Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ «ПриватБанк» та відповідачем 10 листопада 2018 року було укладено договір б/н. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач [PERSON] взяла зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобов`язання не виконала. Тому позивач\~просив суд\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором в\~сумі 76691,53\~грн.,\~з яких\~64932,70\~грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту,\~11758,83\~ грн.\~ \~заборгованість за\~простроченими відсотками.\~Також просив\~стягнути з\~відповідача на\~його користь судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 06 січня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечила. У відзиві зазначила, що з анкети заяви вбачається,що сторони не погодили основних умов договору: предмет договору, не погодили сам факт укладення кредитного договору, суму (ліміт) кредиту, строк, на який надається позика, відсотки за користування кредитом, умови про збільшення строку позовної давності, тощо. Матеріали справи не містять доказів того, що саме додані до справи Умови та правила надання банківських послуг є тими, з якими ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей \~ \~ \~ \~ документ повністю залежить від волевиявлення ПриватБанку, який може вносити і вносить відповідні зміни в умови і правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростована позивачем. Наданий позивачем паспорт споживчого кредиту також не містить інформації про предмет договору, оскільки з нього вбачається, що сторони не погоджували вид платіжної картки, ліміт кредиту та розмір процентів. Також підписана відповідачем анкета-заява не містить умов про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою договору банківського обслуговування. Крім того, паспорт кредиту підписано через три роки після підписання анкети-заяви. Анкета-заява, яка підписана відповідачем, не містить посилання на конкретні умови кредитування, нарахування відсотків та порядок повернення кредиту. Не передбачена також можливість односторонньої зміни умов договору, зокрема, в частині збільшення кредитного ліміту. Посилаючись на ці та інші обставини, відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Позивач надав відповідь на відзив, у якій, не погодившись з доводами відповідача, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Інші заяви та клопотання від сторін не надходили. В судовому засіданні представник позивача Забара В.М. позов підтримав в повному обсязі. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник Сікорська І.С. в судове засідання не з`явились, звернувшись в тексті відзиву на позов з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та її представника. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10 листопада 2018 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також шляхом підписання анкети заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 14 липня 2023 року. Анкета-заява підписана сторонами в електронному вигляді. А тому правочин, укладений з підписанням цієї анкети-заяви, прирівнюється до письмової форми правочину. Вказаним договором сторони передбачили умови та порядок надання кредиту, сплати процентів, тощо. Вказана анкета-заява не є паспортом споживчого кредиту, як на це посилається у відзиві відповідач, а є формою вираження досягнутої сторонами домовленості щодо укладення кредитного договору. З наведеного вбачається, що взагалі кредитні правовідносини між сторонами виникли з підписання ними анкети-заяви 10 листопада 2018 року. Після укладення договору відповідач одержала платіжну картку, якою активно користувалась, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку. А підписанням договору у формі анкети-заяви від 14 липня 2023 року сторони фактично внесли зміни до кредитного договору, передбачивши, зокрема сплату відсотків за користування кредитними коштами, що до цього не було передбачено. За умовами зазначеного договору в редакції від 14 липня 2023 ркоу позивач надав відповідачу кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. При цьому сторонами передбачено інші обов`язкові умови кредитного договору, зокрема: тип платіжної картки - картка «Універсальна голд», ліміт кредиту - 200 000 грн для карт Універсальна Gold, строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту - споживчі цілі, процентна ставка, відсотків річних: 40.8 % - для карт Універсальна Gold. Таким чином відповідач зобов`язалась повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за відсотковою ставкою 40.8 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Як встановлено судом, позивачем зобов`язання перед відповідачем виконано, надано їй кредитні кошти. Наданим до справи розрахунком заборгованості підтверджується, що на час внесення змін до кредитного договору шляхом підписання анкети-заяви від 14 липня 2023 року відповідачем було використано кредитні кошти на суму 64920 грн. Відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконала, вчасно кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим за кредитним договором у неї виникла заборгованість за тілом кредиту, що станом на 10 грудня 2024 року становить 64932,70 грн. Укладеним сторонами договором також передбачено сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 40,8% річних від суми заборгованості. Нарахування з 14 липня 2023 року відповідачу відсотків за користування кредитом не суперечить умовам укладеного ними договору. Заборгованість відповідача за відсотками становить 11758,83 грн. При цьому суд відхиляє посилання відповідача на невірне обрахування заборгованості, оскільки наявними у матеріалах справи даний розмір заборгованості не спростовано та підтверджується випискою про рух коштів по рахунку. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 64932,70 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 11758,83 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2422,40 грн. на відшкодування понесених судових витрат. Всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі 79113,93 грн.

Outcome: approved