Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. Позовну заяву мотивує тим, що 03.06.2017 року укладено шлюб між ним та відповідачкою, про що відповідно до актового запису №181 було видано свідоцтво серії [NUMBER] Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на життя, сімейні відносини та сімейні обов`язки з веденням спільного господарства та побуту відсутні, в результаті чого шлюбні відносини фактично припинили свої існування. Примирення не потребує, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, а відтак просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.01.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідачу скеровувалася копія ухвали Франківського районного суду м.Львова від 24.01.2025 року та копія позовної заяви з додатками, на адресу її зареєстрованого місця проживання [ADDRESS] , засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0610226567715, яке повернулось на адресу суду з конвертом з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому суд вважає, що слід згідно\~ст.280 ЦПК України, слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено 03.06.2017 року, про що Залізничним районним у місті Львові Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зроблено актовий запис №181, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що Залізничним районним у місті Львові Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зроблено актовий запис №1155. Згідно з ч.2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3статті 105Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, беручи до уваги зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб з відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved