Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: [PERSON] , про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що [INFO] померла її сестра - [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 06.03.2018), яка була зареєстрована та постійно проживала з 1996 року (згідно погосподарської книги №30 о/р № [NUMBER] за 2016-2020р.р.) і на день її смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані та проживали: її син [PERSON] , [INFO] , з 02.04.2001р., її невістка [PERSON] , [INFO] , з 02.10.2007р., її внук [PERSON] , [INFO] , з 17.08.2006р., її внука [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~За життя, 08.02.2002р. [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП "Зоря" с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №042533, заповіла їй, [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Зорянської сільської Ради народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за №16. \~ \~ \~ \~09.03.2006 року Царичанською районною державною адміністрацією видано державний акт серія ДП № 035071 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації № 533-р від 17.12.2004 року на земельну ділянку 0,9059 га, що була розташована на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010613500395, кадастровий номер земельної ділянки 1225681300-02-003-0257. \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу № НВ-1200851232024 від 03.12.2024 року із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1225681300-02-003-0257 становить 39316,42грн. \~ \~ \~ \~Таким чино, вона є спадкоємцем за заповітом відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, та у встановлені ст.1270 ЦК України строки, вона прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . Інші малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні особи, що можуть заявляти свої права на обов`язкову частку у складі спадщини відсутні. \~ \~ \~ \~Відповідно до постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 29.11.2024 року, при проведенні правового аналізу наданих нею документів було виявлено, що заповіт, посвідчений 08.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрований у реєстрі за N2 16 від [PERSON] , складений на інше спадкове майно, що не відповідає наданим позивачем документам, у зв`язку з чим їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином, вона позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом і тому вимушена звертатися до суду. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладені обставини, позивачка просить визнати за нею як спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку (пай) 0,9059 га, що була розташована на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту серія ДП № 035071 виданого 09.03.2006 року Царичанською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації № 533-р від 17.12.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010613500395, кадастровий номер земельної ділянки 1225681300-02-003-0257. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. За клопотанням позивачки [PERSON] витребувано від державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Наталії Юріївни належним чином\~завірену копію\~спадкової справи\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~та яка\~на день\~смерті була\~зареєстрована та\~постійно проживала\~ в\~ [ADDRESS] (а.с.21-22). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року за клопотанням позивачки [PERSON] залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] (а.с.44). \~ \~ \~ \~Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: [PERSON] , про\~визнання права\~власності на\~земельну частку\~(пай)\~в порядку\~спадкування за\~заповітом закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.51). \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Виконавчого комітету\~Могилівської сільської\~ради Дніпровського\~району Дніпропетровської\~області в судове засідання не з`явився, від сільського голови [PERSON] надійшла до суду заява, в якій прохають провести розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Так,\~судом встановлено,\~що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 06 березня 2018 року (а.с.9). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 03.12.2024 №1535, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала з 1996 року (згідно погосподарської книги №30 о/р № [NUMBER] за 2016-2020р.р.) і на день її смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані та проживали: її син [PERSON] , [INFO] , з 02.04.2001р., її невістка [PERSON] , [INFO] , з 02.10.2007р., її внук [PERSON] , [INFO] , з 17.08.2006р., її внука [PERSON] , [INFO] (а.с.10). \~ \~ \~ \~За життя, 08.02.2002р. [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП "Зоря" с.Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП номер 042533, заповіла позивачці [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Зорянської сільської ради народних депутатів Царичанського району Дніпропетровської області Невтриніс В.І., зареєстрований в реєстрі за №16 (а.с.8, 31). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема: земельна ділянка, площею 0,9059 га, кадастровий номер 1225681300:02:003:0257, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП №035071 (а.с.11). \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку, подавши до державного нотаріуса Царичанської державної ноатріальної контори Фрізен Н.Ю. заяву про прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за №343 від 23 липня 2018 року (на звороті а.с.28-29). \~ \~ \~ \~Крім позивачки, спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги прийняв [PERSON] , третя особа в даній справі, подавши до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. заяву про прийняття спадщини, зареєстровану в реєстрі за №342 від 23 липня 2018 року (а.с.25). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії 29.11.2024 року державним нотаріусом Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Фрізен Н.Ю. було відмовлено позивачці [PERSON] в оформленні права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку, площею 0,9059 га, кадастровий номер 1225681300:02:003:0257, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області,\~оскільки заповіт,\~посвідчений 08лютого\~2002\~року [PERSON] ,\~секретарем виконавчого\~комітету Зорянської\~сільської ради\~Царичанського району\~Дніпропетровської області,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№16,\~від імені\~ [PERSON] ,\~складений на\~інше спадкове\~майно,\~що не\~відповідає наданим\~нотаріусу документам (а.с.18). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом серія АВК №632317 від 28.04.2000, посвідченого в.о.державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Ужва Т.М., спадкоємцями майна [PERSON] , померлої [INFO] , є в рівних частинах: її дочка [PERSON] , її дочка [PERSON] , її дочка [PERSON] . Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з: земельної частки (пай) в землі, яка перебуває в колективній власності КСП "Зоря" с.Могилів, Царичанського району, Дніпропетровської області, розміром 2,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належної спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДП №042533, виданого Царичанською райдержадміністрацією Дніпропетровської області 30.01.1997 року і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за 0533 (а.с.6, 7). Згідно з розпорядженням голови Царичанської районної державної адміністрації від 17.12.2004 №533-р "Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Зорянської сільської ради, колишній КСП "Зоря", прийнято рішення відвести громадянам згідно зі списком, в якому за №165 внесена [PERSON] , земельні ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельної частки (паю) та видати державні акти на право приватної власності на землю (а.с.14). Відповідно до Акту про передачу та прийому земельної ділянки (паю) в натурі №610-2 від 17.01.2005, [PERSON] передано земельну ділянку в натурі розміром 0,9059 га (а.с.15-16). Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ДП №035071 від 09.03.2006р., власником земельної ділянки площею 0,9059 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1225681300:02:003:0257, є [PERSON] (а.с.11). Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачка є спадкоємцем за заповітом та третя особа [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців на спірне спадкове майно ні за законом, ні за заповітом, які у встановленому порядку прийняли спадщину, не має, що підтверджується копією спадкової справи №106/2018 від 23.07.2018, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наявними у спадковій справі №106/2018 (а.с.25-36). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина перша статті 1223 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто згідно визначеної законом черговості спадкоємців (частина друга 1223 ЦК України). Статтею 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). А згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Земельна частка (пай) це частка в спільній (колективній) частковій власності в землі колишнього сільськогосподарського підприємства члена цього підприємства, право на яку підтверджується сертифікатом. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ч.1 ст.79 ЗК України). Тобто, земельна частка (пай) та земельна ділянка - це різні об`єкти права власності. Судом встановлено, що [PERSON] у складеному нею заповіті 08 лютого 2002 року зробила розпорядження на користь [PERSON] щодо земельної частки (паю) в спільній частковій власності, оскільки виділеної в натурі (на місцевості) відповідної земельної ділянки як об`єкта права власності на той час не існувало, як і розпорядження голови Царичанської райдержадміністрації про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю). [PERSON] , реалізувавши своє право на виділ в натурі земельної частки (паю) та отримавши вже після складення зазначеного заповіту право власності на земельну ділянку, площею 0,9059 га, кадастровий номер 1225681300:02:003:0257, розпорядження щодо цього об`єкта права власності на випадок своєї смерті (заповіт) на користь [PERSON] не зробила та відповідно не змінювала уже складений заповіт на ім`я позивачки. Таким чином, після виділу частки (паю) в натурі (на місцевості) припинилось право спадкодавця як співвласника земель колишнього сільськогосподарського підприємства на частку (пай), при цьому вона набула право власності на земельну ділянку, щодо якої і відкрилась спадщина та яка не охоплена заповітом на ім`я [PERSON] . Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 24 липня 2019 року в справі № 587/591/16-ц, у постанові від 05 вересня 2022 року в справі №282/448/21. Отже, позивачка не набула право на спадкування спірної земельної ділянки, а відтак немає підстав для задоволення позову про визнання права власності на зазначену земельну ділянку. Положеннями глави 89 ЦК України визначено порядок оформлення права на спадщину, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно і зареєструвати право на таку спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, оскільки право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Належним відповідачем у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на спадок, позивачка визначила як відповідача Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Однак, як встановлено в судовому засіданні третя особа [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, який спадщину прийняв. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Крім цього, виходячи з вищенаведених висновків, з огляду на положення ч.4 ст.206 ЦПК України суд не приймає визнання відповідачем заявленого позову про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, оскільки таке визнання позову не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи встановлені обставини справи та те, що вирішуючи спір по суті суд повинен дослідити матеріали справи, надати правову оцінку наявним у справі доказам та ухвалити рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які підлягають встановленню. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed