Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, якою просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11.06.2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про що складено відповідний актовий запис №454. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що 11.06.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, під час спільного проживання останні роки між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок чого, кожний має різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Подальше збереження шлюбу стало неможливим, є недовіра та фактично шлюбні відносини припинені. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам останньої, у зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач та її представник адвокат Шаповалова Н.В. не з`явились, від останньої 11.03.2025 року на адресу суду надійшла заява в якій адвокат просила суд здійснювати розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзиву, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, та зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 11 червня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11 червня 2011року, про що складено відповідний актовий запис №454 (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18 серпня 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.12). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно п.10 роз`яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін,\~вживати заходів до примирення подружжя. В судовому засіданні сторонам було роз`яснено право та вжити заходи для примирення подружжя, відповідач скористався наданим законом правом, у зв`язку з чим, згідно ухвали суду від 19 вересня 2024 року, сторонам було надано три місяці на примирення. Однак, сторони не примирилися, позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем. На теперішній час, після спливу строку для примирення, шлюб сторонами збережено не було, про що свідчить заява представника позивача, в якій остання зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2022 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved