лікарем-хірургом було виявлено садна та тулубі, гематома правої руки та множинні укуси. Зазначені укуси мають характерні сліди зубів (ймовірно людських). В подальшому малолітню [PERSON] , було доставлено до обласної дитячої лікарні м. Миколаєва з діагнозом: множинні підшкірні гематоми обличчя, тулубу, нижніх та верхніх кінцівок, та залишено дитину під наглядом в лікарні. В ході бесіди мати - відповідач [PERSON] пояснити обставини отримання дитиною тілесних ушкоджень не змогла, а лише зазначила, що дитина постійно перебувала разом з нею, інших сторонніх осіб в будинку не було. Відповідач [PERSON] , являється інвалідом ІІІ групи з дитинства та перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: F 07,8 - інші органічні розлади особистості та поведінки, має вади фізичного та розумового розвитку. Батько дитини - відповідач [PERSON] , після розлучення стосунки зі сім`єю не підтримує, участі у житті та вихованні дитини не приймає, зі слів відповідача [PERSON] останній не є біологічним батьком дитини, коли вони одружувалися вона була вагітна від іншого чоловіка. На даний час відповідач [PERSON] призваний на військову службу за контрактом до ВЧ [NUMBER] . Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав малолітньої дитини, у зв`язку з жорстоким поводженням матері, виконавчим комітетом, як органом опіки та піклування було прийнято рішення №4 від 13 січня 2025 року «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] ». На даний час дитина тимчасово влаштована у патронатну сім`ю, де створені належні умови для проживання та побуту, для дитини відведена кімната з гарним ліжком, шафою та обладнана всім необхідним для проживання. Вважає, що проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в біологічній сім`ї наразі є недоцільним та суперечить інтересам дитини, тому з урахуванням наведеного, просив відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , виконавчому комітету Казанківської селищної ради як органу опіки та піклування для забезпечення подальшого влаштування, та стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на її утримання. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року закрито підготовче провадження в справі та справу призначити до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача Вознік С.В. , яка діє на підставі довіреності від 04.03.2025 року, пояснила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , яка після розлучення сторін залишилася проживати разом з відповідачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] після розлучення стосунки із сім`єю не підтримує, участі у житті та вихованні дитини не приймає, на даний час призваний на військову службу за контрактом до ВЧ [NUMBER] , зі слів відповідача [PERSON] останній не є біологічним батьком дитини. Відповідач [PERSON] являється інвалідом ІІІ - групи з дитинства та перебуває на обліку у лікаря психіатра, останній раз перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївській обласній психіатричній лікарні близько трьох років тому, на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, проживає за рахунок пенсії по інвалідності та допомоги по догляду за дитиною, за характером неспокійна, іноді зловживає спиртними напоями, до адміністративної відповідальності не притягувалась. Зазначила, що після народження дитини органами опіки та піклування періодично здійснювались перевірки умов проживання даної родини, з матір`ю постійно проводились бесіди стосовно належного виконання батьківських обов`язків. Санітарні норми помешкання були задовільні, продуктами харчування родина була забезпечена, постільна білизна та одяг дитини були чисті та охайні, тому підстав для взяття даної родини на облік, як родини яка опинилася в складних життєвих обставинах підстав не було. Так, 10.01.2025 року до ЧЧ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області в телефонному режимі надійшло повідомлення, з приймального відділення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня», про те, що каретою ШМД, в супроводі матері [PERSON] , було доставлено дитину [PERSON] , [INFO] , яка мала на тілі численні тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпин. В ході огляду дитини лікарем-педіатром та лікарем-хірургом було виявлено садна та тулубі, гематома правої руки та множинні укуси. Зазначені укуси мають характерні сліди зубів (ймовірно людських). В подальшому малолітню [PERSON] , було доставлено до обласної дитячої лікарні м. Миколаєва з діагнозом: множинні підшкірні гематоми обличчя, тулубу, нижніх та верхніх кінцівок, та залишено дитину під наглядом в лікарні. В ході бесіди мати - відповідач [PERSON] пояснити обставини отримання дитиною тілесних ушкоджень не змогла, а лише зазначила, що дитина постійно перебувала разом з нею, інших сторонніх осіб в будинку не було. Виконавчим комітетом, як органом опіки та піклування було прийнято рішення №4 від 13.01.2025 року «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] ». На даний час дитина тимчасово влаштована у патронатну сім`ю, де створені належні умови для проживання та побуту, для дитини відведена кімната з гарним ліжком, шафою та обладнана всім необхідним для проживання, дитина зігріта любов`ю та ласкою. Вважає, що залишення малолітньої [PERSON] разом з батьками несе загрозу її життю та здоров`ю, тому посилаючись на зазначені вище обставини, просила задовольнити заявлені вимоги відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, передати малолітню дитину виконавчому комітету як органу опіки та піклування для забезпечення подальшого влаштування, та стягнути з останніх аліменти на утримання дитини, при цьому припинивши стягнення з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , згідно Судового наказу виданого Казанківським районним судом Миколаївської області від 12 лютого 2024 року по справі №478/139/24. Представник третьої особи - відділення соціальної роботи Центру надання соціальних послуг Казанківської селищної ради Козострига О.О., яка діє на підставі довіреності від 11.03.2025 року, підтримала письмовий висновок Виконавчого комітету Казанківської селищної ради як органу опіки та піклування від 13.01.2025 року щодо доцільності негайного відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала пояснила, що дійсно є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Після розлучення із відповідачем [PERSON] дитина залишилась проживати разом з нею. У зв`язку із тяжкими життєвими обставинами вона інколи зловживала алкоголем, але на даний час алкогольні напої не вживає, оскільки пройшла курс лікування від алкогольної залежності, вважає, що батьківські обов`язки по відношенню до своєї малолітньої дочки [PERSON] виконує належним чином, забезпечує належні умови, для її проживання, дитина завжди чиста та охайна, забезпечена належним харчуванням. Підтвердила той факт, що дійсно 10.01.2025 року з ранку прокинувшись помітила гематоми та тілі дитини, у зв`язку з чим викликала швидку допомогу та була доставлена разом з дитиною до КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня», звідки дитину було доставлено до обласної дитячої лікарні м. Миколаєва. Пояснити обставини отримання дитиною тілесних ушкоджень не може. Посилаючись на те, що бажає виховувати дитину, просила не відбирати та надати їй останню спробу стати доброю мамою для своєї дочки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла телефонограма про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В силу статті 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 14 лютого 2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2024 року було розірвано (копія) (а.с.19-20). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження (копії) серії [NUMBER] від 12 квітня 2023 року (а.с.16). Згідно довідки №б/н з реєстру Казанківської територіальної громади про місце реєстрації особи станом на 20.02.2025 року [PERSON] , [INFO] , з 16.02.2023 року по 29.01.2025 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.94). З повідомлення [INFO] , за вих. №10/132 від 28.01.2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу за контрактом до ВЧ [NUMBER] (копія) (а.с.28). Судовим наказом Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.02.2024 року №478/139/24 (провадження №2-н/478/16/2024) стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Раковичі Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , проживаючого по [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Новолазарівка Казанківського району Миколаївської області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживаючого по [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Стягнення провадити щомісячно починаючи з 08 лютого 2024 року до досягнення дитиною повноліття (копія) (а.с.21). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] вбачається, що загальна сума заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01 січня 2025 року становить 54406 грн 08 коп. (копія) (а.с.22). Згідно довідки №б/н з реєстру Казанківської територіальної громади про місце реєстрації особи станом на 20.02.2025 року [PERSON] , [INFO] , з 13.03.2020 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.95). Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (копія) серії 12ААГ №520340 від 04.10.2024 року відповідачу [PERSON] повторно з 01.08.2024 року встановлено третю групу інвалідності з дитинства безстроково. При цьому зазначено, що їй доступна легка некваліфікована робота. Спостереження та лікування у психіатра (а.с.11). З характеристики Ст. ДОП СПД №1 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ст. лейтенанта поліції Н. Ормоцадзе, на [PERSON] , [INFO] , вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Гр. [PERSON] характерезується посередньо, постійного офіційного місця роботи не має, проживає за рахунок пенсії по інвалідності. За характером неспокійна, зловживає спиртними напоями. До адміністративної відповідальності не притягувалась. Перебуває на обліку у лікаря психіатра та потребує постійного спостереження та лікування у психіатра. В громадському житті та благоустрої Казанківської ОТГ участі не приймає (копія) (а.с.12). Малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за місцем реєстрації батьків, що підтверджується довідкою №02.03-7/3/8/121 від 15.01.2025 року (копія) (а.с.18). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] цього не заперечував. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №52 від 03.05.2023 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де фактично проживає сім`я [PERSON] та [PERSON] вбачається, що на момент обстеження [PERSON] з новонародженою донькою була вдома. Дитина народилася [INFO] в пологовому будинку м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Після пологового будинку дитина разом з матір`ю приїхала додому. Зі слів матері [PERSON] її разом з дитиною через деякий час забрала швидка допомога до Миколаївської обласної лікарні, де дитині було поставлено діагноз жовтуха та підвищений біларубін. Після проведеного лікування вона разом з дитиною повернулася додому. Дитина харчується дитячою суміщу. У новонародженої дитини є все необхідне, а саме дитяча суміш, памперси, присипки, одяг, ліжечко, колиска, радіо няня. Мати старанно доглядає за немовлям, не залишає саму (копія) (а.с.24). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №100 від 19.07.2023 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де фактично проживає сім`я [PERSON] та [PERSON] вбачається, що на момент обстеження [PERSON] з дитиною була вдома. Дитина під час візиту посміхалась, мала охайний вигляд. Зі слів матері [PERSON] у дитини по вечорам підіймається температура, яку вона збиває ліками, напередодні вона разом з дитиною проходила лікування у м. Кривий Ріг. Наразі у дитини виявили сальмонельоз. Дитина забезпечена одягом, ліжком, коляскою, памперсами, дитячою суміщу. Мати дитини [PERSON] отримала свідоцтво про народження дитини і оформила на дитину соціальні виплати, вже отримала при народженні 17000 грн, а також щомісяця отримує 860 грн допомоги по догляду за дитиною до трьох років. Батько дитини [PERSON] на момент обстеження знаходився у ЗСУ, зі слів [PERSON] останній телефонує та цікавиться самопочуттям дитини (копія) (а.с.25). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №30 від 12.03.2024 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де фактично проживає сім`я [PERSON] та [PERSON] вбачається, що на момент обстеження [PERSON] з дитиною була вдома. Тільки недавно повернулися з лікарні. Стан дитини задовільний, дитина розвинена на свій вік, чиста, охайна. В помешканні тепло, продуктами харчування сім`я забезпечена в повному обсязі. Матері [PERSON] рекомендовано звернутися до психолога Центру надання соціальних послуг (копія) (а.с.26). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №42 від 08.04.2024 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де фактично проживає сім`я [PERSON] вбачається, що на момент обстеження [PERSON] з дитиною була вдома. Тільки повернулися з лікарні м. Миколаєва. В помешканні чисто, прибрано, у дитини є все необхідне для побуту, ліжечко, колиска, є всі необхідні ліки для лікування, оскільки у дитини є ще прояви хвороби (застуди). Матір [PERSON] веде себе спокійно, врівноважено, прислухається до порад працівників служби щодо догляду за дитиною (копія) (а.с.27). Згідно огляду лікаря хірурга та лікаря педіатра КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради від 10.01.2025 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , доставлена в приймальне відділення бригадою ШД з численними укусами та гематомами. Стан дитини ближче до тяжкого. Дитина у свідомості на огляд реагує плачем. На шкірі верхніх кінцівок обширні гематоми з елементами поверхневого пошкодження шкіри, гарячі на дотик. На шкірі тулуба, кінцівок, лоба, сідниць множинні сліди від укусів (а.с.29-30). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №304 від 17.01.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , в період з 10.01.2025 року по 17.01.2025 року проходила лікування у хірургічному відділенні КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» Миколаївської обласної ради, діагноз при госпіталізації: множинні садна тіла, флегмона правої верхньої кінцівки. В результаті проведеного лікування стан дитини покращився. Садна та гематоми на обличчі, нижніх кінцівках та тулубі в стадії загоєння. Рани на лівому плечі вкриті кіркою, без набряку та інфільтрації. Рани на правій верхній кінцівки: набряк, гінеремія значно зменшились, частково вкрились кіркою. Дитина виписана для подальшого лікування за місцем проживання (копія) (а.с.31). З листа начальника ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Маглаперідзе А. вбачається, що 10.01.2025 року до ЧЧ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області по телефону надійшло повідомлення з приймального відділення КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» про те, що до приймального відділення каретою ШМД було доставлено дитину [PERSON] , [INFO] , з [ADDRESS] , в супроводі матері [PERSON] , [INFO] , з тілесними ушкодженнями у вигляді синців на тілі. Зазначене повідомлення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 10.01.2025 року №190. Виїздом на місце події було встановлено, що 10.01.2025 року о 13:00 каретою швидкої медичної допомоги до приймального покою КНП «Новобузька багатопрофільна лікарня» було доставлено разом з матір`ю малолітню [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , яка на тілі мала численні тілесні ушкодження у вигляді синців та подряпин. В ході огляду дитини лікарем-педіатром та лікарем-хірургом було виявлено садна на тулубі, гематома правої руки та множинні укуси. Зазначені укуси мають характерні сліди зубів людини. В подальшому малолітню [PERSON] , було доставлено до обласної дитячої лікарні м. Миколаєва з діагнозом: множинні підшкірні гематоми обличчя, тулубу, нижніх та верхніх кінцівок, а також лікарями було прийнято рішення залишити дитину під наглядом в лікарні до 13.01.2025 року. Опитано матір малолітньої [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка пояснити обставини отримання донькою тілесних ушкоджень не може. Зазначила, що дитина постійно перебувала разом з нею вдома, а в будинку інших сторонніх осіб не було. Під час подальшої перевірки було встановлено, що [PERSON] являється інвалідом ІІІ групи з дитинства та перебуває на обліку лікаря - психіатра з діагнозом: F 07,8 - інші органічні розлади особистості та поведінки. Останній раз перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївській обласній психіатричній лікарні близько 3 років тому (копія) (а.с.36). З листа Т.в.о. начальника СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції Лазаренка В.В. від 13.01.2025 року вбачається, що в провадженні СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12025153270000002 від 10.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Так, 10.01.2025 року до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від начальника служби у справах дітей Казанківської селищної ради Миколаївської області гр. Риженко В.В. , яка просить притягнути до кримінальної відповідальності гр. [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] , спричинила тілесні ушкодження своїй доньці - [PERSON] , [INFO] , у вигляді множинних підшкірних гематом обличчя, тулубу, нижніх та верхніх кінцівок. Відомості про дане кримінальне правопорушення 10.01.2025 року зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12025153270000002, правова кваліфікація правопорушення ч.1 ст.125 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешкає спільно зі своєю матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] інвалід дитинства, має вади фізичного та розумового розвитку, має ІІІ групу інвалідності, перебуває на обліку лікаря - психіатра з діагнозом: F 07,8 - інші органічні розлади особистості та поведінки, неодноразово направлялася на лікування до Миколаївської обласної психіатричної лікарні. Після лікування направлялася додому. За місцем мешкання [PERSON] характеризується позитивно, але в силу захворювання може не усвідомлювати силу, яку прикладає в побуті, міцно притискати. На даний час [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: множинні підшкірні гематоми обличчя, тулубу, нижніх та верхніх кінцівок. В органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що у [PERSON] виникла безпосередня загроза її життю та здоров`ю. У зв`язку з вищевикладеним та відповідно до постанови КМУ від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані із захистом прав дитини» просе невідкладно вирішити питання щодо негайного відібрання дитини - [PERSON] , [INFO] , у матері - [PERSON] , [INFO] (копія) (а.с.35). Рішенням Виконавчого комітету Казанківської селищної ради №4 від 13.01.2025 року «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] » негайно відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] , у батьків у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю дитини. Службі у справах дітей Казанківської селищної ради вирішити питання щодо подальшого влаштування, перебування малолітньої дитини. Органу опіки та піклування Казанківської селищної ради звернутися до суду з позовом про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у батьків: матері - [PERSON] , [INFO] , та батька - [PERSON] , [INFO] . Контроль за виконанням цього рішення покладено на начальника служби у справах дітей Казанківської селищної ради Риженко В.В. (а.с.37). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання за №29 від 20.02.2025 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] , де фактично проживає [PERSON] вбачається, що на момент обстеження [PERSON] була дома. В кімнаті, яка відведена їй для проживання чисто, затишно. В помешканні тепло, є продукти харчування, крупи, олія, картопля, м`ясо. У кімнаті є все необхідне для проживання матері та дитини (а.с.93). З висновку комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Казанківської селищної ради «Про доцільність негайного відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] », який затверджений рішенням Виконавчого комітету Казанківської селищної ради за №36 від 25 лютого 2025 року, вбачається, що проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в біологічній сім`ї наразі суперечить інтересам дитини, оскільки несе загрозу її життю та здоров`ю. З метою захисту прав дитини, вважає доцільним прийняти рішення про відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав (копії) (а.с.111). З Свідоцтва про проходження протирецидивного лікування алкогольної залежності №04028 від 05.03.2025 року вбачається, що в Медичному центрі «САМАРА-МЕД» ліцензія №44726880 [PERSON] виконано протирецидивну процедуру, строк дії при виконанні правил лікування 1 рік (копія) (а.с.117). Враховуючи наведені обставини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.3 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч.1 ст.164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У пунктах 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад». Відповідно до п.3 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони жорстоко поводяться з дитиною. На підставі Закону України «Про охорону дитинства» та наведених норм СК України суд підкреслює, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов`язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини. Суд зазначає, що права та інтереси дитини, захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995 р), національним законодавством, в тому числі СК України. Згідно статей 164, 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Отже, підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до ст.39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини. В силу положень принципу №6, принципу №7 абз.2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією №1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її виховання, ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до висновку, що позов в частині відібрання дитини без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Суд також приходить до висновку, що строк в один рік, на який буде ухвалене рішення про відібрання дитини, буде достатнім для відповідачів, які можуть за цей час змінити своє ставлення щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків, та не призведе до втрати сімейних зв`язків між дитиною та батьками. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачів, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч.3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу приписів ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на викладене, та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч.9 ст.7 СК України), враховуючи майнове становище відповідачів, суд вважає, що кожен із відповідачів зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 07.02.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи фактичне відібрання дитини від матері [PERSON] 13 січня 2025 року, суд доходить висновку про припинення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , згідно Судового наказу виданого Казанківським районним судом Миколаївської області від 12 лютого 2024 року по справі №478/139/24 (провадження №2-н/478/16/2024), а саме з 13 січня 2025 року. Згідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави, у розмірі по 605 грн 60 коп. з кожного.

Outcome: approved