Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» (далі ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф») звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики № 9123116 від 24 вересня 2020 року у розмірі 18\~683 грн. 74 коп., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~000 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 24 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено в електронній формі договір позики № 9123116. За умовами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] позику у розмірі 6\~000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 08 жовтня 2020 року, розмір процентів у день (процентна ставка базова/день) становить 1,60 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 2,70 %. Позикодавець виконав свої обов`язки у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами договору. 01 квітня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу № 016-010421 згідно якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». ТОВ «Сіроко Фінанс» у свою чергу, за договором факторингу № 20240205/2 від 05 лютого 2024 року відступило це право ТОВ «ФК «Артеміда-Ф».У зв`язку з укладенням договору факторингу позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», включно і до відповідача. Відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання, тому станом на 28 листопада 2024 року виникла заборгованість у розмірі 18\~683 грн. 74 коп., що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 6\~000 грн. 00 коп., залишок заборгованості по процентам за користування 9\~984 грн. 00 коп., інфляційне збільшення 2\~699 грн. 74 коп. З підстав стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» представника не направив, у позовній заяві просив суд проводити розгляд даної справи за відсутності представника товариства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористалась. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 вересня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 9123116. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та акцептована [PERSON] 24 вересня 2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором). Відповідно до умов договору позики (пункт 2, основні параметри) позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у розмірі 6\~000 грн. 00 коп., строком на 14 днів до 08 жовтня 2020 року, зі сплатою відсотків: розмір процентів у день (процентна ставка базова/день) становить 1,60 %, знижена процентна ставка становить 1,60 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 2,70 %. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з частиною третьою стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики виконало та надало їй позику в сумі 6\~000 грн. 00 коп., шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача. 01 квітня 2021 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 016-010421. Відповідно до умов вказаного договору факторингу та витягу з Реєстру прав вимог до договору факторингу ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 9123116 від 24 вересня 2020 року. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за договором позики листом, надісланим на поштову адресу відповідача. 05 лютого 2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» укладено договір факторингу № 20240205/2, за яким ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 9123116 від 24 вересня 2020 року. Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з умовами вищевказаних договорів відступлення прав вимоги та відповідно до вимог статей 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора. Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6\~000 грн. 00 коп. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог ТОВ «Сіроко Фінанс» в частині стягнення відсотків за кредитним договором у розмірі 9 984 грн. 00 коп. та інфляційні нарахуванняу розмірі 2\~699 грн. 74 коп., суд виходить з наступного. Відповідно до статті 536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 9\~984 грн. 00 коп. та інфляційні нарахуванняу розмірі 2\~699 грн. 74 коп. Суд звертає\~увагу на\~те,\~що розмір\~суми кредиту\~складає \~6\~000\~грн.\~00\~коп.,\~сума нарахованих\~позивачем відсотків\~становить \~9\~984\~грн.\~00\~коп.,\~за умови\~їх зменшення\~позивачем у\~добровільному порядку.\~Разом з\~тим,\~умовами кредитного\~договору сторонами\~погоджено розмір\~кредиту та\~строк користування\~кредитом \~14\~днів.\~Відсоткова ставка\~становить 1,60\~%\~за один\~день користування\~кредитом (6000*1,60%=96*30=1344).\~Таким чином,\~розмір відсотків\~за 14\~днів користування\~кредитом становить\~1\~344\~грн.\~00\~коп.\~Крім того,\~умовами кредитного\~договору передбачено,\~що загальна\~вартість кредиту\~у грошовому\~вираженні становить\~ 7\~344\~грн.\~00\~коп.,\~з яких:\~тіло кредиту\~у розмірі\~ 6\~000\~грн.\~00\~коп.,\~проценти за\~користування кредитом\~у розмірі\~ 1\~344\~грн.\~00\~коп.\~Після 08\~жовтня 2020\~року кредитна\~установа не\~мала права\~нараховувати проценти\~за користування\~кредитом. Згідно з частиною другою статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу відповідно до статті 625\~ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Вимоги про стягнення інфляційних втрат відповідно до вимог статті 625 ЦК України за період з 09 жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 2\~699 грн. 74 коп. підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. З наданого позивачем розрахунку інфляційного збільшення (15 984,00 х 1.16890269 15\~984,00 = 2\~699,74 грн.) встановлено, що він підлягає коригуванню, оскільки загальна вартість кредиту становить 7\~344 грн. 00 коп. замість 15\~984 грн. 00 коп. Отже розмір інфляційних втрат за період з 09 жовтня 2020 року по 23 лютого 2020 року з урахуванням коригувань судом становить 1\~240 грн. 42 коп. (7 344,00 х 1.16890269 7\~344,00 = 1\~240,42 грн.). Всього стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 8 584 грн. 42 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 6\~000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 1 344 грн. 00 коп., інфляційні нарахування 1\~240 грн. 42 коп. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат, у протилежному випадку підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування суду надані такі докази: договір про надання правої допомоги № 20241128/17 від 28 листопада 2024 року, попередній розрахунок судових витрат. Однак, розрахунок наданих\~послуг,\~документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних\~із наданням\~правової допомогисуду не надано, а тому вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial