Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима» 23.04.2024 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.05.2022 р. по 31.12.2022 р. в розмірі 20960,36 гривень та судовий збір. В обґрунтування позову зазначає, що між Обслуговуючим Кооперативом «ЖЕК», та асоційованим членом цього кооперативу громадянкою України [PERSON] , було укладено Договір про участь в компенсації витрат кооперативу № пп75-БЧ від 01.04.2019 року (Договір КВК). Згідно порядку та на умовах цього договору, Обслуговуючий Кооператив «ЖЕК» зобов`язується надавати послуги, спрямовані на задоволення потреб Члена Кооперативу по утриманню багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями та паркінгом за адресою: [ADDRESS] та його прибудинкової території, забезпечувати надання відповідними постачальниками (виконавцями) якісних житлово-комунальних послуг (опалення, постачання холодної води і водовідведення), щодо майна члена кооперативу, забезпечувати відповідні умови користування неподільним і загальним майном власників Житлового будинку, забезпечувати організацію життєдіяльності Члена Кооперативу шляхом оплати вартості послуг, товарів та робіт (ПТР) зазначених у переліку ПТР Житлового будинку та контролю їх якості, а Член Кооперативу отримує право дольового використання ПТР. Згідно з п.2.2 Договору КВК майно відповідача, яке належить їй на праві власності включає в себе п`ять паркомісць №№ 75;76;80;81;82 за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.4.4.2 Договору член кооперативу зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити платежі, передбаченні цим Договором та Переліком ПТР Житлового будинку, у тому числі оплачувати свою частку постійних Витрат Кооперативу, незалежно від фактичного пайового використання Членом Кооперативу ПТР (наявності/відсутності змінних витрат у Члена Кооперативу, щодо його майна). Відповідач, [PERSON] , свої зобов`язання виконувати платежі, в розмірах, послідовності та термінах згідно Договору КВК здійснювала несвоєчасно та в неповному обсязі. Між Обслуговуючим Кооперативом «ЖЕК» та позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима»», був укладений Договір № 5 від 01 липня 2023 року про відступлення права вимоги («Договір»), про що відповідач, була належним чином проінформована. Факт відправлення відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги підтверджується накладною Укрпошти №6504802617496 від 10.08.2024 р. з описом вкладення та фіскальним чеком. Згідно Договору Обслуговуючий Кооператив «ЖЕК» відступає за плату всі вимоги до [PERSON] , станом на дату відступлення прав вимоги за Договором КВК, щодо погашення заборгованості за послуги, товари та роботи у сфері житлово-комунальних послуг, неустойки, додаткових послуг та інших платежів визначених Договором КВК за період з 01.05.2022 р. по 31.12.2022 р. На 31 грудня 2022 року у [PERSON] перед Обслуговуючим Кооперативом «ЖЕК» виникла заборгованість в розмірі 20960,36 грн., що підтверджується Договором КВК; відомостями розрахунків за особовими рахунками відповідача, розрахунком заборгованості на 31.12.2022 р., сформованими в програмі бухгалтерського обліку Обслуговуючого Кооперативу «ЖЕК»; Переліком ПТР Житлового будинку, діючим з 01.01.2022 р. та Протоколом № 01/01-Н Загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «ЖЕК» , яким цей Перелік затверджено; Переліком ПТР Житлового будинку, діючим з 01.10.2022 р. та Протоколом № 01/10-Н Загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «ЖЕК» , яким цей Перелік затверджено. Користуючись своїм правом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима»» звернулося до Приморського районного суду м. Одеса з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг з [PERSON] . 31 серпня 2023 р суддя Приморського районного суду Абухін Р.Д. розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима»» та видав судовий наказ про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг з [PERSON] . В зв`язку з тим, що 02.10.2023 р. відповідач подала заяву про скасування судового наказу, вказавши, що ніяких документів про відступлення права вимоги не отримувала. 09.11.2023 р. Суддя Приморського районного суду Свячена Ю.Б. винесла ухвалу про скасування судового наказу. 22 квітня 2024 р. позивач, користуючись своїм правом, звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. 26 квітня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного провадження у справі з викликом сторін та призначено проведення судового засідання на 23 травня 2024 року. 21 травня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та задоволені позовних вимог в повному обсязі. 10 червня 2024 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач, вказала, що справа розглядається в спрощеному провадженні; довіреність, яка видана представнику позивача [PERSON] , не є нотаріально завіреною, видана попереднім директором, сам [PERSON] не є адвокатом, а тому, він є неналежним представником у справі; - змінився вид діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Проксима»» код ЄДРПОУ 41868410 та її назва; - відповідачу не відома юридична особа приватного права ТОВ «Фінансова компанія «Проксима»» код ЄДРПОУ 41868410; ТОВ «Фінансова компанія «Проксима»» не зверталася з позовними вимогами, пропозиціями, претензіями до відповідача; станом не дату подачі відзиву на позов відповідач не має жодної заборгованності у сфері наданих житлово-комунальних послуг; позивачем не була надіслана відповідачу позовна заява та додатки до неї; - звернувшись з позовною заявою до суду позивач порушив право на недоторканість приватного життя відповідача, просить суд: «1. Залишити позовну заяву від 22.04.2024 року по справі №522/6335/24-Е відкриту Приморським районним судом м. Одеси за заявою [PERSON] ( [PERSON] ) ТОВ «Фінансова компанія «Проксима»» код ЄДРПОУ 41868410 про стягнення фіктивної заборгованості у сумі 20960 гривень 36 копійок за фіктивні комунальні послуги без руху. 2. Заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Проксима»» код ЄДРПОУ 41868410 (вул. Саксаганського, буд.120, офіс 17, 01032, м. Київ) збирання, зберігання, передання третім особам, використання та поширення конфіденційної інформації про особисте та сімейне життя, будь-які відомісті та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язанні з членами моєї сім`ї без моєї на то згоди. 3. Рекомендувати позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Проксима»» код ЄДРПОУ 41868410 звернутися до господарського суду згідно ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».» 20 серпня 2024 року до суду надійшла заява/клопотання про повернення позовної заяви без розгляду особі, яка не має процесуальної дієздатності, особі, яка її подала п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, в якій просила повернути позовну заяву від 22.04.2024 року без розгляду особі яка її подала та провадження № 2/522/4511/24 по справі № 522/6335/24-Е закрити, у зв`язку з тим, що представник, який звернувся з позовом до суду не має права вчиняти правочини від імені юридичної особи ТОВ "Фінансова компанія "Проксима", з 11.01.2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Проксима" та станом на дату звернення 23.04.2024 року, не існує, а також з інших підстав викладених заяві/клопотанні. 10 вересня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача [PERSON] просить суд відмовити в усіх проханнях заявлених в заяві відповідача та задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. 11 вересня 2024 року ухвалою суду клопотання [PERSON] про повернення позовної заяви без розгляду та закриття провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без задоволення. 03 лютого 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли додаткові пояснення по справі, в яких просила у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав викладених у поясненнях. 05 та 07 березня 2025 року до суду надійшли повідомлення-заяви . Представник позивача в судовому засіданні підтримав поданий позов, наполягаючи на його задоволенні. 11 березня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшли пояснення у судовому засіданні 11.03.2025 року. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між Обслуговуючим Кооперативом «ЖЕК», та асоційованим членом цього кооперативу громадянкою України [PERSON] , було укладено Договір про участь в компенсації витрат кооперативу № пп75-БЧ від 01.04.2019 року (Договір КВК). Згідно з порядком та на умовах цього договору, Обслуговуючий Кооператив «ЖЕК» зобов`язується надавати послуги, спрямовані на задоволення потреб Члена Кооперативу по утриманню багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями та паркінгом за адресою: [ADDRESS] та його прибудинкової території, забезпечувати надання відповідними постачальниками (виконавцями) якісних житлово-комунальних послуг (опалення, постачання холодної води і водовідведення), щодо [PERSON] , забезпечувати відповідні умови користування неподільним і загальним майном власників Житлового будинку, забезпечувати організацію життєдіяльності Члена Кооперативу шляхом оплати вартості послуг, товарів та робіт (ПТР) зазначених у переліку ПТР Житлового будинку та контролю їх якості, а Член Кооперативу отримує право дольового використання ПТР. Згідно з п.2.2 Договору КВК майно Відповідачки, яке належить їй на праві власності включає в себе п`ять паркомісць №№ 75;76;80;81;82 на другому поверху за адресою: місто Одеса, вул. Велика Арнаутська, будинок 23-Б. Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначено ЗУ «Про кооперацію». Відповідно до статті 2 ЗУ «Про кооперацію» кооперативна організація - кооператив або кооперативне об`єднання; кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу; членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Згідно з частиною другою статті 6 ЗУ «Про кооперацію» відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Положеннями пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно зі статтями 67, 68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно. За пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Згідно Переліку ПТР Житлового будинку з 01.01.2022 р. внесок члена Кооперативу на компенсацію витрат Кооперативу за одне паркомісце становить 549,17 грн на місяць, а починаючи з 01.10.2022 р. 565,36 грн. на місяць. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач обов`язкові внески сплачувала, але несвоєчасно та не в повнобу обсязі. Остані оплати були: за особовим рахунком «БЧ/нкв75п» 26.08.2022р. - 1098,34 грн; за особовим рахунком «БЧ/нкв76п» 28.08.2022р. - 44,19 грн; за особовим рахунком «БЧ/нкв80п» 28.08.2022р. - 155,81 грн; за особовим рахунком «БЧ/нкв81п» 26.08.2022р. - 549,17грн; за особовим рахунком « [NUMBER] » 26.08.2022р. - 549,17 грн. На 31 грудня 2022 року у Відповідача, перед Обслуговуючим Кооперативом «ЖЕК» виникла заборгованість в розмірі 20960,36 грн, що підтверджується Договором КВК; відомостями розрахунків за особовими рахунками відповідача по кожному паркомісцю окремо, розрахунком заборгованості Відповідачки на 31.12.2022 р., сформованими в програмі бухгалтерського обліку Обслуговуючого Кооперативу «ЖЕК»; Переліком ПТР Житлового будинку, діючим з 01.01.2022 р. та Протоколом № 01/01-Н Загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «ЖЕК», яким цей Перелік затверджено; Переліком ПТР Житлового будинку, діючим з 01.10.2022 р. та Протоколом № 01/10-Н Загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «ЖЕК», яким цей Перелік затверджено. Відповідач контррозрахунку суми боргу до матеріалів справи не надала. Між Обслуговуючим Кооперативом «ЖЕК» та Позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима»», був укладений Договір № 5 від 01 липня 2023 року про відступлення права вимоги («Договір»). За Договором, Обслуговуючий Кооператив «ЖЕК» відступає за плату всі вимоги до [PERSON] , станом на дату відступлення прав вимоги за Договором КВК, щодо погашення заборгованості за послуги, товари та роботи у сфері житлово-комунальних послуг, неустойки, додаткових послуг та інших платежів визначених Договором КВК за період з 01.05.2022р. по 31.12.2022 р. Факт відправлення відповідачу Повідомлення про відступлення права вимоги підтверджується накладною Укрпошти №6504802617496 від 10.08.2024 р. з описом вкладення та фіскальним чеком. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд вважає повідомлення відповідача про відступлення права вимоги належним. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно з ч.ч.1; 3 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, незалежно від порядку її створення, бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Самопредставництво юридичної особи можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Таку позицію висловила Велика палата ВС в ухвалі від 08.06.2022 р. по справі №303/4297/20. Відповідно до частини 2 статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність. На момент звернення позивача до суду для отримання судового наказу та надалі звернення з Позовною заявою відповідно до\~частин 6;9 статті 19 ЦПК України\~-\~малозначними справами\~важалися: справи, у яких ціна позову яких не перевищувала ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (292000,00 грн). За частинами 1,3,7 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами; у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Згідно з частинами 1,2 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки; обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Теза відповідача про те, що директором ТОВ «Фінансова компанія «Проксима»» є Рітікова К.О., а довіреність на ім`я Ружицького С.М. видана [PERSON] не може бути прийнята до уваги, оскільки згідно відомостей з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Рітікова К.О. стала 21.03.2024 року, а довіреність від імені [PERSON] видана 01.07.2023 року. Водночас, доказів, що юридична особа з ідентифікаційним кодом 41868410 перебуває в стані припинення матеріали справи не містять, а судом не встановлено. При цьому, зміна назви не є тотожним поняттю «припинення юридичної особи». У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не належно виконує свій обов`язок щодо оплати обов`язкових внесків та є такою, що прострочила виконання грошового зобов`язання. Борг за період з 01.05.2022 р. по 31.12.2022 р. перевірений судом та становить 20960,36 грн. Подані позивачем докази на підтвердження фактичних обставин справи є належними, допустимими, та в своїй сукупності достатніми для ухвалення судового рішення. Водночас, доказів щодо погашення заборгованості або щодо неотримання послуг чи їх неналежної якості, відповідачем суду не представлено. У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суда відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Проксима"» до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до змісту ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Враховуючи те, що позовні вимоги були задоволені повністю, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам на суму 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved