Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

30.09.2024 р. Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , за змістом якої просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 52250,18 грн. 19.08.2015 р. між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір №26252019019049, за умовами якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 7940 грн, який згодом було збільшено до 39527,45 грн. У порушення умов вищезазначеного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, у результаті чого станом на 01.07.2024 р. має заборгованість у розмірі 52250,18 грн, з яких: 39027,45 грн заборгованість за кредитом, 13222,73 грн заборгованість за процентами. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 52250,18 грн, а також понесені судові витрати. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Суд встановив, що 19.08.2015 р. між АТ «ПУМБ» та відповідачем було укладено кредитний договір №26252019019049, за умовами якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 7940 грн, який згодом було збільшено до 39527,45 грн. Згідно розрахунку банку, заборгованість відповідача перед банком станом на 01.07.2024 р. становить 52250,18 грн, з яких: 39027,45 грн заборгованість за кредитом, 13222,73 грн заборгованість за процентами. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх обов`язків за договором, позивачем було направлено вимогу про погашення заборгованості. Отже, в процесі судового розгляду встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, яка на теперішній час не повернута і цим порушуються права та інтереси АТ «ПУМБ». Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір,умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526, 530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ст.615 ЦК України). В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості не спростовано. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач порушив умови кредитного договору в частині погашення тіла кредиту та процентів, у зв`язку з цим банк набув права на дострокове стягнення кредитних коштів у повному обсязі. Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та ст.83,95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредита у розмірі 39027,45 грн та процентами у розмірі 13222,73 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК Українипередбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи вищенаведене, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved