Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся засобами поштового зв`язку до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 2113416162141 від 14.05.2021 у розмірі 39 458,36 грн; понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 3 028,00 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 14.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено Договір №2113416162141 «Стандартний» в електронній формі, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка погоджується сторонами в анкеті-заяві та складає 3 400,00 грн, на умовах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Граничний строк кредитування 1 рік. За умовами договору ( п.1.4) проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів не пізніше орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4 «а»; в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4 «б»; г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4 «в». На виконання умов укладеного договору позикодавцем через ТОВ ФК «Вей Фор Пей» перераховано позичальнику кошти в сумі 3 400,00 грн на банківську картку позичальника. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за Договором № 2113416162141, який було укладено між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] 10.03.2023 було укладено Договір № 10-01/2023 відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за кредитними договорами до позичальників ТОВ «Коллект Центр», зокрема і за Договором № 2113416162141, який було укладено між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . Станом на 30.11.2024 ( дата, що передувала відступленню права вимоги від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал») загальна заборгованість за Договором № 2113416162141 від 14.05.2021 становила 49 076,96 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 3 400,00 грн; заборгованість за процентами - 45 676,96 грн. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 290,00 грн, в тому числі: 3 400,00 грн- сума заборгованості за кредитом; 19 890,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом. Таким чином, відповідно до умов Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача щодо сплати процентів за користування кредитними коштами не в повному обсязі, що не протерічить нормам діючого законодавства та відповідає змісту статті 514 ЦК України. ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом лише в частині нарахованих процентів за період з 30.11.2021, а саме в розмірі 23 290,00 грн. Право вимоги за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 25 786,96 грн не перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», що і відображене в розрахунку заборгованості за договором, наданим товариством при укладенні Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги, що укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2113416162141 від 14.05.2021 в сумі 66 057,92 грн, яка складається із: 3 400,00 грн суми заборгованості за кредитом; 19 890,00 грн суми заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом станом на 30.11.2021, права вимоги за якими перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал»; 42 767,92 грн суми заборгованості за нарахованими відповідно до умов Договору процентами за користування кредитом за період з 01.12.2021 по 13.03.2022. ТОВ «Коллект Центр» після набуття права вимоги за Договором нарахування процентів не здійснювало. Загальний розмір заборгованості за Договором №2113416162141 від 14.05.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 66 057,92 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту) - 3 400,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 62 657,92 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 39 458, 36 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту) - 3 400,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 36 058,36 грн. Також позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн ( а.с. 3-7). Ухвалою судді від 20 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 18 грудня 2024 року (а.с.54). Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року за заявою відповідача від 18.12.2024 продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву до 01 січня 2025 року включно, у зв`язку з чим оголошено перерву в судовому засіданні до 14 січня 2025 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України ( а.с. 69-71). 02 січня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд» 01.01.2025, в якому він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на відсутність доказів отримання ним кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі та користування ними. Зазначав, що має картку № [NUMBER] , фотокопію якої додав до відзиву, проте не пам`ятає чи мав інші платіжні картки, про що зробив відповідні запити до банку. Вказував, що у разі доведеності отримання грошових коштів, розмір заборгованості складатиме згідно з графіком платежів 4 624,00 грн ( 3 400,00 грн тіло+ 1 224,00 грн проценти) за 18 днів. Орієнтовна загальна вартість судових витрат відповідача за отримані правничі послуги у справі становить 10 000,00 грн ( а.с. 77-80). 09 січня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, сформована в системі «Електронний суд» 08.01.2025, в якій представник позивача Ткаченко М.М. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Вказувала, що укладений кредитний Договір між первісним кредитором та відповідачем, відповідає формі, передбаченій статтями 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Без отримання відповідачем листа на електронну пошту та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. Сторонами при укладенні договору досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Пунктом 1.9. договору передбачено, що граничний строк кредитування ( строк дії кредитного договору): 1 рік. Враховуючи, що Договір було укладено 14.05.2021, граничний строк кредитування ( строк дії кредитного договору) закінчився 14.05.2022. Таким чином, період з 14.05.2021 по 14.05.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитиними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось за період з 14.05.2021 по 13.05.2021, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в кредитному договорі та в заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов Договору відсоткова ставка за перші 18 днів становить 2% на день, з 19 по 33 день - 3,64 % на день, з 34 по 48- 5,02 % на день, в подальшому - 7,67% на день. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору та контррозрахунок заборгованості, здійснений відповідачем. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених кредитором розрахунків. Відповідач не додав до відзиву докази понесення витрат на правничу допомогу, тому витрати, заявлені відповідачем, є безпідставними, а їх розмір завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим необхідно відмовити в їх задоволенні або суттєво зменшити їх розмір ( а.с. 85-91). Ухвалою суду від 14 січня 2025 року в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку для подання відповіді на відзив відмовлено, продовжено ТОВ «Коллект Центр» строк для подання відповіді на відзив ( а.с.112-113). Ухвалою суду від 14 січня 2025 року поновлено ТОВ « Коллект Центр» строк для подання клопотання про витребування доказів, клопотання про витребування доказів задоволено частково, витребувано в АТ «Державний ощадний банк України» інформацію про те, чи видавалась АТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] ( РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка № [NUMBER] ; якщо видавалась, надати ідентифікаційні дані власника картки та повний номер карткового рахунку № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані ( номер телефону, адресу електронної пошти тощо); інформацію про те, чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 400,00 грн, які 14.05.2021 були на неї перераховані, тобто виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за карткою № [NUMBER] за період з 14.05.2021 по 14.06.2021; інформацію щодо номеру телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 14.05.2021 по 14.06.2021. Цією ухвалою судове засідання відкладено на 30 січня 2025 року на підставі пункту 4 частини другої статті 223 ЦПК України ( а.с.114-117). Ухвалою суду від 30 січня 2025 року поновлено відповідачу строк для подання клопотання про витребування доказів, яке завдоволено, витребувано в Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» інформацію про те, чи здійснювався платіж 31 травня 2021 року з карткового рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), у розмірі 1 224 гривні. Якщо здійснювався, зазначити розрахунковий рахунок та найменування отримувача перерахованих 31 травня 2021 року з карткового рахунку № [NUMBER] коштів у сумі 1 224 гривні. Цією ухвалою відкладено судове засідання на 18 лютого 2025 року на підставі пункту 4 частини другої статті 223 ЦПК України ( а.с.138-141). 18 лютого 2025 року від відповідача в системі «Електронний суд» надійшли додаткові письмові пояснення. Відповідач зазначав, що позивач втратив право вимагати від споживача сплати платежів згідно з новим графіком платежів, розрахованим на підставі підвищеної процентної ставки, оскільки не виконав вимоги, передбчені частинами 4-6 статті 11 Закону України « Про споживче кредитування», доказів повідомлення зі збільшеною відсотковою ставкою позивачем не надано, як і не надано нового графіку погашення кредитної заборгованості. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позикодавцем ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування позикою за період з 01 червня 2021 року по 30 листопада 2021 року, є безпідставною та задоволенню не підлягає. Крім того, відповідно до частини 3 статті 21 Закону України « Про споживче кредитування» законодавець передбачив, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Враховуючи суму кредиту 3 400,00 грн, заборгованість не може бути 6 800,00 грн. З огляду на викладене, відповідач визнає позовні вимоги частково на суму 4 624,00 грн. Також відповідач просив зменшити розмір правничої допомоги з урахуванням вимог розумності, справедливості, співмірності таких витрат зі складністю справи, з 13 000,00 грн до 3 000,00 грн (а.с.159-162). 26 лютого 2025 року від позивача в системі «Електронний суд» надійшли додаткові письмові пояснення, в яких представник позивача Ткаченко М.М. зазначила, що незгода відповідача з розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій контррозрахунок. Відповідач не надав доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування суми заборгованості за відсотками, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору. Пунктом 1.9. договору визначено, що граничний строк кредитування ( строк дії кредитного договору) закінчився 14.05.2022. Таким чином, період з 14.05.2021 по 14.05.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось за період з 14.05.2021 по 13.05.2022, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в кредитному договорі та в заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за перші 18 днів становить 2% на день, з 19 по 33 день - 3,64 % на день, з 34 по 48 - 5,02 % на день, в подальшому - 7,67 % на день. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору, а лише відсотки, у розмірі та строк, погоджений сторонами. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення не передбачено чинним законодавством. З тлумачення умов договору чітко вбачається, що 18 днів- це приблизний строк повернення коштів, а 365 днів- крайній строк користування кредитом. Таким чином, в умовах довогору відсутня двозначність, вони є очевидними та зрозумілими, тому в даній справі не підлягає застосуванню частина восьма статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає доказів на підтвердження такої позиції ( а.с. 176-180). Представник позивача - адвокат Змієвська Т.П. у судовому засіданні 18 лютого 2025 року позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та відповіді на відзив. 18 лютого 2025 року в судовому засіданні за клопотанням представника позивача було оголошено перерву в судовому засіданні до 05 березня 2025 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України ( а.с. 168). Представник позивача та відповідач у призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, що підтверджується довідками про доставку судової повістки до електронного кабінету позивача та відповідача ( а.с. 174-175). Від представника позивача- адвоката Змієвської Т.П. надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд», в якій вона просила розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Через неявку в призначене судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 14 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладений Договір про надання фінансових послуг №2113416162141 «Стандартний» ( далі -договір, кредитний договір) в електронній формі шляхом його підписання відповідачем 14.05.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором S1, паперова копія якого додана до позовної заяви, відповідно до пункту 1.1. якого за цим договором Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка погоджується сторонами у анкеті-заяві та складає 3 400,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, нараховані відповідно до умов цього договору, його додатків та правил ( а. с. 8-10). Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається на строк, зазначений у анкеті-заяві та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є його невід`ємною частиною. Пунктом 1.3 договору передбачено, що орієнтовний строк повернення кредиту - 18 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 18 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. За умовами п.1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування ( далі процентна ставка) протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів не пізніше орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4 «а»; в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б»; г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в». За правилом п.1.4.1. договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 18 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом ( п. 1.4.2). Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору):1 рік. Перед укладенням договору про надання фінансових послуг №2113416162141 «Стандартний» від 14.05.2021 [PERSON] підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором S3 заяву - анкету ( для отримання кредиту), яка є Додатком № 1 до кредитного договору, в якій зазначив прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, РНОКПП, адресу зареєстрованого місця проживання, роботи, розмір доходу, номер мобільного телефону [NUMBER] , електронну адресу та номер карткового рахунку [NUMBER] , на який просив перерахувати кредит у розмірі 3 400,00 грн та зазначив орієнтовний строк для повернення кредиту - 18 днів з моменту отримання кредиту (а. с. 10 зв. ст.). Додатком №2 до кредитного договору є графік платежів, який також підписаний 14.05.2021 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором S3, в якому зазначено, що 14.05.2021 видано кредит у сумі 3 400,00 грн, який підлягає поверненню протягом 18 днів, тобто до 31.05.2021 з виплатою процентів за користування кредитом у сумі 1 224,00 грн, загальна вартість кредиту - 4 624,00 грн ( а.с. 11). Позивач додав до позовної заяви паспорт споживчого кредиту інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), в якому зазначені інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, які співпадають з умовами укладеного сторонами договору, який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором S3 14.05.2021 ( а.