Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 75718,93 грн, суму пені в розмірі 2279,04 грн, суму інфляційних витрат в розмірі 6081,65 грн, суму трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1868,14 грн та витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 3028 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , власниками якого є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі є споживачами послуг, користуються наданими послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а тому зобов`язані оплатити заборгованість. Внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів станом на 01 листопада 2024 року (за період з 01 січня 1999 року по 31 жовтня 2024 року) за ними утворилася заборгованість за надані ТОВ "Рівнетеплоенерго" послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 75718,93 грн. Від добровільного погашення заборгованості відповідачі ухиляються. Станом на 01 листопада 2024 року за період з 01 січня 2024 року до 31 жовтня 2024 року сума пені становить 2279,04 грн, сума інфляційних витрат - 6081,65 грн, сума трьох процентів річних від простроченої суми - 1868,14 грн. У відзиві на позовну заяву, поданому представником відповідача [PERSON] , відповідач [PERSON] просить застосувати строки позовної давності та відмовити ТОВ "Рівнетеплоенерго" в позові про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01 січня 1999 року по 01 квітня 2017 року, яка становить 25408,98 грн. У відповіді на відзив представник позивача Лоренц М.О. зазначила, що позивач не пропустив позовну давність, визначену ст.257 ЦК України, до вимог про стягнення боргу з квітня 2017 року по квітень 2024 року включно. Заборгованість за вказаний період буде становити 51063,59 грн. Ухвалою від\~13 грудня 2024\~року\~суд\~позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У клопотанні від 28 лютого 2025 року представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити за наявними матеріалами справи. Представник відповідача [PERSON] у клопотанні від 28 лютого 2025 року просить провести судове засідання без участі [PERSON] та її представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час і місце судового засідання вважаються повідомленими своєчасно та належним чином. Відзивів на позовну заяву до суду не надходило. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» надає послугу з постачання теплової енергії у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] , споживачами якої є відповідачі (особовий рахунок № [NUMBER] ). \~ \~За інформацією\~з\~Державного\~реєстру\~речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 403731804 від 14 листопада 2024 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Згідно з оборотною відомістю за особовим рахунком № [NUMBER] , заборгованість відповідачів з оплати за опалення за період з лютого 1999 року по листопад 2024 року становить 75718,93 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно\~до ч.1\~ст.526\~ЦК України,\~\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього\~кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться.\~ Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). \~ \~За положеннями\~ст.610,\~611\~ЦК України,\~порушенням зобов`язання\~є\~його невиконання або виконання з порушенням\~ умов, визначених\~ змістом зобов`язання\~ (неналежне\~ виконання).\~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно \~з \~ч.2\~ ст.625\~ ЦК\~ України,\~ боржник,\~ який\~ прострочив\~ виконання\~ грошового\~ зобов`язання,\~ на\~ вимогу\~ кредитора\~ зобов`язаний\~ сплатити\~ суму\~ боргу\~ з\~ урахуванням\~ встановленого\~ індексу\~ інфляції\~ за\~ весь\~ час\~ прострочення,\~ а\~ також\~ три\~ проценти\~ річних\~ від\~ простроченої\~ суми,\~ якщо\~ інший\~ розмір\~ процентів\~ не\~ встановлений\~ договором\~ або\~ законом. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється відповідно до положень\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Аналогічні положення містить і\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~в редакції, чинній на час розгляду справи. Обов`язок відповідача як споживача житлово-комунальних послуг закріплений також у\~ст.67, 68, 162 Житлового кодексу України. Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачам послугу з постачання теплової енергії. Докази на спростування цієї обставини в матеріалах справи відсутні. Відповідачі, отримавши за період з 01 січня 1999 року по 31 жовтня 2024 року послуги з централізованого опалення належної якості, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі чинних тарифів. Однак, відповідачі, користуючись послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго», їх оплату здійснювали частково, про що свідчить оборотна відомість по особовому рахунку № [NUMBER] .\~ Отже, наявні підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. Відповідач [PERSON] заявила про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За положеннями ч.1, 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за договором позовна давність за вимогами кредитора про стягнення коштів, сплату яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. 30 березня 2020 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02 квітня 2020 року, продовжено низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин (який тривав до 30 червня 2023 року). За загальним правилом, визначеним у ст.58 Конституції України та ст.5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі. З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02 квітня 2017, не є продовженими. Таким чином, позовна давність сплила до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до 01 квітня 2017 року минуло три роки. Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 січня 1999 року до 01 квітня 2017 року задоволенню не підлягають в зв`язку зі спливом позовної давності. \~ \~Згідно з\~п.19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX,\~перебіг позовної\~давності,\~визначений цим\~Кодексом,\~зупиняється на\~строк дії\~такого стану. \~ \~Оскільки на\~момент подання\~позивачем позову про стягнення боргу в Україні діяв правовий режим воєнного стану, то відповідно до п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивач не пропустив позовну давність, визначену ст.257 ЦК України, до вимог про стягнення боргу з квітня\~2017\~року по 31 жовтня\~2024\~року включно. За таких обставин з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 квітня 2017 року (з урахуванням суми платежу за березень 2017 року, яку споживачі мали оплатити до 20 квітня 2017 року) до 31 жовтня 2024 року, яка за вказаний період становить 51063,59 грн. Враховуючи розмір заборгованості 51063,59 грн, пеня за період з 01 січня 2024 року до 31 жовтня 2024 року становить 1504,07 грн, інфляційні втрати - 4023,54 грн, три проценти річних від простроченої суми - 1232,87 грн. Отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі по 405,75 грн з кожного. На підставі наведенного та

Outcome: partial