Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Луценко В.А. звернувся до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , у якій проживає з 1998 року по теперішній час. На той час, послуги з централізованого опалення квартири здійснювалось ТОВ «Житлобуд-1», особовий рахунок споживача був оформлений на позивача. Наприкінці 2016 року позивач обладнав у квартирі вузол обліку теплової енергії типу SENSOSTAR 2, заводський номер 62486986. Монтаж цього вузла обліку (лічильника тепла) було проведено відповідно до проекту, розробленого ТОВ «Мегаватт ЛТД» та погодженого ТОВ «Житлобуд-1», як балансоутримувачем будинку та надавачем на той час послуг з централізованого опалення квартири. Актом від 23.01.2017 вузол обліку теплової енергії прийнятий на комерційний облік та з цього часу розрахунки за спожиту теплову енергію проводились на підставі показників цього вузла обліку теплової енергії. До 01.05.2018 надавачем послуги з централізованого опалення було ПАТ «Київенерго». З 01.05.2018 виконавцем послуг з централізованого опалення у будинку проживання позивача стало КП «Київтеплоенерго». При цьому, в опалюваний період 2018/2019 років нарахування відповідачем плати за послугу з централізованого опалення здійснювалось за показаннями встановленого вузла обліку теплової енергії на підставі виставлених відповідачем рахунків. Проте, починаючи з опалювального сезону 2019/2020 років, відповідач цей вузол обліку зняв з абонентського обліку та зняв з обліку у програмному комплексі, внаслідок чого він зник в особистому кабінеті позивача (як споживача) на сайті КП «ГІОЦ». З цього періоду нарахування оплати за послугу з централізованого опалення здійснюється відповідачем з урахуванням показань внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартир. Представник позивача зазначає, що дії відповідача щодо зняття з абонентського обліку приладу обліку тепла (заводський номер 62486986) та нарахування оплати за послугу з централізованого опалення на підставі загальнобудинкового засобу обліку спожитого тепла є незаконними та призводять до порушення прав позивача, як споживача цих комунальних послуг, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, відтак, просить суд визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в опалювальні сезони 2019-2024 років без урахування показань вузла обліку теплової енергії, заводський номер 62486986, що обліковує теплову енергію по квартирі [ADDRESS] ; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснювати нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в квартирі [ADDRESS] з урахуванням показань вузла обліку теплової енергії, заводський номер 62486986; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснити перерахунок нарахувань [PERSON] за теплопостачання квартири [ADDRESS] з жовтня 2019 року, враховуючи показання вузла обліку теплової енергії, заводський номер 62486986. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 14.10.2024 до суду від представника відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти заявлених вимог, серед іншого зазначаючи, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829. Так, відповідно до п. 6 Порядку власник квартири встановлює вузол розподільного обліку теплової енергії лише у випадку відповідності внутрішньо-будинкової системи чотирьом нормативно-визначеним критеріям. У позивача відсутнє окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі, що унеможливлює встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії. В будинку за адресою: [ADDRESS] функціонує змішана система опалення. При цьому, внутрішньобудинкова система позивача не відповідає всім 4 критеріям, що передбачені в п. 6 Порядку №829. Враховуючи, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою, можливим є влаштування приладів-розподілювачів, а не встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії. Квартира позивача не забезпечена окремим тепловим вводом, тому подальше врахування КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» показань вузлів розподільного обліку, за якими проводився комерційний розрахунок попереднім виконавцем послуг ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», неможливе з огляду на відсутність належного підтвердження відповідності встановлених вузлів розподільчого обліку нормативним вимогам, що, як наслідок, призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії по відношенню до мешканців квартир без індивідуальних засобів обліку теплової енергії. Відповідно, розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалюваній площі квартири. Стосовно вимог про зобов`язання здійснити перерахунок за теплопостачання відповідач зазначає, що такий спосіб захисту сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Рахунки на оплату послуги з постачання теплової енергії фактично є претензією та не свідчать про порушення прав споживачів, а є підставою для подальшого звернення виконавця послуг з відповідним позовом до суду. 16.10.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 26.11.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 02.12.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі. Протокольною ухвалою суду від 13.01.2025 підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, закрито, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 26.12.1997. На замовлення позивача у 2016 році Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕГАВАТТ ЛТД» розроблено «Робочий проект обладання вузла обліку теплової енергії» у квартирі [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] був встановлений вузол обліку теплової енергії «SensoStar 2» (заводський номер 62486986), що підтверджується Актом введення в експлуатацію квартирного вузла обліку теплової енергії від 2016 року. З вказаного акту вбачається, що теплолічильник повірено Укрметртестстандартом у ІІ кварталі 2016 року, вказаний прилад занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за № У2645-08 та відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 («Теплолічильники. Загальні технічні вимоги») та відповідно до Акта прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 23.01.2017 вузол обліку теплової енергії «SensoStar» (заводський номер 62486986) прийнято на баланс та опломбовано після повірки. 14.01.2020 Національним науковим центром «Інститут метрології» проведено чергову повірку приладу обліку теплової енергії та було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПГ 194997 про відповідність засобу вимірювальної техніки вимогам ДСТУ EN 1431-1 (Теплолічильники. Частина 1. Загальні вимоги). У подальшому, 17.10.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН-АСП» було проведено чергову повірку теплолічильника «SensoStar2», заводський №62486986, за результатами якої встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ EN 1431-1:2019 (Теплолічильники. Частина 1. Загальні вимоги, клас 2) та видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ИИ-06807171024035, яке чинне до 17.10.2028. З 01.05.2018 виконавцем послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] стало КП «Київтеплоенерго». До жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі. Проте, починаючи з опалювального сезону 2019-2020 років теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача, а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньо будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири. У зв`язку з вищевказаним 26.07.2024 представник [PERSON] звернувся до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоненерго» із запитом щодо інформування про період нарахування за показаннями вузла розподільного обліку теплової енергії (квартирного теплолічильника) завод. №62486986 за адресою: [ADDRESS] . Листом структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» №4/03-2/0536 від 05.08.2024 повідомлено, що згідно з даними програмного комплексу підприємства для проведення розрахунків за житлово-комунальні послуги, у період з жовтня 2018 року до квітня 2019 року нарахування за послугу з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] здійснювалися за показаннями вузла розподільного обліку теплової енергії завод. №62486986. На початку жовтня 2019 року, у зв`язку з технічними особливостями внутрішньобудинкової мережі опалення житлового будинку 12-г на [ADDRESS] , вузли розподільного обліку теплової енергії були зняті з абонентського обліку КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», зокрема, і вузол обліку №62486986. Починаючи з жовтня 2019 року нарахування за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] здійснюються за показаннями вузлів комерційного обліку теплової енергії, якими оснащено вказаний житловий будинок, з урахуванням вимог чинного законодавства. Згідно з актом обстеження № 236 від 22.11.2019 за адресою: [ADDRESS] , технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку відсутня, у зв`язку з невиконанням п. 1 нормативно-визначеним Постановою КМУ від 10.10.2018 № 829, а саме відсутністю окремого відгалуження системи опалення для окремого приміщення, яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі. Рекомендовано встановити прилади-розподілювачі теплової енергії на радіаторах опалення. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), у даному випадку послуг з постачання теплової енергії, та фізичною особою (споживачем), урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляду на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому, Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії). Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивача. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №756/2361/20 (провадження № 61-10724св21). З урахуванням зазначеного, суд вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Відповідно до вимог абзацу 5 п. 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. 17.10.2024 встановлений в квартирі позивача теплолічильник пройшов чергову повірку, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ИИ-06807171024035 про відповідність лічильника вимогам ДСТУ EN 1434-1:2019, яке чинне до 17.10.2028. Аналізуючи зазначене, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в опалювальні сезони 2019-2024 років без урахування показань вузла обліку теплової енергії (заводський номер 62486986), що обліковує теплову енергію по квартирі [ADDRESS] . З огляду на неправомірність дій відповідача щодо проведення нарахування оплати за комунальну послугу з постачання теплової енергії в опалювальні сезони протягом 2019-2024 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 62486986), ураховуючи положення п.10 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, відповідно до якого тільки з дати складання відповідачем та підписання сторонами відповідного акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік і опломбування його відповідачем, встановлений в квартирі позивача теплолічильник буде вважатися прийнятим на облік відповідачем, і його показники будуть обов`язковими для врахування відповідачем, суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати відповідача здійснити позивачу з жовтня 2019 року (тобто, з дати зняття лічильника з обліку по дату підписання сторонами відповідного акту про прийняття лічильника на облік і його опломбування), перерахунок нарахування вартості спожитої теплової енергії у квартирі [ADDRESS] з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії (заводський номер 62486986), що встановлений в квартирі [ADDRESS] . Крім того, ураховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідач просить зобов`язати здійснювати нарахування відповідачем відповідно до показань квартирного лічильника, а не загальнобудинкового, суд прийшов до висновку задовольнити вимоги позивача у цій частині та зобов`язати відповідача здійснювати нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) у квартирі [ADDRESS] , з урахуванням показань вузла обліку теплової енергії (заводський номер 62486986). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду. Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом (задоволено три немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог (1211,20 х 3 = 3633,60 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved