Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

25 жовтня 2013 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання частково незаконним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання частково недійсним договору дарування, визначення часток у спільній частковій власності, у якій позивачі просять: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ММР від 24.05.2002 р. №410 в частині зміни ідеальних часток у домоволодінні по [ADDRESS] ; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 03.06.2002р., зареєстроване КП ММБТІ за № 747; визнати недійсним п.1.2 Договору дарування, укладеного між [PERSON] і [PERSON] в частині відчуження 6/100 частки домоволодіння; визначити частки співвласників домоволодіння по [ADDRESS] наступним чином: [PERSON] 3/100 частки; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 13/100 частки; [PERSON] 7/100 частки; [PERSON] 7/100 частки; [PERSON] 19/100 частки; [PERSON] 9/100 частки; [PERSON] 12/100 частки; [PERSON] 1/20 частки; [PERSON] 3/40 частки; [PERSON] 3/40 частки; [PERSON] 3/40 частки. Позов обґрунтований тим, що частки співвласників не відповідають часткам, які належать позивачам та [PERSON] на праві власності. На час придбання 25.02.20005 [PERSON] 6/100 часток у [PERSON] , частки позивачів були визначені як 10/100. В той же час, за матеріалами інвентаризаційної справи діду позивачів [PERSON] належало 17/100 часткок та його спадкоємцями отримано у спадщину [PERSON] 4/100 часток, [PERSON] 4/100 часток. Також [PERSON] як дружина отримала 8/100 часток, а всього 14/100 часток на праві власності. 26.06.1979 [PERSON] подарувала [PERSON] 1/10 (10/100) часток. Таким чином частка [PERSON] станом на 1979 р. становила 3/100, а частка [PERSON] 13/100. Спадкоємцями [PERSON] є позивачі. [PERSON] отримала у спадщину від [PERSON] 3/100 часток домоволодіння. Таким чином, станом на 2005 р. [PERSON] належало 3/100, а позивачам 14/100, зазначеної в КП ММБТІ як 57/400. Рішенням виконкому ММР від 24.05.2002 р. № 410 змінено ідеальні частки власникам житлового будинку по [ADDRESS] , а саме: частка [PERSON] визначена як 6/100 частки, частка позивачів 10/100. Вказане рішення позивачі вважають недійсним, оскільки спірне рішення прийнято за відсутності факту перебудов або добудови будинку, відсутності згоди всіх співвласників. В зв`язку з відсутністю підстав для зміни ідеальних часток, неправомірністю прийнятого рішення виконкомом, підлягає визнанню недійсним і свідоцтво про право власності на домоволодіння від 03.06.2002, зареєстроване за [ADDRESS] , видане на підставі цього рішення. Також договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає визнанню частково недійсним, оскільки через неправомірну зміну часток, відчужена частка, яка не належала продавцю. Враховуючи неправомірність рішення про зміну ідеальних часток у домоволодінні, позивачі також просять визначити частки у спірному домоволодінні. 28.11.2013 ухвалою судді Гаврасієнко В.О. відкрито провадження у справі. 31.01.20214 року надійшли заперечення представника відповідача [PERSON] , які обґрунтовані тим, що розрахунки позивачів є помилковими, оскільки у 1992 р. був здійснений перерахунок частко і [PERSON] відповідно до технічної документації належало 7/100 часток домоволодіння, з яких 1/100 частка не узаконений сарай, який був знесений і здійснено перерахунок. Позивачам було відомо про перерахунок часток з дати рішення про перерахунок часток, а не з дати звернення із позовом про усунення перешкод у користуванні майном, тому ними пропущені строки позовної давності. Також у позові вказані третіми особами не всі співвласники. Просив відмовити у задоволенні позову. 11 березня 2014 року надійшла заява представника виконавчого комітету Миколаївської міської ради про розгляд справи без його участі. 25.06.2014 головуючим суддею у справі визначено суддю Андрощука В.В. 26 вересня 2014 року надійшла збільшена позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Заводської районної адміністрації виконавчого комітету Миколаївської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», в якій позивачі додають вимогу про визнання незаконним та скасування рішення Заводської районної ради народних депутатів м. Миколаєва №40 від 17.01.1986 р. в частині зміни ідеальних часток у домоволодінні по [ADDRESS] . Позовна заява в цій частині обґрунтована тим, що у 1986 році БТІ самовільно всупереч правовстановлюючим документам, без врахування рішень районної ради визначила частки. 20 жовтня 2014 року надійшла заява представника виконавчого комітету Миколаївської міської ради про розгляд справи без його участі. 15 квітня 2015 року надійшла заява представника адміністрації Заводського району ММР про розгляд справи за його відсутності. 02 червня 2015 року надійшов відзив представник виконавчого комітету ММР, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ММР від 24.05.2002 №410 в частині зміни ідеальних часток по [ADDRESS] , посилаючись на законність вказаного рішення. 13 жовтня 2015 року надійшла заява про застосування строків позовної давності. Ухвалою суду від 20 січня 2016 року за клопотанням позивачів призначено судово-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. 21.07.2017 головуючим суддею у справі визначено суддю Біцюка А.В. 22 грудня 2018 року надійшов висновок експерта № 17-1067/1068/1069 від 30.08.2018. Ухвалою суду від 29 рудня 2018 року поновлено провадження у справі. 17 травня 2019 року головуючим у справі визначено суддю Сухаревич З.М. Ухвалою суду від 21 травня 2019 року прийнято справу до провадження призначено підготовче засідання. 06 серпня 2019 року надійшла заява представника виконавчого комітету Миколаївської міської ради про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 23 січня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року за клопотанням позивача [PERSON] призначено судово-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. 13 січня 2023 року до суду надійшли матеріали справи з повідомленням про неможливість дачі висновку. Ухвалою суду від 18 січня 2023 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 18 липня 2024 року залучено до участі у справі правонаступника [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Позивачі в судове засідання повторно не прибули, причини не повідомили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Представники виконкому ММР та адміністрації Заводського району ММР протягом розгляду справи подавали заяви про розгляд справи без їх участі. Інші учасники справи в судове засідання повторно не прибули, причину не повідомили. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а тому суд вважає можливим розглянути справу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на повагу до житла. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом частини 3 статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом, зареєстрованого в реєстрі №5-3882 державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори 29.10.1976 р., спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Спадкове майно складається з 17/200 часток домоволодіння по [ADDRESS] . 26 червня 1979 року [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві власності 1/10 частину домоволодіння в [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.10.1976 р. № 5-3882 та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого 29 жовтня 1976 р. за № 5-3888 (том. 1 а.с. 34). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 23 червня 1983 р. державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є дружина [PERSON] , неповнолітні дочки [PERSON] та [PERSON] . Спадкове майно складається, серед іншого, з 57/400 (14/100) часток домоволодіння по [ADDRESS] (том 1 а.с. 32-33). 18 жовтня 1985 року рішенням виконкому Заводської районної ради народних депутатів № 358 списано з обліку 13/100 часток домоволодіння по [ADDRESS] (том 2 а.с. 13). 07 січня 1986 р. інженером Миколаївського МБТІ складено Акт опитування про належність будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (том 2 а.с. 14-15). Рішенням виконкому Заводської районної ради народних депутатів від 17.01.1986 р. № 40 за заявою співвласників встановлені ідеальні частки домоволодіння по [ADDRESS] та 13.02.1986 року видані свідоцтва (том 2 а.с. 16-26, 123-126). Відповідно до\~висновку КП\~«Миколаївське міжміське\~бюро технічної\~інвентаризації» від\~14.05.2002,\~домоволодіння по\~ [ADDRESS] належить: [PERSON] 9/100; [PERSON] 15/100; [PERSON] , [PERSON] 3/20; [PERSON] 1/20; [PERSON] 7/100; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 3/100; [PERSON] 1/25; безгосподарна частина 1/25; [PERSON] 11/100; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 3/25; [PERSON] 3/20. Рішенням виконкому Заводського району від 08.02.02 №29 [PERSON] затверджено акт прийняття до експлуатації житлової прибудови [PERSON] , у зв`язку з чим змінилась вартість домоволодіння і таким чином ідеальні частки співвласників становлять: [PERSON] 7/100; [PERSON] 26/100; [PERSON] , [PERSON] 15/100; [PERSON] 5/100; [PERSON] 6/100; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 3/100; [PERSON] 4/100; безгосподарна частина 3/100; [PERSON] 9/100; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 10/100; [PERSON] 12/100. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.05.2002 р. №410 затверджено вказані вище ідеальні частки власникам домоволодіння по [ADDRESS] (том. 1 а.с. 162). 25 лютого 2005 року між [PERSON] (дарувателька) та [PERSON] (обдарована) укладено договір дарування, предметом якого є 6/100 часток домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , яка належала дарувательці на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 03.02.2002 виданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого станом на 07.12.2008, власниками вказаного будинку є: [PERSON] 6/100 частки; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 10/100 частки (по 10/300); [PERSON] 7/100 частки; [PERSON] 7/100 частки; [PERSON] 19/100 частки; [PERSON] 9/100 частки; [PERSON] 12/100 частки; [PERSON] 1/20 частки; [PERSON] 3/40 частки; [PERSON] 3/40 частки; [PERSON] 3/40 частки. Відповідно до висновку експерта № 17-1067/1068/1069 (том 2 а.с. 103-131), по першому\~питанню: ідеальні частки співвласників домоволодіння по [ADDRESS] станом на 17.10.1985 року, відповідно до матеріалів технічної інвентаризації складають: [PERSON] 8/100; [PERSON] 12/100; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 14/100; [PERSON] 6/100; [PERSON] 3/100; [PERSON] 11/100; [PERSON] 7/100; [PERSON] 3/100; [PERSON] 8/100; [PERSON] 9/100; [PERSON] 6/100; [PERSON] 13/100. Разом 100/100 (одиниця) часток. По другому питанню: рішенням від 18.10.1985 року № 358 виконком Заводської районної ради вирішив списати з обліку 13/100 часток домоволодіння, належних [PERSON] на праві приватної власності по [ADDRESS] . 13/100 часток домоволодіння належних [PERSON] необхідно було перерахувати всім співвласникам згідно їх ідеальних часток. Згідно справки-характеристики БТІ від 27.05.1985 року частка [PERSON] в домоволодінні по [ADDRESS] складає 11/100, а не 13/100, як вказано в Рішенні від 18.10.1985 року № 358. На підставі вище викладеного відповісти на питання, як підлягали перерахунку ідеальні частки домоволодіння відповідно до рішення Заводського райвиконкому №358 від 18.10.1985 року не є можливим. Слід зазначити, ідеальні частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] визначені Рішенням від 17.01.1986 року № 40 виконкома Заводської районної ради приймались на підставі ідеальних часток визначених актом опитування від 07.01.1986 року. По третьому питанню: Ідеальні частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] відповідно до рішення Заводського райвиконкому від 18.10.1985 року №358 не підлягали. По четвертому питанню: Ідеальні частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] станом на 07.01.1986 за відсутності складання акту опитування від 07.01.1986 р. не є можливим з причин не співпадіння частки співвласника домоволодіння [PERSON] прописаній Рішенням від 18.10.1985 року № 358 виконкому Заводської районної ради та в справці-характеристиці БТІ від 27.05.1985. По п`ятому питанню: Ідеальні частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] за питанням №2 та не приймаючи до уваги рішення №40 від 17.01.1986 року станом на 23.05.2002 р. не є можливим з причини не співпадіння частки співвласника домоволодіння [PERSON] прописаній Рішенням від 18.10.1985 року № 358 виконкому Заводської районної ради та в справці-характеристиці БТІ від 27.05.1985. Позивачі не погоджуються з розміром ідеальних часток, визначених рішенням Заводської районної ради народних депутатів м. Миколаєва №40 від 17.01.1986р та рішенням виконавчого комітету ММР від 24.05.2002 р. №410 та відповідно і з виданим на їх підставі свідоцтвом про право власності від 03.06.2002р., зареєстроване КП ММБТІ за № 747 та договором дарування в частині відчуження 6/100 частки домоволодіння. Щодо правомірності рішення Заводської районної ради народних депутатів м. Миколаєва №40 від 17.01.1986 р. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР Затвердженої Заступник Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 19.01.1996 р. на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 ( z0031-96 ) від 13.12.95, Реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих (п. 1). Бюро технічної інвентаризації в своїй роботі по реєстрації будинків і домоволодінь зобов`язані: а) ознайомитись з документами, поданими установами, підприємствами, організаціями і окремими громадянами на підтвердження їх права власності на будинок (домоволодіння); б) з`ясувати підстави виникнення і порядок переходу до установи, підприємства, організації чи громадянина права власності, правильність оформлення документів, число учасників спільної власності і частку, яка належить кожному із співвласників (п. 21). Якщо один з власників спільного будинку з дозволу місцевого органу влади зробив прибудову або перебудову, внаслідок чого належна йому частка в загальній власності змінилась, і ніхто з співвласників цього не оспорює, орган комунального господарства, а де його немає - виконком місцевої Ради депутатів трудящих, за письмовою заявою співвласників і після належної перевірки, на підставі рішення виконкому про зміну часток, які належали співвласникам, і про оформлення права власності в нових розмірах, видає кожному з них замість правовстановлюючих документів, які вони мають, свідоцтва про право особистої власності на відповідну частку будинку (домоволодіння). Спори між співвласниками відносно належних їм часток у спільному будинку вирішуються судом в загальнопозовному порядку. (п. 26). В разі будівництва, з дозволу виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, будинку взамін старого, що підлягає знесенню, після закінчення будівництва та прийняття нового будинку в експлуатацію, забудовнику повинно бути видано на підставі відповідного рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих свідоцтво про право власності, а старий правовстановлюючий документ відбирається та погашається (п. 27). З матеріалів справи вбачається, що при винесенні виконавчим комітетом Заводської районної ради народних депутатів рішення Заводської районної ради народних депутатів м. Миколаєва №40 від 17.01.1986 р. вимоги вказаної Інструкції дотримані, зокрема, вказане рішення ухвалено за результатами розгляду заяви співвласників домоволодіння по [ADDRESS] , з проханням затвердити ідеальні частки в домоволодінні, які змінились в результаті побудови нового житлового будинку замість старого за рішенням № 90 Заводського виконкому народних депутатів від 18.02.1983 р., рішення № 76 Заводського виконкому народних депутатів від 19.02.1982 р. та № 354 від 18.10.1985 р. та № 61 від 20.02.1981 р.; інженером Миколаївського БТІ до винесення рішення з`ясовано число учасників спільної власності і частку, яка належить кожному із співвласників, про що свідчить Акт опитування про належність будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення ніким із співвласників не оскаржувалось протягом 27 років та наявними у цій справі доказами не доведена його неправомірність. Щодо правомірності рішення виконавчого комітету ММР від 24.05.2002 р. №410. Згідно ст.119 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на момент прийняття виконкомом Миколаївської міської ради оскаржуваного рішення, Коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні. Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. № 7/5, (у редакції на час винесення спірного рішення) оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком установленої форми (додаток 11): місцевими органами виконавчої влади, місцевого самоврядування: власникам спільних будівель, які на законних підставах зробили перебудову, прибудову, унаслідок чого змінилися належні їм частки. У разі, якщо співвласники не згодні змінити частки добровільно, це питання вирішується в судовому порядку (пункт 6.1.а). Підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити БТІ. (пункт 6.2). Як встановлено судом та зазначено вище, рішенням виконкому Заводського району від 08.02.02 №29 [PERSON] затверджено акт прийняття до експлуатації житлової прибудови Літ. Л, та у зв`язку з цим змінилась вартість домоволодіння і таким чином ідеальні частки співвласників становлять: [PERSON] 7/100; [PERSON] 26/100; [PERSON] , [PERSON] 15/100; [PERSON] 5/100; [PERSON] 6/100; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 3/100; [PERSON] 4/100; безгосподарна частина 3/100; [PERSON] 9/100; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 10/100; [PERSON] 12/100. Вказане визначено у висновку КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.05.2002 (том. 1 а.с. 137). Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.05.2002 р. №410 затверджено вказані вище ідеальні частки власникам домоволодіння по [ADDRESS] (том. 1 а.с. 162). Вказане рішення відповідає вимога ст. 119 ЦК УРСР 1963 року, Тимчасового положення та ніким із співвласників протягом 10 років не оспорювалось, наявними у цій справі доказами не доведена його неправомірність та неправильність перерахунку часток. Частиною першою статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до положень ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Судовим розглядом не встановлено невідповідність зазначених вище рішень органів місцевого самоврядування Конституції України або законам України, а тому підстави для задоволення позовних вимог у цій частині у суду відсутні. Щодо позовних вимог про визнання недійсними свідоцтва про право власності від 03.06.2002р., зареєстроване КП ММБТІ за № 747 та п. 1.2 Договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] в частині відчуження 6/100 частки домоволодіння, визначення часток співвласників, то вони мають похідний характер від попередніх вимог, а тому задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed