Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Котовського міськрайонного суду Одеської області заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що у лютому місяці 2024 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. Для прорахунку трудового стажу надала відповідні документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При перевірці доданих документів отримала усну відмову, оскільки фахівцями Пенсійного фонду була виявлена різниця в написанні її прізвища ім`я по-батькові з паспортними даними. Так, у трудовій книжці зазначено « [PERSON] », в дипломі « [PERSON] », у свідоцтві про укладення шлюбу « [PERSON] », а у паспорті вказано « [PERSON] ». Відмінності в написанні ім`я по-батькові позбавляють її можливості скористатись своїм правом на оформлення та в подальшому на отримання пенсії за віком, у зв`язку з чим вона звернулася до суду. Заявниця просить\~суд встановити\~факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 09.07.1982 року, диплома серії [NUMBER] від 06.07.1982 року про закінчення середнього професійно-технічного училища №3 м.Володимир та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.03.1985 року. Ухвалою суду від 19.02.2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання. Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Управління. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 16 жовтня 1995 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявниці [PERSON] . Народилася [INFO] в місті Котовську Одеської області, російською мовою в паспорті прізвище, ім`я та по-батькові заявниці вказано як « [PERSON] ». Згідно копії трудової книжки [NUMBER] від 09.07.1982 року, прізвище заявниці вказано російською « [PERSON] », [INFO] . Згідно копії диплому [NUMBER] заявниця 05.07.1982 року закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища №3 м.Володимира за професією машиніст кранів з керування козловими та мостовими кранами, у вказаному дипломі прізвище ім`я та по-батькові заявниці вказано російською настоящий диплом выдан « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.03.1985 року у Лакінському міськвиконкомі Володимирської області 02.03.1985 року було укладено шлюб між російською [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 26, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 09.04.2024 року [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до пункту 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Справи про встановлення юридичних фактів, зокрема факту належності документа, можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до\~закону\~викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із\~законом\~такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17. З матеріалів справи вбачається, що факт, який просить встановити заявниця, породжує юридичні наслідки, оскільки з його встановленням пов`язане виникнення права на пенсійне забезпечення, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, і встановлення цього факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки внаслідок встановлення цього факту буде лише підтверджено страховий стаж заявниці. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, які відповідають як критеріям належності, допустимості та достовірності кожен окремо, так і достатності та взаємозв`язку у їх сукупності, судом встановлено той факт, що трудова книжка [NUMBER] від 09.07.1982 року, видана на ім`я російською « [PERSON] » та диплом [NUMBER] , виданий російською « [PERSON] » належить [PERSON] , що підтверджується відповідністю анкетних даних заявниці (прізвище, ім`я та по батькові, дата народження), які зазначені у паспорті громадянина України, свідоцтві про укладання шлюбу, анкетним даним, зазначеним у дипломі. З урахуванням викладеного, враховуючи, що факт належності трудової книжки та диплому заявниці встановлений судом на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, має юридичне значення, оскільки впливає на пенсійне забезпечення заявниці, суд задовольняє заяву [PERSON] про встановлення факту належності трудової книжки [NUMBER] від 09.07.1982 року та диплому [NUMBER] від 06.07.1982 року. Щодо вимоги\~заявниці про\~встановлення факту\~належності їй\~свідоцтва про\~укладення шлюбу\~серії [NUMBER] \~від 02.03.1985\~року,\~то відповідно\~до ч.3\~ст.315\~ЦПК України,\~справи про\~встановлення факту\~належності особі\~паспорта,\~військового квитка,\~квитка про\~членство в\~об`єднанні\~громадян,\~а також\~свідоцтв,\~що їх\~видають органи\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану,\~судовому розгляду\~в окремому\~провадженні не\~підлягають. Тому підстави для встановлення факту належності заявниці свідоцтва про укладення шлюбу відсутні. Таким чином, у зв`язку з наявністю в матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості та законності заявлених вимог щодо встановлення факту належності заявниці трудової книжки та диплому, суд вважає необхідним заяву задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial