Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (далі ТОВ «Фінпром маркет») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 18328 грн. Позов обгрунтовується\~тим,\~що 10\~липня 2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~(далі\~ ТОВ\~«1БАНК»)\~та [PERSON] \~укладено договір\~позики №\~75654629,\~за умовами\~якого відповідач\~отримав в\~борг грошові\~кошти в\~сумі 6000\~грн.\~на строк\~30\~днів і\~зобов`язався повернути\~їх,\~а також\~сплатити проценти\~за ставкою\~1,99%\~в день.\~До моменту\~підписання зазначеного\~договору відповідач\~вивчив Правила\~надання грошових\~коштів,\~які розміщені\~на сайті\~ТОВ «1БАНК»,\~і ознайомився\~з процедурою\~та наслідками\~оформлення подовження\~строку користування\~позикою (пролонгація)\~або застосуванням\~автопролонгації.\~У цих\~Правилах наявні\~умови щодо\~автопролонгації строку\~користування позикою\~з обмеженням\~у 90\~днів.\~ТОВ «1БАНК» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу позику в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання по поверненню позики та сплати процентів належним чином не виконував, лише частково погасив заборгованість в розмірі 2000 грн. 21 грудня 2021 року між ТОВ «1БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «ФК Управління активами») укладено договір факторингу № 2112, згідно з яким право вимоги до відповідача за договором позики № 75654629 перейшло до ТОВ «ФК Управління активами», а 31 березня 2023 року між ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу № 310323-ФМ, відповідно до якого таке право перейшло до позивача. Оскільки [PERSON] заборгованості за договором позики № 75654629 не погасив, то ТОВ «Фінпром маркет» заявлено позов про стягнення з нього заборгованості в розмірі 18328 грн., яка складається з 6000 грн. тіла позики та 12328 грн. процентів. Представник позивача ТОВ «Фінпром маркет», будучи належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку електронних документів, в судові засідання не з`являвся. До суду від директора ТОВ «Фінпром маркет» надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку,\~визначеному Цивільним\~процесуальним кодексом\~України (далі\~ ЦПК),\~за зареєстрованим\~місцем проживання\~(ч.\~10\~ст.\~130\~ЦПК).\~Судом ухвалено\~про проведення\~заочного розгляду\~справи на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~оскільки позивач\~проти такого\~вирішення справи\~не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст.\~247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК). Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 626-628 ЦК слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 10561 ЦК\~процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ч. 3 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З копії договору позики № 75654629 вбачається, що 10 липня 2021 року ТОВ «1БАНК» та [PERSON] у електронній\~формі (в\~порядку,\~передбаченому Законом\~України «Про\~електронну комерцію») уклали договір, за умовами якого ТОВ «1БАНК» надало відповідачу в борг грошові кошти в розмірі 6000 грн. (п. 2.1) шляхом їх перерахунку на банківський картковий рахунок позичальника (п. 1), на строк 30 днів (п. 2.2), а [PERSON] зобов`язався до 9 серпня 2021 року (п. 2.3) повернути позику і сплатити проценти. У п. 2.3 договору сторони погодили, що базова процентна ставка становить 1,99%, Проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 4 договору). Відповідно до 5.2 договору позичальник до моменту договору вивчив його, а також Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті: https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в указаних Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором: mzUnYD6RJs) та достатні дані щодо особи [PERSON] , зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, номер телефону, адресу електронної поштової скриньки та номер рахунку (№ [NUMBER] ). До позовної заяви також додано копію Правил надання грошових коштів у позику у ТОВ «1БАНК», за умовами яких з метою недопущення наслідків понадстрокового користування позикою сторони домовилися, що у разі якщо у позичальника на дату закінчення строку позики наявна заборгованість за договором і позичальник не оформив пролонгацію, строк позики автоматично продовжується на 1 календарний день (п. 7.12). Строк автопролонгації обчислюється з дня, що слідує, за днем закінчення строку позики, унаслідок чого змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії договору позики (п. 7.13). Проценти під час автопролонгації нараховуються за базовою процентною ставкою, вказаною в договорі позики (п. 7.14). Позичальник не заперечує та погоджується, що автопролонгація може здійснюватися необмежену кількість разів та не потребує додаткового документального оформлення з боку сторін. Позичальник погоджується, що застосування повторної автопролонгації здійснюється за умови наявності непогашеної позики (її частини) та не потребує додаткової згоди позичальника (п. 7.15). Подовження строку позики на умовах автопролонгації припиняється у разі якщо на протязі 90 автопролонгацій поспіль не погашено позику (п. 7.16). Копією листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 24 грудня 2024 року № КД-000005395/ТНПП, адресованого ТОВ «1БАНК», та копією платіжної інструкції (операції) № 9315ed6e-463b-4cab-bc7a-2498b5b15133 стверджено про перерахування 10 липня 2021 року грошових коштів у розмірі 6000 грн. на електронний платіжний засіб № [NUMBER] . З копій договору факторингу № 2112, укладеного 21 грудня 2021 року між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ФК Управління активами», реєстру прав вимоги № 4 та акту звірки за цим договором вбачається, що ТОВ «1БАНК» відступило ТОВ «ФК Управління активами» право вимоги до [PERSON] за договором позики від 10 липня 2021 року № 75654629. Із копій договору факторингу № 310323-ФМ, укладеного 31 березня 2023 року між ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет», реєстру боржників, акту прийому-передачі реєстру заборгованостей та акту звірки до цього договору слідує, що ТОВ «ФК Управління активами» відступило позивачу право вимоги до відповідача за договором позики від 10 липня 2021 року № 75654629. Згідно з представленим ТОВ «Фінпром маркет» розрахунком існує заборгованість [PERSON] за договором позики від 10\~липня 2021\~року №\~75654629 в розмірі 18328 грн., з яких: 6000 грн. тіла позики, 12328 грн. процентів. Проценти нараховані за ставкою 1,99% в день за період з 11 липня 2021 року по 7 листопада 2021 року, тобто протягом 120 днів (30 днів визначеного в договорі строку надання позики + 90 днів автопролонгації). 11 серпня 2021 року відповідачем сплачено 2000 грн. і ці кошти зараховано у погашення заборгованості за процентами. Отже, враховуючи, що ТОВ «1БАНК» і [PERSON] узгодили істотні умови договору позики (суму позики, дату її видачі, умови та строк повернення, нарахування та сплату процентів) і відповідач погодився на отримання у борг коштів саме на таких умовах, однак порушив їх, заборгованість не погасив, і право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 31 березня 2023 року № 310323-ФМ, то суд убачає підстави для стягнення з відповідача у користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за договором позики від 10 липня 2021 року № 75654629: 6000 грн. тіла кредиту та 12328 грн. процентів, згідно з поданим позивачем розрахунком, який відповідачем не оспорений. Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правничої допомоги від 1 листопада 2024 року № 01-11/24, витягу з акта приймання-передачі наданої правничої допомоги до цього договору від 10 грудня 2024 року № 3-П судом встановлено, що адвокатом Ткаченко Ю.О. надавалася правнича допомога ТОВ «Фінпром маркет» у цій справі. Така допомога полягала у: вивченні наданих документів клієнта, їх аналізі та визначенні правової позиції (вартість 500 грн.), підготовці позовної заяви (вартість 3000 грн.). Загальна вартість послуг складає 3500 грн. Копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 18 грудня 2024 року № 579930933.1 підтверджено сплату ТОВ «Фінпром маркет» адвокату Ткаченко Ю.О. коштів згідно із вказаним вище актом за договором про надання правничої допомоги від 1 листопада 2024 року № 01-11/24. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Outcome: approved