Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ті обставини, що 14.07.2021 року [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (надалі за текстом ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»), Кредитний договір № 461236203 на суму 10000,00 грн та на строк 30 днів. 28.11.2018\~року між\~ТОВ «МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА» та\~товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (надалі за текстом ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») було укладено договір факторингу № 28/1118-01, та 28.11.2019 року додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, 31.12.2020 року додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, 31.12.2021 року додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, 31.12.2022 року додаткову угоду № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, а також 31.12.2023 року додаткову угоду № 32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно умов яких ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передало (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» права грошової вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, зокрема за Реєстром боржників № 151 від 14.09.2021 року перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 461236203. 30.10.2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ « ОНЛАЙН ФІНАНС» (надалі за текстом ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 30/1023-01, згідно умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права грошової вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги № 1 до даного договору, в якому була грошова вимога до боржника [PERSON] за договором № 461236203 від 14.07.2021 року. 07.11.2024 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЕЙС» (надалі за текстом ТОВ «ФК «ЕЙС») було укладено договір факторингу № 0711/24/Е, згідно умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передало (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права грошової вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги до даного договору, в якому було грошова вимога до боржника [PERSON] за договором № 461236203 від 14.07.2021 року. В свою чергу відповідач не виконав свого обов`язку, не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, внаслідок чого має заборгованість в сумі 35570,00 грн. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника адвоката Тараненка А.І. з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 461236203 від 14.07.2021 року у розмірі 35570,00 грн; а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу, в сумі 6000,00 грн. Також в\~змісті позовної\~заяви представник\~позивача,\~у відповідності\~до положень\~ч.1\~ст.\~276\~ЦПК України,\~заявив клопотання\~про розгляд\~справи у\~порядку спрощеного\~позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення у Укрпошта стандарт № 0505204403516 від 03.12.2024 року. При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0505204403516 останнє 06.02.2025 року було повернуто відправнику внаслідок відсутності одержувача за вказаною адресою. Окрім того, в змісті позовної заяви представник позивача також заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. 30.12.2024 року ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам та отримано позивачем та його представником, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 30.12.2024 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа, а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 3 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 26.12.2024 року № 03-17/4445, отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що в сукупності свідчать відомості з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо результату надсилання рекомендованого поштового відправлення № 0610219381932 та саме рекомендованого поштового відправлення № 0610219381932, яке 09.02.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. Крім того, суд додатково надіслав відповідачу ухвалу на адресу його місця проживання, зазначену представником позивача у позовній заяві на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610219381061, яке було 09.02.2025 року повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. У встановлений судом строки відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини: 14.07.2021 року відповідач [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео швидка медична допомога», договір кредитної лінії № 461236203 з використанням для його підписання одноразового ідентифікатору «MNV3R6C9», згідно умов якого отримав кредит на суму 10000,00 грн у вигляді кредитної ліміту наданої на строк 30 днів із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування ними. Водночас довідка щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка медична допомога» сформована 09.11.2023 року підтверджує час відправки і номер телефону, який зазначений як контактний з позичальником [PERSON] в розділі «5. Реквізити сторін» договору кредитної лінії № 461236203 від 14.07.2021 року та на який було здійснено відправку одноразового ідентифікатору «MNV3R6C9». В свою чергу заявка на отримання грошових коштів в кредит від 14.07.2021 на підставі договору № 461236203 підтверджує те, що фінансовим номером телефону позичальника [PERSON] є той, який зазначений в розділі «5. Реквізити сторін» договору кредитної лінії № 461236203 від 14.07.2021 року, а його номером карти є 4441-11ХХ-ХХХХ-7293. 14.07.2021 року ТОВ «Манівео швидка медична допомога» здійснило переказ Волянському О.С. коштів в сумі 10000 грн, згідно договору № 461236203 від 14.07.2021, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] за допомогою безготівкового зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer, про що свідчить копія платіжного доручення № 05218957-2133-4b59-97fa-76dcdd015fd5 ПАТ КЬ «ГЛОБУС» від 14.07.2021 року та інформаційний лист ПАТ КЬ «ГЛОБУС» до ТОВ «Манівео швидка медична допомога» від 07.06.2024 р. за Вих. № 1-2038 щодо успішності згаданої транзакції із перерахуванням суми коштів на карту клієнта. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка медична допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, а також було укладено 31.12.2020 року додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, 31.12.2021 року додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, 31.12.2022 року додаткову угоду № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, а також 31.12.2023 року додаткову угоду № 32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно умов якого ТОВ «Манівео швидка медична допомога» передало (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «Манівео швидка медична допомога» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників № 151 від 14.09.2021 року, в якому була грошова вимога до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4612362036 від 14.07.2021 року. 30.10.2023 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 30/1023-01, згідно умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників № 1 від 30.10.2023 року, в якому була грошова вимога до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4612362036 від 14.07.2021 року. 07.11.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 0711/24/Е, згідно умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передало (відступає) ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату, а останнє приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, в якому була грошова вимога до боржника [PERSON] за кредитним договором № 461236203 від 14.07.2021 року. В свою чергу відповідач [PERSON] не виконав свого обов`язку, не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені вищезазначеним договором, внаслідок чого станом на 21.11.2024 року та на момент подання позовної заяви 20.12.2024 року має заборгованість в сумі 35570 грн, з якої 10000 грн прострочене тіло, а 25570 грн прострочені відсотки, що підтверджує виписка з особового рахунка за Кредитним договором № 461236203 від 14.07.2021 року за період з 07.11.2024 по 21.11.2024 року. Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст. 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно абзацу першого ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором кредитної лінії № 461236203 від 14.07.2021 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка медична допомога», а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції в національній валюті ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» від 19.12.2024 року № 5227. Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Згідно з частинами першою та третьою статті 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою статті 27\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18). Відповідно до договору про надання правничої допомоги № 08/11/24-01, укладеного 08.11.2024 року між позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткової Угоди № 6 до Договору про надання правничої допомоги № 08/11/24-01 від 08.11.2024 року та Акту прийому-передачі наданих послуг від 08.11.2024 року, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 08/11/24-01 від 08.11.2024 року, згідно яким вартість, наданих юридичних послуг становить 6000,00 грн. Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості та складання позовної заяви. Водночас із\~цим від\~відповідача [PERSON] \~до суду\~не надходило\~клопотання про зменшення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами,\~в порядку\~передбаченому ч.5\~ст.\~137\~ЦПК України. Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved