Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

14 січня 2025 року представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві представник зазначив, між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» (надалі Первісний кредитор), правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 26255019582205 (надалі Кредитний договір), на підставі якого їй було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1 000,00 гривень, який в подальшому було збільшено до 52 900,00 гривень. Разом з цим, відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує довготривалий строк, в результаті чого у неї виникла заборгованість у розмірі 126344,65 гривень. Посилаючись на викладене, представник позивача, просив суд стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договорам № 26255019582205 від 14.07.2014 та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою від 18.02.2025 відкладено судове засідання у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, призначене на 08 год 30 хв 12 березня 2025 року, у зв`язку з тим, що відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання відсутні. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Розгляд справи було призначено неодноразово, проте відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому ст. 128 ЦПК України порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за місцем реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ураховуючи викладене, суд на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» код ЄРДПОУ 14282829, до [PERSON] . В судовому засіданні 12 березня 2025 завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 14 липня 2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] було укладено Кредитний договір . Відповідно до пункту 1.1 Статуту, затвердженого рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол № 87 від 25 листопада 2021 року)\~позивач став правонаступником усіх прав та зобов`язань Банку Ренесанс Капітал (ТМ «Банк Ренесанс Кредит») по відношенню до його клієнтів, партнерів, контрагентів (а.с.31 на звароті, а.с. 32-35). На підставі вказаного Кредитного договору відповідачці було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1 000,00 гривень, який в подальшому було збільшено до 52 900,00 гривень, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту та випискою по рахунку (а.с. 7-9,21). Разом з цим, відповідно до розрахунку заборгованості,\~відповідачка має\~заборгованість за\~Кредитним договором\~від 14.07.2014\~№ 26255019582205\~у розмірі\~89013,32\~гривень,\~з яких\~52848,55\~гривень заборгованість\~за кредитом,\~36164,77\~гривень заборгованість\~процентами та\~за кредитним\~договором від\~23.03.2021\~№ 1001843264001у розмірі 37331,33 гривень, з яких 21427,66 гривень заборгованість за кредитом, 5,84 гривень заборгованість процентами, 15897,83 гривень заборгованість за комісією. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідачки було направлено письмову вимогу (повідомлення) 04 листопада 2024 року за вих. № КНО-44.2.2/683 з вимогою погасити заборгованість за Кредитним договором у розмірі 126 344,65 гривень, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була (а.с. 18 на звороті, а.с.19). В той самий час, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачкою у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено, між відповідачкою та Первісним кредитором було укладено Кредитний договір, права вимоги за яким перейшли до позивача. Відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Так, згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Диспозиція частини 1 статті 526 ЦК України регламентує, що\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно частини першої статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року, зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved