Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

16.10.2024 адвокат Кандиба Т. О. в інтересах [PERSON] через систему "Електронний суд" подала позовну заяву до СТ "Флоріна" з наступними вимогами: -\~визнати припиненими трудові відносини між головою Садівничого товариства "Флоріна" [PERSON] та Садівничим товариством "Флоріна" - за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України; - зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про [PERSON] , як керівника Садівничого товариства "Флоріна", на підставі протоколу № 4 загальних зборів членів Товариства від 07.06.2024. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є членом СТ\~"Флоріна", а також зазначений як голова цього товариства. Згідно п. 1.2. Статуту, товариство є юридичною особою, що утворене фізичними особами-землевласниками чи користувачами земельних ділянок, які добровільно об`єдналися для задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Відповідно до п. 1.4. Статуту товариство може бути позивачем і відповідачем у суді. Пунктом 3.2. Статуту передбачено, що основними правами члена Товариства є, серед іншого, участь в управлінні Товариством у порядку, встановленому законодавством України та цим статутом. Пунктом 7.1. Статуту передбачено, що органами управління Товариства є: загальні збори членів Товариства; правління, яке очолює голова; ревізійна комісія (ревізор). Виключною компетенцією загальних зборів Товариства є, серед іншого, утворення органів управління та інші питання діяльності Товариства (п. 7.2. Статуту). Пунктом 7.5. Статуту визначено, що виконавчим органом Товариства є правління, яке очолює голова. Загальні збори членів Товариства правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів (п. 7.4. Статуту). За результатами загальних зборів членів Товариства складається протокол, в якому зазначається дата і місце проведення зборів, кількість присутніх на зборах членів Товариства, порядок денний, прийняті рішення та результати голосування по кожному з пунктів порядку денного. Протокол підписується головою та секретарем. До протоколу загальних зборів членів Товариства має додаватись реєстраційний лист із зазначенням прізвищ членів чи уповноважених Товариства, які брали участь у зборах, з підписами відповідних осіб (п. 7.4. Статуту). Протоколом № 4 загальних зборів членів Товариства від 07.06.2024 було прийнято рішення (більшістю голосів) про вихід позивача з посади голови товариства (звільнення) за його бажанням (на підставі заяви останнього від 24.05.2024). Таким чином, починаючи з 07.06.2024 позивача було звільнено з посади голови Товариства. Однак, реєстрація відповідних змін у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідачем проведена не була, оскільки за загальних зборах не було обрано іншу особу (члена Товариства) на посаду голови Товариства. Зазначені обставини були підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.10.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 18.11.2024. 18.11.2024, 08.01.2025 судовий розгляд відкладено, у зв`язку з неявкою представника відповідача. Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного із звільненням [PERSON] з посади судді Зміївського районного суду Харківської області, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.01.2025 № 76/0/15-25 "Про звільнення [PERSON] з\~посади судді Зміївського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку", 21.01.2025 для розгляду справи визначено суддю Овдієнка В. В., та судовий розгляд справи призначено на 13.03.2025. 13.03.2025 належним чином повідомлені учасники цивільного процесу повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] надіслала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Садівничого товариства "Флоріна" не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, проти чого представник позивача заперечень не зазначила. Представник третьої особи Департамента реєстрації Харківської міської ради причини неявки суду не повідомив. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю, передбачених ст. 5-1 Кодексу законів про працю України є, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення. Відповідно до вимог ст. ст. 2, 36, 40, 41 Кодексу законів про працю України право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством. За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України пiдставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з iнiцiативи працівника (статті 38, 39 КзпП України). Даними копій паспорта громадянина України, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджується, що позивач [PERSON] є керівником Садівничого товариства "Флоріна" (а. с. 7-11). Відповідно до п. 3. 4 Статуту СТ "Флоріна" (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів членів товариства від 10.10.2016 Протокол № 2, членство у товаристві припиняється у разі: добровільного виходу з нього; виключення зі складу членів товариства; смерті члена товариства; припинення діяльності товариства. Відповідно до п. 7.2 Статуту СТ "Флоріна" (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів членів товариства від 10.10.2016 Протокол № 2, до виключної компетенції загальних зборів товариства Відповідно до п. 7.4 Статуту СТ "Флоріна" (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів членів товариства від 10.10.2016 Протокол № 2, рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) товариства про прийняття статуту чи внесення змін до нього, вступ до об`єднання садівничих товариств або вихід з нього, про реорганізацію чи ліквідацію товариства вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 3/4 членів (уповноважених) товариства, присутніх на загальних зборах (а. с. 12-25). 24.05.2024 позивач [PERSON] звернувся до загальних зборів членів СТ "Флоріна" з заявою про звільнення з посади голови СТ "Флоріна" за власним бажанням (за віком) з 07\~червня 2024 року (а. с. 26). Протоколом № 4 загальних зборів СТ "Флоріна" в с. Таранівка Чугуївського району Харківської області від 07.06.2024 було прийнято рішення (більшістю голосів) про вихід [PERSON] з посади голови Товариства (звільнення) за його бажанням (на підставі заяви від 24.05.2024) (а. с. 27-30). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 15.10.2024, [PERSON] зазначений керівником СТ "Флоріна", яке має основний вид діяльності 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (а. с. 34). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 6 статті 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Працівник має право як на укладення трудового договору, так і на розірвання трудових відносин з власної ініціативи. Для звільнення працівника без поважних причин обов`язковою умовою є письмове попередження роботодавця за два тижні до звільнення. У такому разі роботодавець зобов`язаний звільнити працівника у встановленому порядку. Положення ст. 22 КЗпП України та ст. 43 Конституції України забороняють будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладанні, зміні та припиненні трудового договору. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Таким чином, позивач виконав усі вимоги щодо процедури припинення трудових відносин шляхом звільнення за власним бажанням згідно із ст. 38 КЗпП України. Водночас, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань продовжують міститись відомості про те, що позивач є керівником СТ "Флоріна". Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі, підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Частиною 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. В зазначеній нормі закону визначено, що таким судовим рішенням може бути рішення про зобов`язання вчинення реєстраційних дій. Факт невнесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань порушує права позивача, оскільки він позбавлений можливості вільно обирати працю, як це передбачено ст. 43 Конституції України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються. Таким чином, судом встановлено, що на час судового розгляду трудові відносини між [PERSON] та СТ "Флоріна" фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору не виконана, а працівник не має можливості припинити трудовий договір в інший спосіб, окрім звернення до суду. За таких обставин, позовна заява [PERSON] до СТ "Флоріна" підлягає задоволенню у повному обсязі. Дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішував.

Outcome: approved