Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, який був зареєстрований 08.06.1985 Виконавчим комітетом Новогувинської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за актовим записом №32. В обґрунтування вимог позивач вказала, що сімейне життя сторін не склалось, починаючи з 2008 року не проживають разом, внаслідок різних поглядів на сімейні права та обов`язки, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні стосунки припинені, проживають окремо. З 2008 року місце проживання відповідача невідоме. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою суду від 03.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу направлялись за останнім відомим місцем проживання, поштове відправлення повернулось неврученим із відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 23). Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Заяви по суті справи до суду також не надходили. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 08.06.1985 Виконавчим комітетом Новогувинської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за актовим записом №32, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Заочним рішення Житомирського районного суду від 21.02.2024 [PERSON] , визнано таким, що втратив право користування квартирою, в обґрунтування вказано, що відповідач виїхав до російської федерації у 2007-2008 роках, та не повертався (а.с. 11-12). Згідно до відповіді №1171599 від 05.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, зазначено, що відповідача знято з реєстрації 01.04.2024 (а.с. 24). Згідно зі статтею 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved