Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулася до суду із позовом до Бишівської сільської ради Фастівського району (далі - відповідач), в якому вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, до дня його смерті проживала та вела спільне господарство його донька - [PERSON] , [INFO] , яка фактично спадщину прийняла, до пів року після його смерті вступила в управління спадковим майном, що підтверджується рішенням Макарівського районного суду Київської області №370/1690/13-ц від 28.08.2013 року. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, зокрема на: - земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB №0233176, який виданий громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Бишів», що знаходиться на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, на підставі рішення Макарівської РДА від 30.12.1996 року №548; - земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB №0233164, який виданий громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Бишів» [PERSON] , що знаходиться на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, на підставі рішення Макарівської РДА від 30.12.1996 року №548. Зазначену земельну частку (пай) відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB №0233164, [PERSON] фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично вступивши в управління спадковим майном. [PERSON] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею, до дня її смерті проживав та був зареєстрований її чоловік - [PERSON] , який фактично вступив в управління спадковим майном, прийняв спадщину та зберігав спадкове майно. Але за свого життя, право на належне йому спадкове майно після смерті дружини юридично не оформив, так як помер [INFO] . Спадкоємцем майна після смерті [INFO] [PERSON] є його донька - [PERSON] , [INFO] , яка до шести місяців фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивачка частину спадкового майна юридично оформила, зокрема на земельну частку (пай) відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB №0233176, проте нотаріусом останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB №0233164, у зв`язку із відсутністю оригіналу вказаного Сертифіката. Про втрату вказаного оригіналу Сертифіката на право на земельну частку (пай) розміщено оголошення в газеті «Макарівські вісті» №1 (11352) від 10.01.2025 року. На підставі викладеного, позивачка просила суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB №0233164, який виданий 15.01.1997 року громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Бишів», що знаходиться на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, на підставі рішення Макарівської РДА від 30.12.1996 року №548, та зареєстрованого 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0749. Ухвалою суду від 28.01.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.44). Ухвалою суду від 20.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10.03.2025 року (а.с.57). У судове засідання 10.03.2025 року учасники справи не прибули. Представник позивачки, адвокат Богданчук О.В., подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.67). Відповідно до поданого клопотання представника відповідача, останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами (а.с.63). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2002 року, виданого Бишівською сільською радою Макарівського району Київської області (а.с.15). До дня своєї смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право на: - земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB №0233176, який виданий громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Бишів», що знаходиться на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, на підставі рішення Макарівської РДА від 30.12.1996 року №548; - земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії KB №0233164, який виданий громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Бишів» [PERSON] , що знаходиться на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, на підставі рішення Макарівської РДА від 30.12.1996 року №548. Рiшенням Макарiвського районного суду Київської областi вiд 28.08.2013 року у справi №370/1690/13-ц, визнано за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Бишів», що знаходиться на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, розмір якої становить 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) - Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії KB №0233176, виданий 15.01.1997 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації №548 від 30.12.1996 року (а.с.16-18). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2023 року, виданого повторно Макарівським відділом актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.20). Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] (а.с.21), який фактично вступив в управління спадковим майном, прийняв спадщину, отримавши у володіння протягом 6 місяців сертифікат на право на земельну частку (пай), зберігав спадкове майно, та оскільки до дня її смерті разом з нею проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Бишівської сільської ради №452 від 23.05.2016 року (а.с.22), №453 від 23.05.2016 року (а.с.23), проте юридично не оформив. Позивачка є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копіями наступних документів, що містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.09.1963 року (а.с.9); свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.08.1980 року (а.с.10); свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.09.2004 року (а.с.11); свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.10.2004 року (а.с.12); свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2008 року (а.с.13); свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2011 року (а.с.14). Спадкоємицею майна після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, отримавши у володіння протягом 6 місяців документи на землю - сертифікат на право на земельну частку (пай) (а.с.19). Окрім того факт вступу позивачки у визначений законом строк в управління та володіння спадковим майном підтверджується вказаним рішенням Макарiвського районного суду Київської областi вiд 28.08.2013 року у справi №370/1690/13-ц. З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ №0233164 встановлено, що його видано 15.01.1997 року на підставі рішення Макарівської РДА від 30.12.1996 року №548, зареєстрованого 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну часту (пай) за №0749 на ім`я [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Бишів», розташованого на території Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.24). Згідно витягу з Протоколу №3-а зборів уповноважених членів КСП «Бишів» власників земельних часток (паїв) Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області від 20.05.2000 року, громадянці [PERSON] в результаті проведення розподілу та видалення в натурі земельних часток (паїв) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Бишів» було виділено в натурі земельну ділянку № [NUMBER] згідно схеми розподілу земельних ділянок та становить загальну площу 5,29 га (а.с.26). Проте, нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) після смерті її батька [PERSON] , оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (а.с.33). Хоча вказаний лист нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку із тим, що відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави, зазначені нотаріусами. При цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса - лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. А тому наявний в матеріалах справи лист приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Середюка О.П. від 08.01.2024 року №1/01-16 є достатнім доказом наявності у позивачки перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає їй право звернутись до суду із даним позовом. Факт втрати оригіналу сертифіката серії КВ №0233164 виданий 15.01.1997 року на ім`я [PERSON] підтверджується оголошенням в газеті Макарівські вісті №1 (11352) від 10.01.2025 року (а.с.25). Наявність інших спадкоємців судом не встановлено, що вбачається із Витягів зі Спадкового реєстру (а.с.27-32). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року (далі - ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ), та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно положень ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 Кодексу). Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР). Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548 ЦК УРСР). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Згідно ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка є спадкоємицею за законом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та позивач просив покласти такі витрати на нього.

Outcome: approved