Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У грудні 2024 року заявники звернулись до суду із заявою про оголошення [PERSON] безвісно відсутнім. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що вони є батьками [PERSON] , який був мобілізований та проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] , яка з травня 2023 року виконує бойові завдання на території Донецької області. У листопаді 2023 року на адресу дружини [PERSON] - [PERSON] надійшло сповіщення сім`ї №10/1/6530 від 22.11.2023 про те, що молодший сержант [PERSON] під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області зник безвісти 18.11.2023. Згідно з актом службового розслідування [PERSON] зазначений серед зниклим безвісти. Відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини від 31.12.2023 «Про результати службового розслідування» бойовий медик 1 взводу спеціального призначення 3 роти спеціального призначення молодший сержант [PERSON] вважається з 18.11.2023 зниклим безвісти військовослужбовцем, тобто зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності Україну, що не пов`язане з вчиненням ним злочину чи адміністративного правопорушення. 22 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до відділення поліції із заявою про зникнення безвісти її чоловіка - військовослужбовця Збройних Сил України [PERSON] , під час виконання бойового завдання. За її зверненням було відкрито кримінальне провадження №12023170560000737 від 23.11.2023 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України та розпочато досудове розслідування. Крім того [PERSON] було внесено до Єдиного реєстру осіб, які зникли безвісти за особливих обставин. З 18.11.2023 вони не мають жодних відомостей про сина [PERSON] , за місцем проживання він не з`являвся, не телефонував, перебування його в полоні держави-агресора також не підтверджено. Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», заявники як батьки [PERSON] мають право на отримання статусу «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби», однак за відсутності рішення про визнання сина безвісно відсутнім згідно з п.3 Порядку видачі посвідчень членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» не мають змоги оформити вказаний документ. З урахуванням наведених обставин прохали суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 18.11.2023 поблизу населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області. 06 січня 2025 року на підставі розпорядження голови Лохвицького районного суду від 27.12.2024 вказана заява передана до Чорнухинського районного суду для розгляду. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 13.01.2025 заяву прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання. В судовому засідання заявники заявлені вимоги підтримали з підстав, викладені у заяві. Крім того заявник [PERSON] пояснила, що визнання сина [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації її інших синів, рідних братів [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] 06.02.2025 проти задоволення заяви не заперечувала, вважає, що її чоловік живий. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, заявляли про розгляд справи за їх відсутності (а.с.54, 56, 58,60). Представники заінтересованих осіб [INFO] , військової частини в судові засіданні не з`явились, повідомлялись про день, час і місце судового розгляду справи (а.с.74,75,77,78). Суд, заслухавши пояснення заявників, заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено що заявники є батьками [PERSON] (а.с.8-12,13). Сповіщенням сім`ї №10/1/6530 від 22 листопада 2023 року [PERSON] сповіщено про те, що її чоловік молодший сержант [PERSON] , під час виконання бойового завдання поблизу н.п.Іванівське Бахмутського району Донецької області зник безвісти 18.11.2023 (а.с.32). Як вбачається з копії акту службового розслідування, [PERSON] 21.08.2023 призваний на військову службу за мобілізацією [INFO] , зарахований до військової частини 30.09.2023, прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у Донецькій області з метою виконання службових завдань згідно з наказом командира від 01.10.2023 (а.с.22). За поясненнями солдатів та командира 18.11.2023 внаслідок обстрілів збройними формуваннями російської федерації вогневої позиції молодший сержант [PERSON] отримав поранення, несумісні з життям. Через триваючі обстріли та штурми позиції забезпечити евакуацію тіл загиблих не було можливості. Змога евакуації тіл загиблого молодшого сержанта [PERSON] була відсутня через бойову обстановку. Під час виконання бойового завдання молодший сержант [PERSON] був в засобах індивідуального захисту (бронежилеті та шоломі), в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння не перезував (а.с.18, 19,20). Зазначено,\~що встановлення\~факту загибелі\~військовослужбовця не\~входить в\~повноваження особи,\~що проводить\~службову і розслідування, і має проводитися у визначеному законом порядку (а.с.21). З огляду на викладене запропоновано молодшого сержанта [PERSON] вважати зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.21). Згідно з наказом командира військової частини від 31.12.2023 [PERSON] вважається зниклим безвісти військовослужбовцем, тобто зниклим безвісти під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що не пов`язано з вчиненням ним злочину чи адміністративного правопорушення (а.с.28-30). Як вбачається з витягу з ЄРДР №12023170560000737 від 23.11.2023, відділенням поліції №1 Миргородського районного відділу поліції проводиться досудове розслідування за ч.1 ст.115 КК України за фактом безвісти зникнення [PERSON] 18.11.2023 в зоні бойових дій (а.с.31). Крім того\~військовослужбовця [PERSON] \~16.05.2024\~було внесено\~до Єдиного\~реєстру осіб,\~зниклих безвісти\~за особливих\~обставин,\~а саме\~на території\~бойових дій\~(а.с.34). Статтею 43 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статей 305, 306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У той же час другою першою статті 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. При цьому необхідно зазначити, що безвісна відсутність фізичної особи та зникнення безвісти фізичної особи за певних обставин є різними за своїм змістом поняттями. Якщо громадянин зник безвісти за наявності обставин, що загрожували йому смертю, або обставин, що дають підстави припустити його загибель (під час воєнних дій) і це підтверджено відповідними органами, то визнання такої особи безвісно відсутньою в судовому порядку не проводиться. Заінтересовані особи вправі звернутись до суду із заявою про оголошення особи, яка зникла безвісти, померлою. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного суду від 29 січня 2020 року у справі 154/2135/17. Враховуючи викладене за встановлених обставин справи підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутнім відсутні. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed