Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 18 грудня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої 09 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб від якого [INFO] народився син. Однак, одруження виявилося невдалим, між сторонами вже тривалий час немає спільних інтересів, із-за різниці в поглядах на життя між ними почали виникати непорозуміння, конфлікти, що призвели до напружених відносин в сім`ї, в них встановились відчужені стосунки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Після народження дитини сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, відповідач не забезпечує сім`ю, тому позивач звернулась до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, проте на даний час існує заборгованість зі сплати аліментів за понад три місяці. Відповідач жодного разу не поцікавився здоров`ям та розвитком дитини. Позивач вважає, що їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення є неможливим, спір щодо місця проживання дитини відсутній. У зв`язку із цим позивач просить суд розірвати шлюб, залишити їй набуте в шлюбі прізвище, стягнути з відповідача судові витрати. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 18 грудня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 19 грудня 2024 року до суду з Єдиного державного демографічного реєстру надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 19 грудня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 16 січня 2025 року, 07 і 25 лютого 2025 року, 13 березня 2025 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 07 лютого 2025 року, 13 березня 2025 року позивач [PERSON] подала до суду заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, вказала, що майже два роки не проживає з відповідачем, примирення між ними неможливе, спір про майно відсутній. 7. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 9. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ч. 1). Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються (ч. 2). Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 10. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 11. 09 грудня 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . 12. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . VI. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 13. Із позовної заяви і заяв позивача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе, це свідчить про те, що їх сім`я розпалась, шлюб має формальний характер. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. VІI. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 14. Позовна заява є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 15. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved