Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до Корсунь-Шевченківського\~районного суду\~Черкаської області\~із цим\~позовом,\~у якому\~просив визнати\~за ним\~у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , право власності на 1/3 частину земельних ділянок загальною площею 6,06 га, кадастрові номери 7122582500:04:001:0083 (площа 3.0256 га), 7122582500:04:001:0029 (площа 3,0258 га), що розташовані в адміністративних межах Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина за заповітом на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлій на підставі державного акта. Мати залишила заповіт, яким заповідала майно трьом своїм дітям - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які всі спадщину прийняли. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину указаних земельних ділянок, так як загублено державний акт на землю, у зв`язку із чим приватний нотаріус Митрофанова Л.П. винесла постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому позивач і звернувся до суду. Ухвалою суду від 10.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Митрофанової Л.П. копію спадкової справи №9/2024 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач Селищенська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у відсутність їхнього представника та визнання позову, що є підставою для прийняття рішення у підготовчому засіданні. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи без них та зазначили, що не заперечують проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] померла [INFO] у м. Корсуні-Шевченківському Черкаського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12.02.2024 Городищенським відділом ДРАЦС. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - с. Завадівка Звенигородського району Черкаської області, що підтверджується довідкою, виданою Завадівським старостинським округом Селищенської сільської ради 12.02.2024 №68. Ті обставини, що позивач доводиться сином спадкодавцю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 15.06.1976. Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений 25.05.2021 старостою села Завадівка Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Шаповал В.В., зареєстрований у реєстрі за №10, яким заповідала все своє майно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Указаний заповіт не змінено і не скасовано, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75789548 від 12.02.2024. У місцевій газеті «Надросся» за 06.06.2024 № 23 опубліковано оголошення про втрату Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР № 035530, виданого на ім`я [PERSON] . Позивач на підтвердження тих обставин, що [PERSON] належали на праві власності земельні ділянки загальною площею 6,06 га, кадастрові номери 7122582500:04:001:0083 (площа 3.0256 га), 7122582500:04:001:0029 (площа 3,0258 га), що розташовані в адміністративних межах Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, надав довідку Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 16.09.2024, згідно з якою у Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на земельну ділянку наявний запис по реєстрацію державного акта серії ЧР № 035530 від 26.06.2003 № 497, Державний акт видано на земельні ділянки загальною площею 6,06 га за адресою с. Завадівка Звенигородського (Корсунь-Шевченківського) району Черкаської області на ім`я [PERSON] . З наданої на виконання ухвали суду приватним нотаріусом Митрофановою Л.П. копії спадкової справи №9/2024 від 12.02.2024 щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що спадщину після смерті указаного спадкодавця прийняли шляхом подачі заяв у шестимісячний термін з дня відкриття спадщини позивач та треті особи [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці, відповідно до відомостей спадкової справи, відсутні. Постановою приватного нотаріуса Митрофанової Л.П. від 19.07.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку у праві власності на земельну ділянку загальною площею 6,06 га згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР 035530, виданого 16.08.2002 після смерті [PERSON] , 1922 року народження, яка померла [INFO] , тому що втрачено державний акт. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, суд зазначає наступне. Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV ( 2709-15 ) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то відносини спадкування щодо її спадщини регулюються ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1223\~ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1235\~ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до\~ч.ч.\~12\~ст.\~1236\~ЦК України заповідач\~має право\~охопити заповітом\~права та\~обов`язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов`язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Позивач згідно з матеріалами спадкової справи № 9/2024 від 12.02.2024 прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , як і двоє інших спадкоємців за заповітом [PERSON] та [PERSON] . Тому позивач у суді підставно ставить питання про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері права на 1/3 частину у кожній з двох земельних ділянок, які він успадкував після смерті матері. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд установив, що приватний нотаріус визнала факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] , проте відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину земельних ділянок з підстави втрати правовстановлюючого документа на них. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріус обґрунтував відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючого документа відсутній. Отже, позивач довів, що він відповідно до приписів чинного на час відкриття спадщини законодавства вступив у спадщину після смерті матері, але через відсутність правовстановлюючого документа на право власності на земельні ділянки визнання за позивачем права власності на них можливе лише у судовому порядку. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи відсутність заперечень відповідача, третіх осіб щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме наявні підстави для визнання за позивачем права власності на 1/3 частину у кожній з двох спадкових земельних ділянок.

Outcome: approved