Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача 06.02.2025 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за трьома кредитними договорамив загальному розмірі 98319,38 грн. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що 21.02.2024 між первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем [PERSON] укладений договір позики № 79795565, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 11400 грн на строк 30 днів зі сплатою 2,5 % за кожен день користування кредитом. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79795565 у розмірі 35019,38 грн, з яких 9975 грн заборгованість за основною сумою боргу, 25044,38 грн заборгованість за відсотками. 25.02.2024 між первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладений електронний договір позики № 2475124, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 12000 грн на строк 30 днів зі сплатою 2,5 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 28 від 25.07.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 2475124 у розмірі 41700 грн, з яких\~12000\~грн \~заборгованість за\~основною сумою\~боргу,\~29700\~грн \~заборгованість за\~відсотками.\~01.04.2024\~між первісним\~кредитором ТОВ\~«АВАНС КРЕДИТ»\~та відповідачем\~укладений електронний\~договір про\~надання фінансового\~кредиту №\~00478-04/2024,\~згідно якого\~кредитор надав\~позичальнику фінансовий\~кредит у\~розмірі 5400\~грн на\~строк 120\~днів з\~денною процентною\~ставкою 2,5\~%,\~яка застосовується\~в межах\~строку кредитування.\~20.08.2024\~між ТОВ\~«АВАНС КРЕДИТ»\~та позивачем\~укладений договір\~факторингу №\~20082024,\~згідно якогопозивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00478-04/2024 від 01.04.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 20.08.2024 до договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 21600 грн, з яких 5400 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16200 грн заборгованість за відсотками. Просив стягнути з відповідача заборгованість за цими кредитними договорами в загальному розмірі\~98319,38\~грн та витрати з оплати судового збору, розгляд справи проводити без участі представника позивача. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Синишин П. Є. у поданому до суду відзиві покликався на необґрунтованість заявленого позову, оскільки відсутні докази того, що відповідач дійсно уклав ці три договори в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», відсутні докази того, що кредитні кошти за цими договорами були дійсно перераховані відповідачу. Зазначив, що відповідач перебуває на військовій службі за контрактом з 28.03.2023, бере участь\~у захисті\~незалежності,\~суверенітету та\~територіальної цілісності\~України в\~період воєнного\~стану, що підтверджується належними письмовими доказами, тому первісні кредитори неправомірно нараховували йому відсотки за користування кредитом у порушення вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Просив у позові відмовити. У поданій до суду заяві представник відповідача просив проводити розгляд справи без участі сторони та ухвалити рішення з урахуванням відзиву. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що 21.02.2024 первісний кредитор ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідач [PERSON] уклали договір позики № 79795565, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 11400 грн на строк 30 днів зі сплатою 2,5 % за кожен день користування кредитом (а.с.10-13). 25.02.2024 первісний кредитор ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідач уклали договір позики № 2475124, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 12000 грн на строк 30 днів зі сплатою 2,5 % за кожен день користування кредитом (а.с.23-26). Згідно п. 4 обох договорів проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою, визначеного п. 2 договору. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), право на одержання яких належить клієнту (а.с.14-16). Згідно вказаного договору факторингу та укладених додаткових угод до договору факторингу (а.с.17-20, 27-28) позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79795565 у розмірі 35019,38 грн, з яких 9975 грн заборгованість за основною сумою боргу, 25044,38 грн заборгованість за відсотками (а.с.21). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 28 від 25.07.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 2475124 у розмірі 41700 грн, з яких 12000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 29700 грн заборгованість за відсотками (а.с.29). 01.04.2024 первісний кредитор ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідач уклали договір про надання фінансового кредиту № 00478-04/2024, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 5400 грн на строк 120 днів з денною процентною ставкою 2,5 %, яка застосовується в межах строку кредитування (а.с.36-42). 20.08.2024\~ТОВ «АВАНС\~КРЕДИТ» та\~позивач ТОВ\~«ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА\~АГЕНЦІЯ З\~ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»\~уклали договір\~факторингу №\~20082024,\~згідно якогопозивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00478-04/2024 від 01.04.2024 (а.с.43-46). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 20.08.2024 до договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 21600 грн, з яких 5400 грн заборгованість за основною сумою боргу, 16200 грн заборгованість за відсотками (а.с.47). Усі три кредитні договори з відповідачем укладені у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію». Суд не піддає сумніву обставини щодо укладення відповідачем цих електронних договорів та отримання ним кредитних коштів за цими договорами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі. Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12\~цього Закону\~визначає,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частина 1 ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Суд зазначає, що первісні кредитори неправомірно, порушивши вимоги ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», застосували до споживчих кредитів, які відповідач отримав у лютому та квітні 2024 р., денну процентну ставку 2,5 %. Частина 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою ст. 8 доповнена згідно із ЗУ № 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма набрала законної сили 24.12.2023, тобто станом на час укладення кредитних договорів з відповідачем ця норма чинна. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, умови укладених з відповідачем договорів щодо встановлення денної процентної ставки у 2,5 % у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Суд установив, що відповідач [PERSON] з 28.03.2023 перебуває на військовій службі, прийнятий на військову службу за контрактом, що підтверджується копією витягу з наказу командира [NUMBER] бригади Національної гвардії України від 28.03.2023 № 63 (а.с.75), копією відповідного посвідчення від 28.03.2023 (а.с.74) та довідкою військової частини [NUMBER] НГУ від 04.03.2025 (а.с.73). Відповідач як військовослужбовець бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в особливий період. Пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З урахуванням викладеного суд погоджується з позицією сторони відповідача щодо неправомірності нараховування первісними кредиторами відсотків за користування кредитом та приходить до висновку про наявність підстав для застосування до укладених з відповідачем трьох договорів від 21.02.2024, 25.02.2024, 01.04.2024 вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині не нарахування відсотків за користування кредитом. Таким чином, суд частково задовольняє заявлений позов і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за трьома кредитними договорами у розмірі 27375 грн, а саме: -9975 грн заборгованості за договором № 79795565 від 21.02.2024, що складається із заборгованості за тілом кредиту; -12000 грн заборгованості за договором № 2475124 від 25.02.2024, що складається із заборгованості за тілом кредиту; -5400 грн за договором № 00478-04/2024 від 01.04.2024, що складається із заборгованості за тілом кредиту. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом позову на суму 27375грн, що становить 27,84 % від заявленої суми позову 98319,38 грн, до стягнення з відповідача підлягають витрати з оплати судового збору в розмірі 842,99 грн. Оскільки відповідач як військовослужбовець звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 842,99 грн компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 512, 514, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,

Outcome: dismissed