Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

03.12.2024 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на обліку у Службі (управлінні) у справах дітей ЗМР перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. Батьками малолітньої дитини є [PERSON] та [PERSON] . Останній записаний батьком дитини на підставі його заяви про визнання батьківства від 19.07.2022. Разом з тим, відповідачі як батьки тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов проживання, виховання, навчання та розвитку малолітнього сина, зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, ніде не працюють, матеріально дитину не забезпечують, її навчанням, розвитком, станом здоров`я не опікуються. Вони неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а також засуджені вироками судів за вчинення кримінальних правопорушень. Малолітня дитина вже чотири рази потрапляла до державних установ у зв`язку з неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків - в липні 2017, липні 2022, в квітні та жовтні 2024. Рекомендації спеціалістів служби у справах дітей відповідачами не виконувались, заходів щодо поліпшення умов проживання, навчання та розвитку дитини не вживалось. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району було прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з них на утримання дитини аліменти з кожного в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 10.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.02.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно вона зараз перебуває у скрутному життєвому становищі, у неї немає житла, вона тимчасово проживає у знайомих, належна їй квартира постраждала після пожежі, на її ремонт коштів у неї немає. Працевлаштуватися офіційно вона не може через наявність судимості, але найближчим часом має намір працевлаштуватись неофіційно на ринок реалізатором. Вона любить свого сина, навідувала його в лікарні, хоче його повернути. Просить не позбавляти її батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч.4 ст.164 СК України). Ст.171 СК України закріплює, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Суд встановив, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в актовому записі про народження №953 від 14.08.2014 та свідоцтві про народження записані - батько [PERSON] , мати [PERSON] . 14.07.2022 [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] .. Після укладання шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] про визнання батьківства №132/21.14-70 від 19.07.2022 в актовий запис №953 від 14.08.2014 про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , були внесені зміни, зокрема, змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », внесено відомості про батька « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] », а також змінено прізвище матері з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 07.05.2019 по т.ч., відповідач [PERSON] - [ADDRESS] з 17.09.2009 по т.ч. Згідно з Актами органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я малолітній [PERSON] , [INFO] , чотири рази був доставлений працівниками поліції до медичного закладу як дитина, залишена без батьківського піклування, зокрема, в липні 2017, липні 2022, квітні 2024 та останній раз 11.10.2024. Згідно з наказом Служби (управління) у справах дітей ЗМР №4347 від 16.10.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , взятий на облік як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Згідно з інформацією Запорізької гімназії №24 ЗМР, [PERSON] , [INFO] , навчається в гімназії з 01.09.2021, за час навчання зарекомендував себе як не дуже старанний учень, навчався не в повну міру своїх сил, не виявляв зацікавленість та старанність на онлайн-уроках, володіє навчальним матеріалом на низькому рівні, мав пропуски занять. Мати [PERSON] не приділяла достатньої уваги вихованню та навчанню сина, не реагувала на зауваження вчителів, не могла пояснити причини відсутності сина на уроках. З 02.09.2024 учень не приступив до навчання, місце знаходження родини невідомо. З 18.09.2024 дитина відрахована з навчального закладу на підставі заяви матері [PERSON] . Уповноважені посадові особи навчального закладу неодноразово зверталися до відділу по Хортицькому району Служби (управління) у справах дітей ЗМР та до Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області з приводу застосування до батьків малолітнього [PERSON] заходів впливу у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. Згідно з інформацією Запорізької гімназії №22 ЗМР [PERSON] , [INFO] , зарахований до 4-А класу навчального закладу з 18.09.2024, до навчання фактично приступив 25.09.2024. Дитина проживає з матір`ю в КЗ «Затишна домівка», де є все необхідне для дистанційного навчання. Мати дитини контактує з класним керівником, реагує на зауваження та пропозиції Згідно з інформацією КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» від 09.10.2024 та від 15.10.2024 [PERSON] , [INFO] , спостерігався в закладі з 25.11.2019 лікарем-педіатром [PERSON] згідно з укладеною декларацією про вільний вибір сімейного лікаря. На даний час батьки не надали підтверджуючих документів про зміну прізвища та по батькові дитини. Декларація про вільний вибір сімейного лікаря на дитину [PERSON] , [INFO] , з фахівцями закладу не укладалась. Востаннє дитина оглянута лікарем- педіатром 19.09.2024 з профілактичної метою. Рекомендації лікаря виконуються не в повному обсязі та не завжди своєчасно. Щеплений за віком. Згідно з інформацією відділу по Хортицькому району Служби (управління) у справах дітей ЗМР спеціалістами відділу неодноразово здійснювався вихід за місцем проживання родини для обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої дитини, зокрема: - 20.01.2023 за адресою: [ADDRESS] - двері квартири відчинив [PERSON] , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, в квартирі перебували сторонні особи, які також вживали алкогольні напої та поводили себе агресивно. На момент відвідування [PERSON] спав в ліжку. Мати дитини проігнорувала спеціалістів та не мала бажання спілкуватися з ними. Зі слів [PERSON] вона всю ніч не була вдома, тільки під ранок повернулась. Батьки дитини були попереджені про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, їм рекомендовано привести помешкання до належного санітарного стану, терміново вирішити питання щодо подальшого навчання дитини та залишено письмове запрошення до відділу для надання письмових пояснень. - 12.05.2024 за адресою: [ADDRESS] - вхід до квартири вільний, вхідні двері вибиті, житло не придатне до проживання, стіни вигоріли після пожежі, зіпсована електропроводка, всюди розкидані речі вжитку, сміття, бруд, є деякі меблі, але в занедбаному стані, відсутня побутова техніка. Зі слів сусідів, [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] вже тривалий час за даною адресою не мешкають, але іноді приходять на ночівлю. Також в цій квартирі з`являються наркомани та бомжі. Згідно з Актом обстеження умов проживання, складеним 03.10.2024 спеціалістами служби (управління) у справах дітей, за адресою: [ADDRESS] , умови для проживання, розвитку та навчання дитини відсутні, житло не придатне до проживання, вибиті вхідні двері та вікна, стіни вигоріли після пожежі, зіпсована електропроводка, відсутнє електропостачання та інші комунікації, всюди розкидане сміття та речі вжитку, які не придатні для використання, є деякі меблі, але в занедбаному, непридатному для використання стані, відсутня будь-яка побутова техніка. Згідно з інформацією КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» ЗМР від 11.10.2024 [PERSON] разом з дитиною [PERSON] зарахована до закладу у відділення для матерів з дітьми з 16.09.2024 як родина, що перебуває у скртуному матеріальному становищі, житло якої потерпіло від пожежі. За час перебування в закладі [PERSON] неодноразово порушувала правила внутрішнього розпорядку, зловживала алкогольними напоями, в стані алкогольного сп`яніння вчиняла адміністративні правопорушення, палила в приміщенні центру, використовувала нецензурну лексику в спілкуванні з співробітниками та мешканцями закладу, самовільно покидала заклад, не поверталась ночувати або поверталась дуже пізно, порушувала тишу вночі, вихованням та навчанням дитини не займалась. Профілактичні бесіди з нею позитивних результатів не дали. 11.10.2024 [PERSON] з самого ранку демонстративно розпивала алкогольні напої на території магазину «Таганка». В заклад повернулась в стані сильного алкогольного сп`яніння, поводилася агресивно, у зв`язку з чим була викликана поліція. Поведінка [PERSON] стала загрозливою як для власної малолітньої дитини, так і для оточуючих. На підставі цього закладом було прийнято рішення про розірвання в односторонньому порядку договору про надання соціальних послуг між КЗ «ЦСПДС «Затишна домівка» ЗМР та [PERSON] , після чого остання самовільно покинула заклад разом з дитиною, забравши частину речей. Згідно з актом та висновком оцінки потреб сім`ї, складеним 12.09.2024 спеціалістами Запорізького міського центру соціальних служб ЗМР, родина [PERSON] перебуває в складних життєвих обставинах - відсутнє придатне для проживання житло, мати зловживає алкогольними напоями, не працює, доходу не має, вихованням та утриманням дитини не займається, впливу на дитину не має, батько перебуває в місцях позбавлення волі, дитина не приступила до навчання, цілими днями перебуває на вулиці, займається бродяжництвом, ходить по місцям скупчення людей та просить гроші на харчі. Мати неодноразово зверталась до поліції з приводу розшуку дитини. Під час спілкування спеціалістів центру з дитиною, він повідомив, що опинився в лікарні після того, як мати в стані алкогольного сп`яніння влаштувала скандал в комунальному закладі. Мати провідує його в лікарні. Згідно з інформацією Запорізького міського центру соціальних служб ЗМР від 28.10.2024 під час відвідування 22.10.2024 спеціалістами центру малолітнього [PERSON] в міській лікарні №5, в цей момент до лікарні прийшла мати дитини [PERSON] , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, мала нечітку, незрозумілу мову, хитку ходу, виражалась нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою. Після того, як вона зі своєю знайомою покинули приміщення лікарня, то опинилась біля пологового будинку, лежала на землі та не могла піднятись. Після відвідування матері дитині була надана психологічна допомога. Під час розмови хлопчик повідомив, що дуже любить маму і хоче з нею жити, але розуміє, що з таким способом життя вона не зможе його повернути до себе. Він бажає поговорити з мамою та вмовити її пройти лікування від алкогольної залежності. Згідно з інформацією КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР від 25.10.2024 малолітній [PERSON] , [INFO]., був доставлений до лікарні 11.10.2024 співробітниками поліції. За час перебування дитини у лікарні мати неодноразово відвідувала дитину, але була в стані алкогольного сп`яніння, поводилась агресивно, негативно впливала на емоційний стан дитини, доводилося викликати охорону лікарні, одяг та ліки не приносила. Згідно з Актом обстеження умов проживання, складеним 29.01.2025 спеціалістами відділу по Вознесенівському району Служби (управління) у справах дітей ЗМР за адресою: [ADDRESS] , тимчасово (близько 1,5 міс.) проживає [PERSON] , квартира належить її знайомому, в квартирі є меблі, пральна машинка, одно ліжко, комод, холодильник відсутній. Для дитини окремого місця для сну немає, дитячих речей на момент відвідування не виявлено. Згідно з інформацією ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідачка [PERSON] протягом 2023-2025 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зокрема, за ст.173 КУпАП (хуліганство), за ст.178 КУпАП (розпивання алкогольних напоїв в громадському місці, перебування в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння), за ст.184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей). Вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2024, який набрав законної сили 06.08.2024, [PERSON] засуджена за ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70,75 КК України до 5-ти років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки. Відповідач [PERSON] протягом 2023 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство, вчинене відносно [PERSON] ), а також є раніше судимою особою. Вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.05.2024, який набрав законної сили 01.07.2024, [PERSON] засуджений за ч.5 ст.407 КК України до 5-ти років позбавлення волі та перебував під вартою з 12.12.2023. Згідно з ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2024, яка набрало законної сили 25.12.2024, [PERSON] звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30.05.2024, умовно-достроково у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом, звільнився з пі-варти 25.12.2024. Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі районної адміністрації по Хортицькому району ЗМР №21.01/03-30/980 від 29.11.2024 ним визнано доцільним позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона займає посаду начальника відділу соціальної роботи по Хортицькому району Запорізького міського центру соціальних служб ЗМР, з 2018 року центр надає соціальні послуги родині [PERSON] ( [PERSON] ), яка перебуває в складних життєвих обставинах. [PERSON] була одинокою матір`ю, виховувала [PERSON] сама, родина жила на той час в гуртожитку на пенсію прабабусі, відповідачка ніде не працювала та не працює до цього часу. Після вона познайомилась з [PERSON] , вони стали співмешкати разом, у них народився син, який загинув в 2022 році, випавши з вікна гуртожитку, [PERSON] в цей час перебувала в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] тоді вилучила поліція і доставила до дитячої лікарні. Після цього мати зареєструвала шлюб з [PERSON] і він всиновив [PERSON] . Дитина була повернута до родини, але жодних позитивних змін в його житті не відбулось. Дитина була предоставлена сама собі, проводила час вільно, батьки не контролювали навчання та дозвілля дитини, не знали, де він знаходиться, дитина не відвідувала онлайн-навчання, не була забезпечена усім необхідним для цього, бродяжничала, просила гроші на вулиці, вчиняла дрібні крадіжки в магазинах. Батьки зловживали алкогольними напоями, влаштовували сварки, неодноразово притягались до адміністративної відповідальності, також вчиняли кримінальні правопорушення. В 2022 внаслідок пожежі родина втратила житло та інше майно. Вона особисто неодноразово спілкувалась з [PERSON] та давала обіцянки змінити своє життя, ставлення до дитини, але реальних позитивних змін в її поведінки протягом тривалого часу не відбулось, вона продовжувала зловживати алкогольними напоями, до медичних закладів для лікування не звернулась, дитиною не займалась. Коли в вересні 2024 вона звернулась з приводу того, що їй з дитиною немає де жити, спеціалісти центру допомогли їй влаштуватись в КЗ «Затишний дім», де вона з [PERSON] були до 11.10.2024. За час проживання в цьому закладі [PERSON] продовжувала порушувати громадський порядок, влаштовували скандали із співробітниками та мешканцями, залишала дитину одного, без нагляду, або поверталась з ним пізно чи взагалі не ночувала, на неї надходили скарги, викликали поліцію. З [PERSON] спеціалісти центру майже не спілкувались, на контакт він не йшов і фактично дитиною не займався. [PERSON] не сприймав його як батька, боявся його, бо той застосовував до нього фізичну силу, коли дитина не слухалась. Наскільки їй відомо, [PERSON] був засуджений та перебував під вартою з кінця 2023 року. Після чергового скандалу [PERSON] в КЗ «Затишний дім» 11.10.2024, договір з нею було розірвано і вона покинула заклад, а дитину було доставлено в черговий раз до лікарні. Вона особисто спілкувалась з [PERSON] в лікарні, він сказав, що любить матір та хоче повернутись до неї, але вона вважає, що це бажання здебільшого покликано тим, що [PERSON] при матері почувався вільно, вона не контролювала його, а він міг робити все, що його забажалось. При цьому, в силу свого віку, він вже розумів причину проблеми їх родини - мати зловживає алкогольними напоями і вірив, що може вмовити її пройти лікування, щоб його повернули їй. За тиждень перебування дитини в лікарні мати не приходила та не провідувала його. Потім вона особисто була присутня під час відвідування [PERSON] . [PERSON] в лікарні. Відповідачка була в стані алкогольного сп`яніння, поводилась агресивно, кричала, погрожувала фізичною розправою, медперсонал вимушений був викликати охорону. [PERSON] був наляканий, став плакати. Вона заспокоювала його. Після цього [PERSON] до центру за допомогою не зверталась, заходів для покращення умов свого життя та повернення сина самостійно не вчинила, продовжує зловживати алкогольними напоями і ніде не працює. Жодних умов для повернення їй сина немає. Зараз дитина перебуває в патронатній родині і позбавлення батьків батьківських прав, на її думку, буде доцільним в якнайкращих інтересах дитини. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). П.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги органу опіки та піклування законними та обґрунтованими. Так, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав є не лише невиконання батьками обов`язків щодо виховання дитини, а саме факт ухилення батьків від виконання цих обов`язків. Ухилення від виконання обов`язків слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) особи, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, події тощо). Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Такі чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі №461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. При цьому, права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.49 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та п.47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення ст.8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (п.50 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» ЄСПЛ також наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітнього сина [PERSON] , вихованням дитини не займаються, інтересу до її внутрішнього світу не виявляють, належних умов для проживання та навчання не створили, розвитком та станом здоров`я дитини не опікуються. Відповідачі ведуть асоціальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, офіційно ніде не працюють, відомості про наявність будь-яких офіційних джерел доходів в справі відсутні. Вони неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності, зокрема, відповідачка [PERSON] за невиконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] . Також відповідачі є особами, раніше судимими за вчинення кримінальних правопорушень. У родини відсутнє будь-яке придатне для проживання дитини житло. Внаслідок неналежного виконання батьками батьківських обов`язків [PERSON] не відвідував навчання в ліцеї, не виконував домашні завдання, блукав по вулиці і не повертався додому, був присутній під час розпиття батьками спиртних напоїв та сварок між ними, неодноразово вилучався з родини, доставлявся співробітниками поліції до дитячих закладів та знаходився на обліку як такий, що опинився в складних життєвих умовах. Родина перебуває під соціальним супроводом з 2016 року, відповідачці [PERSON] неодноразово надавалась консультативна допомога, після втрати житла вона з дитиною була влаштована до КЗ «Затишний дім», але прийняті заходи не надали довготривалого позитивного результату, відповідачка продовжує зловживати спиртними напоями, вчиняти адміністративні правопорушення, ніде не працює, доходу та постійного житла немає, тимчасово мешкає у знайомих. Відповідач [PERSON] з грудня 2023 по грудень 2024 перебував під вартою та відбував покарання за вироком суду, за матеріалами справи є військовослужбовцем, але відомості про його місце проходження служби та фактичне місце перебування відсутні. Вказані обставини достовірно підтверджуються наданими позивачем та безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами та поясненнями свідка [PERSON] , які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення цього рішення. При цьому, суд повністю погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, оскільки він складений на підставі ретельно з`ясованих та перевірених умов проживання та виховання малолітньої дитини, є достатньо обґрунтованим і узгоджується з фактично встановленими судом обставинами. Жодних доказів, які б спростували вказані обставини та свідчили про наявність у відповідачів будь-яких істотних та об`єктивних, незалежних від їх волі, перешкод для виконання батьківських обов`язків, вчинення активних дій, спрямованих на забезпечення належних умов проживання, розвитку та навчання сина, суду не надано та судом не встановлено. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні фактично вказаних обставин не заперечувала, підтвердила, що на цей час не має власного житла, будь-яких доходів та не може забезпечити сину належні умови життя. Жодних доказів, які б підтвердили реальність її наміру змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, відповідачка суду не надала. Також суд враховує ставлення дитини до батьків, зокрема, до матері, яку любить, але розуміє, що причиною їх проблем є її зловживання алкогольними напоями, до батька будь-якої прив`язаності не виявляє. Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад цивільного судочинства, зокрема, принципів верховенства права, розумності та справедливості, з метою захисту якнайкращих інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , передавши дитину під опіку органу опіки та піклування. Крім того, відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися дитина, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] з кожного по 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття. Таким чином, позов органу опіки та піклування в особі РА ЗМР по Хортицькому району слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір з кожного по 2422,40грн. (1211,20грн за позовні вимоги немайнового характеру про позбавлення батьківських прав та 1211,20грн за позовні вимоги майнового характеру про стягнення аліментів).

Outcome: approved