с. 12-13). Як вбачається із інформації щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинення товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею із зазначенням часу та дати таких дій: 14.05.2021 з 07:18:48 до 07:34:20 відбулась реєстрація клієнта (або вхід з використанням логіну та паролю, якщо реєстрація відбулася раніше); 14.05.2021 з 07:24:56 до 07:34:20 клієнтом заповнено загальні дані; 14.05.2021 о 07:34:20 до 07:34:20 клієнтом заповнено адресу; 14.05.2021 о 07:26:46 клієнтом заповнено соціальну інформацію; 14.05.2021 о 07:26:46 клієнтом заповнено місце роботи/навчання; 14.05.2021 о 07:32:58 відбулась верифікація карти через ВФП, клієнтом вказано карту [NUMBER] ; 14.05.2021 о 07:34:20 клієнтом здійснено вибір суми, вказано 3 400,00 грн та строку займу, вказано 18 днів; 14.05.2021 о 07:32:58 клієнтом здійснено направлення оферти, ознайомлення та погодження з Правилами та умовами позики, підтверджено згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій та проставлено «галочку» про ознайомлення; 14.05.2021 о 07:32:58 відбулось прийняття оферти шляхом відправки СМС з кодом та підтвердження заявки шляхом введення на сайті отриманого коду S3; 14.05.2021 о 07:32:53 проведено ідентифікацію та верифікацію за допомогою системи BankiD НБУ; 14.05.2021 о 07:32:58 підтверджено заявку, підписано кредитний договір в порядку, визначеному статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» ( а.с. 15-16). Відповідно до інформації б/н від 19.04.2024 ТОВ ФК «Вей Фор Пей» підтвердило ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що на підставі укладеного між Товариствами договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей Фор Пей» здійснено переказ грошових коштів за деталями транзакції: номер картки- [NUMBER] , власник (емітент) банк -JSC OSCHADBANK, категорія картки - Visa, час запиту 14.05.2021 07:34:17; номер договору згідно інформації від кредитора 2113416162141, сума 3 400,00 грн; валюта UAН (а.с.16 зв.ст.). Як вбачається з інформації №46/1211/8322/2025/БТ від 21.01.2025, яка надійшла від АТ «Ощадбанк» на виконання вимог ухвали суду від 14 січня 2025 року, в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] ( а.с.127). Згідно з ідентифікаційними даними власника платіжної картки та інформацією щодо фінансового номера, яка надана АТ «Ощадбанк» на виконання вимог ухвали суду від 14 січня 2025 року в електронному вигляді на СD-R диску, до банківської платіжної картки № [NUMBER] в АТ «Ощадбанк» [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] , вказано фінансовий номер клієнта: [NUMBER] (а.с.128). Відповідно до виписки про рух коштів по банківському рахунку [NUMBER] за період з 14 травня 2021 року по 14 червня 2021 року, що надана АТ «Ощадбанк» на виконання вимог ухвали суду від 14 січня 2025 року в електронному вигляді на СD-R диску ( у вигляді таблиці формату Exel та текстового файлу з розширенням .txt), 14.05.2021 відбулось зарахування переказу на суму 3 400,00 грн ( а.с. 128). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №2113416162141 від 14.05.2021, складеним ТОВ «Служба миттєвого кредитування», вбачається, що станом на 30.11.2021заборгованість [PERSON] становила 49 076,96 грн, з яких: 3 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 45 679,96 грн - заборгованість за відсотками. У колонці третій вказана заборгованість за відсотками зі значенням: -25 786,96 грн та вказано загальну заборгованість: 23 290,00 грн, з яких: тіло- 3 400,00 грн; відсотки -19 890,00 грн ( а.с. 17-18). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 01 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 1-12 від 01.12.2021 (а. с. 21-23). Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 за цим договором клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги в сумі 60 168 947,00 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань, за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається ( п. 2.4. Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021). Згідно з п. 6.1.4. Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання Реєстру боржників (Додаток № 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. За змістом п. 7.1. Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 5 535 543,12 грн. Відповідно до п. 14.1. Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов`язань. Як вбачається з платіжного доручення № 30760018 від 03.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 5 535 543,12 грн згідно з Договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021 (а.с.23). Відповідно до Реєстру боржників, що є Додатком № 3 до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, укладеним між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал», Витягу з вказаного Реєстру боржників, Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право вимоги до боржника [PERSON] за Договором про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021 на суму заборгованості 23 290,00 грн, яка складається із : 3 400,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 19 890,00 грн заборгованості за процентами (а. с. 24 -26). Згідно з Актом приймання - передавання реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021, що є Додатком №4 до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, складеним 03.12.2021, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали цей акт про те, що на виконання умов Договору факторингу, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв відповідно Реєстр боржників в електронному вигляді на флеш-носії у розмірі 12,9 Мбайт; відповідно до цього Реєстру боржників клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по божниках в кількості 31632 ( а.с. 23 зв.ст.). Відповідно до Акту приймання-передавання Реєстру боржників за Договором факторингу №1-12 від 01.12.2021, складеного 03.12.2021, ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали цей акт про те, що на виконання умов Договору факторингу, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 31 632 штук, після чого, з урахуванням умов Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей ( а.с.23 зв.ст.). Таким чином, вказаний договір набув чинності, за яким згідно з Актом приймання -передавання Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021, підписаним 03.12.2021 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», Реєстром боржників, вимоги до боржника [PERSON] за Договором про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021 перейшли до ТОВ «Вердикт Капітал» на суму заборгованості 23 290,00 грн, яка складається із : 3 400,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 19 890,00 грн заборгованості за процентами. 10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 (а. с. 27-30). Згідно з п. 2.1. Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Як зазначено в п. 5.2. Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4). За змістом п. 7.1. Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 794 503,18 грн. Згідно з п. 7.2. Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 ціна договору сплачується новим кредитором кредитору, в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п. 12 цього Договору, або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку, визначеному п. 5.6.2. цього Договору, протягом 1 065 календарних днів з дати підписання сторонами цього Договору. Пунктом 11.6. Договору №10-03/2023/01про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 передбачено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки). Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами та скріплення відтисками печаток сторін (за наявності). Як вбачається із Реєстру боржників, що є Додатком №3 до Договору № 10-03/2023 /01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, підписаного генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» та представником ТОВ «Коллект Центр», ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржника [PERSON] за Договором №2113416162141 від 14.05.2021 на суму заборгованості 66 057,92 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 400,00 грн, заборгованості за процентами - 62 657,92 грн (а. с. 31-33). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, складеного 10.03.2023, ТОВ «Вердик Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» склали цей Акт про те, що на виконання умов Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кількістю 29 141. Після цього, з урахуванням умов Договору № 10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей ( а. с. 30). З Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023, складеного між ТОВ «ТОВ «Коллект Центр» ( Сторона 1) та ТОВ «Вердикт Капітал» ( Сторона 2), вбачається, що сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у п.1 та п.2 цього Акта, зокрема, за Договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 на суму 794 503,18 грн, і таким чином з моменту підписання цього акта вважатимуть, зокрема: зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2 ( п.1) припиняються в повному обсязі в сумі 1 138 105,89 грн; зобов`язання Сторони 2 перед Стороною 1 ( п.2) припиняються частково в сумі 1 138 105,89 грн ( а.с. 30 зв.ст.). Таким чином, Договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 набув чинності, за яким згідно з Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, підписаним 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», Реєстру боржників, право вимоги до боржника [PERSON] за Договором про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021 перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором №2113416162141 від 14.05.2021 станом на 10.03.2023 становить 66 057,92 грн і складається із: заборгованості за основною сумою кредиту - 3 400,00 грн; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги - 19 890,00 грн; нарахованих відсотків згідно з кредитним договором - 42 767,92 грн ( а.с. 19). Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України) За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України). З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що Договір про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021 укладений в електронній формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність умовам закону, в тому числі Закону України « Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19, від 12 січня 2021 року в справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі №234/7159/20. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( частина перша статті 611 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу ( частина перша сттатті 1050 ЦПК України). За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію електронного Договору про надання фінансових послуг № 2113416162141 від 14.05.2021, який містить інформацію про його підписання електронним підписом обома сторонами договору. Зокрема, [PERSON] підписав Договір №2113416162141 від 14.05.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором S3, номер телефону: [NUMBER] ( а.с. 8-10). Також позивачем надано інформацію щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинення товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею із зазначенням часу та дати таких дій ( а.с. 15-16). На підтвердження перерахування відповідачу коштів на його картковий рахунок позивач надав інформацію б/н від 19.04.2024 ТОВ ФК «Вей Фор Пей», яке підтвердило ТОВ «Служба миттєвого кредитування» здійснення переказу грошових коштів на картку [NUMBER] , емітентом якої є АТ «Ощадбанк», 14.05.2021 о 07:34:17 за договором згідно інформації від кредитора 2113416162141, на суму 3 400,00 грн ( а.с.16 зв ст.). За клопотанням позивача про витребування доказів на виконання вимог ухвали суду від 14 січня 2025 року АТ «Ощадбанк» надало у паперовому вигляді інформацію №46/1211/8322/2025/БТ від 21.01.2025, згідно з якою в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , а також надало в електронному вигляді інформацію про відкриття в АТ «Ощадбанк» [PERSON] до банківської платіжної картки № [NUMBER] рахунку [NUMBER] , про фінансовий номер клієнта: [NUMBER], та виписку про рух коштів по банківському рахунку [NUMBER] за період з 14 травня 2021 року по 14 червня 2021 року ( у вигляді таблиці формату Exel та текстового файлу з розширенням .txt), згідно з якою 14.05.2021 відбулось зарахування переказу на суму 3 400,00 грн ( а.с. 127-128). Суд враховує, що виписка про рух коштів по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому є належним доказом, який підтверджує факт перерахування грошових коштів на картку відповідача у розмірі 3 400,00 грн, передбаченому умовами Договору про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021. Зазначені обставини свідчать про належне укладення Договору про надання фінансових послуг № 2113416162141 від 14.05.2021 та отримання грошових коштів позичальником, в тому числі погодження позичальника [PERSON] з умовами вказаного Договору шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Виходячи з наведеного, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача про відсутність доказів отримання ним кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі та користування ними. Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021 виконав у повному обсязі, а саме перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 3 400,00 грн. Натомість відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконав свої зобов`язання за Договором про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021, тому позивач, якому перейшло право вимоги за вказаним договором, отримав право на задоволення своїх вимог кредитора шляхом стягнення заборгованості. Як вбачається з позовної заяви, позивач, враховуючи принципи розумності, співмірності та пропорційності, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 39 458,36 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 3 400,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 36 058,36 грн. Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, виходить із такого. В п. 9 Договору про надання фінансових послуг № 2113416162141 від 14.05.2021 сторони погодили, що граничний строк кредитування ( строк дії кредитного договору) - 1 рік. Отже, нарахування відсотків не може виходити за обумовлені сторонами межі строку кредитування. З досліджених судом доказів вбачається, що кредитні кошти виплачені відповідачеві 14.05.2021 у сумі 3 400,00 грн. За умовами п.1.4 Договору про надання фінансових послуг № 2113416162141 від 14.05.2021 проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (далі процентна ставка) протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту. Згідно з п.п. «а» п.1.4 та п. 1.3 договору у перші 18 днів користування кредитними коштами ( в період орієнтовного строку повернення кредиту) проценти нараховуються у розмірі 2% за кожен день користування кредитом, але за умови сплати всіх нарахованих процентів не пізніше орієнтовного строку повернення кредиту. Тобто за період з 14.05.2021 по 31.05.2021 розмір нарахованих процентів становить 68,00 грн за день ( 3 400,00 грн:100 х 2%=68,00 грн) та 1 224,00 грн за вказаний період ( 68,00 грн х 18 днів = 1 224,00 грн). Відповідно до п.п. «б» п.1.4 Договору, починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4 «а», тобто 3,64 % ( 2%+ 1,64%=3,64%), що становитиме 123,76 грн за день ( 3 400,00 грн : 100 х 3,64 %=123,76 грн). Таким чином, виходячи з положень п. 1.4 Договору, за наступні 14 днів користування кредитними коштами з 01.06.2021 по 14.06.2021 розмір нарахованих процентів становитиме 1 732,64 грн (123,76 грн х 14 днів = 1 732,64 грн). За змістом п.п. «в» п. 1.4 договору, починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б» та складе 5,02 % (3,64 % + 1,38 %=5,02%), що становитиме 170,68 грн за день ( 3 400,00 грн : 100 % х 5,02 %= 170,68 грн). Таким чином, виходячи з положень п. 1.4 Договору, за наступні 15 днів користування кредитними коштами з 15.06.2021 по 29.06.2021 розмір нарахованих процентів становитиме 2 560,20 грн (170,68 грн х 15 днів = 2 560,20 грн). Згідно з п.п. «г» п. 1.4 договору, починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в» та складе 7,67 % (5,02 % +2,65 %= 7,67 %), що становитиме 260,78 грн в день ( 3 400,00 грн :100 х 7,67 % = 260,78 грн). Враховуючи розмір відсотків за один день користування кредитними коштами, передбачений умовами договору: 2% за перші 18 днів; 3,64 % за наступні 14 днів; 5,02 % за наступні 15 днів та 7,67 % за кожний наступний день в межах строку кредитування, який становить один рік, сума заборгованості за відсотками в розмірі 36 058,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, не виходить за межі строку кредитування, визначеного сторонами в п. 1.9 Договору про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021. Доводи відповідача про те, що у разі доведеності отримання грошових коштів розмір заборгованості складатиме згідно з графіком платежів- 4 624,00 грн (3 400,00 грн тіло +1 224,00 грн проценти), суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються умовами Договору про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021, з яких вбачається, що такий розрахунок можливий виключно у разі дотримання визначеного сторонами орієнтовного строку повернення кредитних коштів та вище викладеними обставинами. При цьому, відповідач не надав суду доказів дотримання ним орієнтовного строку повернення кредиту відповідно до графіка платежів, що є Додатком №2 до Договору про надання фінансових послуг. Натомість платіж на суму 1 224,00 грн, який відповідач мав сплатити 31.05.2021, тобто на 18 день з моменту отримання кредиту згідно з графіком платежів, який був ним ініційований з банківського рахунку № [NUMBER] ( картка № [NUMBER] ) від 31.05.2021 на вказану суму, не був проведений у зв`язку з недостатньою кількістю грошових коштів на вищевказаному рахунку, що підтверджується інформацією №46/12-11/15983/2025/195 від 07.02.2025, яка була витребувана за клопотанням відповідача та надійшла на виконання вимог ухвали суду від 30 січня 2025 року ( а.с.153). Отже, доказів повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором процентів відповідач суду не надав, тому вказаний розмір процентів, які позивач просить стягнути, [PERSON] не спростованано. Суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача, наведені в додаткових письмових поясненнях, про втрату позивачем права вимоги до споживача за новим графіком платежів, розрахованим на підставі підвищеної процентної ставки у зв`язку з невиконанням позивачем вимог, передбачених частинами 4-6 статті 11 Закону України « Про споживче кредитування»; ненадання позивачем доказів повідомлення зі збільшеною відсотковою ставкою; відсутність правових підстав для нарахування після закнічення строку кредитування передбачених договором процентів, а також посилання на частину третю статті 21 Закону України « Про споживче кредитування», оскільки вказані доводи сформульовані відповідачем без урахування умов Договору про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021, укладеного між первинним кредитором та [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною другою статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, а також меж заявлених позовних вимог, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язань з укладеного договору та його неналежного виконання відповідачем, суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №2113416162141 від 14.05.2021 у розмірі -39 458, 36 грн, з яких: 3 400,00 - грн заборгованість за основним зобов`язанням ( тілом кредиту); 36 058,00 грн- заборгованість за процентами. Інші доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях, не спростовують вказаних висновків суду. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. В позовній заяві ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача на його користь судові витрати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 гривень. У додаткових письмових поясненнях відповідачем заявлено клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн, яке обґрунтовано посиланням на врахування вимог розумності, справедливості, співмірності таких витрат зі складністю справи. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 3) розподіл судових витрат (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з вимогами частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. При цьому за змістом положень цивільного процесуального законодавства, поняття «зменшення судових витрат» та «розподіл судових витрат» є розбіжними. Так, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині третій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved