Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

1. 21 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям житлового будинку [ADDRESS] він регулярно надає послуги з водопостачання та водовідведення. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку мешкає відповідачка, яка не оплачує ці послуги, у результаті чого за період від 01.06.2014 по 30.09.2024 утворилася заборгованість в сумі 25 779,96 грн. У добровільному порядку відповідачка заборгованість не повертає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з неї вказаної заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та інфляційних збитків загальною сумою 28\~556,88 грн (а.с.а.с. 1 3). 2. Представниця позивача до суду не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності, розгляд справи у заочному порядку (а.с. 26). 3. Відповідачка до суду також повторно не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. 6 березня 2025 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 5. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК. 6. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 7. Судом було встановлено, що відповідачка зареєстрована у квартирі [ADDRESS] (а.с. 20). 8. Позивач регулярно надає відповідачці послуги з водопостачання та водовідведення, проте остання плату за користування вказаними послугами вносить неналежно, у зв`язку з чим за період від 01.06.2014 по 30.09.2024 утворилася заборгованість в сумі 25 779,96 грн (а.с.а.с. 9, 10). 9. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. 10. Згідно з пунктом 2 статті 5 Закону №2189-VIII комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 11. За правилами, встановленими пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 12. Частиною 1 статті 9 Закону №2189-VIII визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 13. За приписами статті 22 Закону України від 10.01.2002 №2918-ІІІ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. 14. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 15. Відтак, ураховуючи той факт, що відповідачка порушує зобов`язання з оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення, суд вважає вимогу позивача про стягнення з неї заборгованості такою, що підлягають задоволенню. 16. Розв`язуючи позов у частині стягнення трьох процентів річних та відшкодування інфляційних втрат, суд виходить з такого. 17. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. 18. Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір процентів за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідачки трьох процентів річних та інфляційних втрат обґрунтована й підлягає задоволенню. 19. Три проценти річних за несвоєчасне виконання зобов`язань за період від 01.07.2018 по 31.01.2022 становить 314,60 грн, а інфляційні втрати за той же період 2 462,32 грн, відповідно до докладного розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви (а.с.а.с. 9, 10). 20. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заявлений позов у частині стягнення з відповідачки трьох процентів річних та відшкодування інфляційних втрат також задовольнити. 21. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача також підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат загальною сумою 3 028,00 грн (а.с. 16). 22.

Outcome: approved