Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором №506035-КС-001 про надання кредиту від 27.07.2024 у сумі 145780.38 грн., з яких: 46055.79 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 94916.52 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 4808.07 грн. - сума прострочених платежів за комісією та сплачений судовий збір в сумі 2422.40 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 27.07.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір №506035-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 27.07.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №4506035-КС-001 про надання кредиту. 27.07.2024 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №506035-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2445 на номер телефону [NUMBER] котрий боржником було введено. Таким чином, 27.07.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено договір №506035-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у прядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає кошти у розмірі 50000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 50000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котру позичальник вказав при заповненні анкетних даних. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №506035-КС-001 [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату в сумі 21184.08 грн. Отже, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Станом на 08.02.2025 утворилась заборгованість за договором №506035-КС-001 про надання кредиту в розмірі 145780.38 грн. Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-2445, який був направлений позичальнику на номер телефону [NUMBER] . Оскільки відповідач не погашає боргові зобов`язання, тому позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. 17 лютого 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 10 березня 2025 року. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, хоча про день розгляду справи була повідомлена належним чином, на підтвердження чого у матеріалах наявне рекомендоване повідомлення «0610231431740, в якому стоїть відмітка про отримання 19.02.2025 (а.с.67). Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони, витребування доказів (а.с15). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.56-58); витребування доказів (а.с.60-61), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії пропозиції (оферта) укласти Договір №506035-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 27.07.2024 (а.с.27-29) судом встановлено, що ТОВ «Бізнес позика» запропонувало [PERSON] укласти Договір про надання кредиту у сумі 50000,00 грн., строк кредитування 24 тижні, термін дії договору до 11.01.2025. Із копії Договору №506035-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит, електронна форма) (а.с.30-32) судом встановлено, що 27.07.2024 ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] кредит у сумі 50000,00 грн., строк кредитування 24 тижні, термін дії договору до 11.01.2025. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає - 148193.39 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 19662.06 грн. процентів. Із копії анкети клієнта від 11.02.2025 (а.с.33) судом встановлено, що [PERSON] 27.07.2024 надано ТОВ «Бізнес позика» кредит у сумі 50000,00 грн., фінансовий номер +380672339911, номер банківського рахунку (картки) [NUMBER] . Із копії інформаційної довідки вих.№170/02 від 05.02.2025 (а.с.34) судом встановлено, що на рахунок ( [NUMBER] ) [PERSON] ТОВ «Бізнес позика» перераховано 50000,00 грн. кредиту. Із копії паспорта споживчого кредиту (а.с.35-37) судом встановлено, що ТОВ «Бізнес позика» надало [PERSON] кредит у сумі 50000,00 грн., строком на 24 тижні, безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів. Із копії довідки про стан заборгованості та копії розрахунку заборгованості за кредитом у гривні (а.с.38-40) судом встановлено, що станом на 12.02.2025 [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Бізнес позика» у сумі 145780.38 грн., з яких: 46055.79 грн. - заборгованість за кредитом; 94916.52 грн. - заборгованість по відсоткам; 4808.07 грн. - заборгованість по комісії. Із копії Візуальної форми послідовності дій клієнта (а.с.41) судом встановлено, що ТОВ «Бізнес позика» сформовано послідовність дій товариства та клієнта в ІТС. Із копії Правил відкриття кредитної лінії ТОВ «БІЗПОЗИКА» за 03.04.2024 рік (а.с.42-46) судом встановлено, що відповідно до п.3.6. кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений заявником/позичальником при оформлені Договору. Із копії паспорта громадянина України виданого на ім`я [PERSON] та витягу з реєстру територіальної громади №2023/007330344 (а.с.47-49) судом встановлено що відповідач [PERSON] народилася [INFO] у селі Русава Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована по [ADDRESS] . Із витребуваної судом інформації з «Приватбанку» №20.1.0.0.0/7-250717/55030-БТ від.24.02.2025 (а.с.70-72) судом встановлено, що на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] (IBANUA), з виписки за договором №б/н за період з 27.07.2024 по 11.01.2025 встановлено, що 27.07.2024 зараховано відповідачу переказ на карту у сумі 50000,00 грн. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредити) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредити та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що кредитний договір укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до Акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту на загальну суму 145780.38 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №2354 від 12.02.2025, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422.40 грн., а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача понесених судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422.40 грн.

Outcome: approved