Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

02.04.2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом, посилаючись на ту обставину, що 04.09.2017 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду на обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на особисті потреби, з лімітом кредитної лінії 200 000,00 грн, процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований, з обов`язковим мінімальним запропонованим розміром 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Відповідач при укладанні угоди погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладання зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Станом на 20.12.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 50\~914,78 грн. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, за яким позивач набув статус кредитора за вказаним кредитним договором. На підставі викладено позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50\~914,78 грн, судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 18.11.2024 року представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволені позову про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Зазначивши, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону, не підтверджені належними доказами, суперечать наданим доказам, отже такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Ухвалою Херсонського міського суду від 19.11.2024 року визнано обов`зковою явку представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 50\~914,78 грн, згідно наданого розрахунку. Зазначив, що доводи представника позивача не грунтуються на вимогах законодавства. Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі відповідача, відмовити у задоволенні позову, застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволені відшкодування витрат на правничу допомогу у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 04.09.2017 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду на обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на особисті потреби, з лімітом кредитної лінії 200 000,00 грн, процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований, з обов`язковим мінімальним запропонованим розміром 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Відповідач при укладанні угоди погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладання зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Відповідно до додатку № 1 до Угоди про надання кредиту № 500615281 від 04.09.2017 року позичальнику наданий кредит у розмірі 29 518,00 грн, термін користування кредитом 24 місяців, з фіксованою процентною ставкою 12,99 %. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу в розпорядження кредитні кошти, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Згідно зі ст. 1054\~ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055\~ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 5\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у форматі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8\~Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього\~Закону. Згідно ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даним в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611\~ЦК України у разі\~порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514\~ЦК України до\~нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, зокрема за кредитним договором від 04.09.2017 року. Відповідно до п. 6 Угоди про надання особистого кредиту № 500615281 дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії 05.09.2019 року. Станом на 10.11.2021 року, згідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 500615281 від 04.09.2017 року становить 50\~914,78 грн, з яких 44\~893,45 грн тіло кредиту, 5\~174,97 грн заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом; 846,36 грн заборгованість по овердрафту. З огляду на те, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по повному погашенню заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, та погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 50\~914,78 грн. Разом із тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом 24.04.2024 року. Відповідно до виписки по рахунку з кредитною картою Wold Debit Mastercard за договором № 500615281 за період з 04.09.2017 року по 05.02.2024 року вбачається, що останнє поповнення відповідачем карткового рахунку є 16.06.2020 року у розмірі 1300 грн. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно із приписами ст.ст. 260,261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Отже, до вимог позивача не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. При цьому, оскільки відповідач зобов`язався сплачувати обов`язковвий мінімальний платіж щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного платежу, тобто з 16.06.2020 року. 30.03.2020 Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину. Зокрема, пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину. Крім того, п. 19 Прикінцевих та\~перехідних положення\~ЦК України\~зазначено,\~що в\~період дії\~воєнного стану\~в Україні,\~введеного Указом\~Президента України\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~від 24\~лютого 2022\~року №64/2022,\~затвердженим Законом\~України «Про\~затвердження Указу\~Президента України\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~від 24\~лютого 2022\~року №2102-IX,\~перебіг позовної\~давності,\~визначений цим\~Кодексом,\~зупиняється на\~строк дії\~такого стану. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України позивачем повідомлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесені і які очікує понести позивач в зв`язку із розглядом справи становить - сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7100,00 грн. Згідно з п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,3\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір сплачений позивачам за подання даного позову до суду в розмірі 3028,00 грн. Згідно ч.1, 2, 3\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч.4\~ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Судові витрати позивача на оплату послуг адвоката підтверджуються наявними в матеріалах справи договором про надання юридичних послуг № 02-10/23, укладеним 02.10.2023 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєвим В.М., відповідно до п. 3.1 якого вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1\~000,00 грн, актом № 1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 року з детальним описом виконаних робіт. Згідно платіжної інструкції ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було здійснено оплату наданих послуг адвокатом Макєєвим А.М. юридичних послуг у розмірі 7100,00 грн, про що свідчить платіжна інструкція № 1141 від 07.03.2024 року. Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу здійснений адвокатом на загальну суму 7100,00 грн. суд вважає не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу має відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суду вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Outcome: partial