Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

До суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява в порядку цивільного судочинства ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 855579227 від 17.06.2019 року у розмірі 20 450,67 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. та судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 17.06.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 855579227 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 8 750,00 грн., шляхом переказу коштів на банківську карту відповідача № [NUMBER] . Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. У подальшому, 16.06.2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої збільшено суму кредиту на 1750,00 грн. Також, 17.06.2019 року позивач та відповідач уклали додаткову угоду, відповідно до якої збільшено суму кредиту на 2 000,00 грн. та на 500,00 грн. Крім того, 19.07.2019 року сторони уклали додаткову угоду, якою продовжили строк надання кредиту на 30 днів. Додатковою угодою від 09.09.2019 року позичальнику надано розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 20 635,99 грн. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, в якому зазначили, що строк дії договору закінчується 28.11.2019 року. У подальшому, сторони уклали додаткові угоди, якими продовжували неодноразово строк дії договору. 27.12.2022 року відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №50 від 29.10.2019 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором №855579227 на загальну суму 19 558,23 грн. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги за кредитним договором № 855579227 на загальну суму 20 450,67 грн. У подальшому, 04.08.2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 04/08/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 855579227. Станом на момент звернення до суду з позовом, заборгованість за кредитним договором № 855579227 від 17.06.2019 року становить 20 450,67 грн., що складається з 8 749,20 грн. - заборгованість по кредиту, 11 701,47 грн. - заборгованість по відсоткам. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.09..2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 161). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 13). [PERSON] належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем реєстрації, конверти повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 169, 170, 178), та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 175), правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За наведених обставин, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.06.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 855579227 у формі електронного документу з використанням електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором S96RD57F, який був надісланий на номер телефону [NUMBER] , відправлено 17.06.2019 року о 0:00:00 та введено 17.06.2019 року о 14:11:51 (а.с. 21-23, 41). Відповідно до п. 1.1 договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 4 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів (п. 1.3 договору). Позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 423,40 % річних. 17.06.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 855579227 від 17.06.2019 року, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось збільшити суму кредиту на суму 1 750,00 грн. з 17.06.2019 року (а.с. 25). Також 17.06.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали додаткову угоду до договору № 855579227 від 17.06.2019 року, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось збільшити суму кредиту на суму 2 000,00 грн. (а.с. 27). Додатковою угодою від 17.06.2019 року, укладеною між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , товариство зобов`язалось збільшити суму кредиту на суму 500,00 грн. (а.с. 29). 19.07.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено додаткову угоду до договору № 855579227, сторони дійшли згоди продовжити строк, на який був наданий кредит: на 30 днів (а.с. 31). 09.09.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 855579227, відповідно до якої товариство надає позичальнику розстрочку в погашенні заборгованості в сумі 20 635,99 грн. на 28 днів (а.с. 32). 17.06.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів згідно договору №855579227 від 17.06.2019 року шляхом перерахування коштів на платіжну карту № [NUMBER] на суму 1 750,00 грн., 2 000,00 грн., 500,00 грн., 4 500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 59-62). 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до п 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 67-73). Пунктом 8.2. договору факторингу визначено, що строк дії цього договору закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. У подальшому, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» неодноразово укладали додаткові угоди до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019, в яких сторони продовжували строк договору, зокрема до 31.12.2020 року (додаткова угода №19 від 28.11.2019 року), до 31.12.2021 року (додаткова угода № 26 від 31.12.2020 року), до 31.12.2022 року (додаткова угода №27 від 31.12.2021 року) (а.с. 78-91). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №50 від 29.10.2019 року за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2019, ТОВ «Таліон плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №855579227 від 17.06.2019 року, боржником за яким є [PERSON] , загальна сума заборгованості за кредитом становить 19 558,23 грн. (а.с. 92-94). 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до п 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.99-104). 03.08.2021 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2022 року (а.с. 108). 31.12.2022 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду №3 до договору факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якої сторони домовилися продовжити строк дії договору до 30.12.2024 року (а.с. 109). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року за договором факторингу № 05/0820-01, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 855579227 від 17.06.2019 року на загальну суму 20 450,67 грн. (а.с. 110-112). 04.08.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 04/08/24, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 116-123). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 04/08/24 від 04.08.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 855579227 від 17.06.2019 року на загальну суму 20 450,67 грн. (а.с. 127-129). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ізст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 6 ч. 1 ст.3 цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Законує оригіналом такого документа. Судом достовірно встановлено, що позичальник зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договору, суму заборгованості не сплачує. З огляду на викладене, позивачем доведено належними доказами укладення відповідачем кредитного договору № 855579227 від 17.06.2019 року та неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, наявності заборгованості за кредитним договором в розмірі 20 450,67 грн., що складається з 8 749,20 грн. - заборгованість по кредиту, 11 701,47 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 115). Доказів, що спростовують позовні вимоги та розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial