Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

До суду 06.11.2024 надійшов позов [PERSON] від імені та в інтересах якої діє адвокат Селянін В.О., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про припинення іпотеки, у якому представник зазначає, що 12.10.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] як позичальником було укладено кредитний договір № 1760, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 40\~000 доларів США, під 12 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 11.10.2027. Надалі, між [PERSON] та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору та змінено розмір основного кредитного зобов`язання з 40\~000 доларів США на 290\~990,70 грн. Пізніше назва банку змінилась на ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «АКПІБ» і [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір, на підставі якого останні передали банку в іпотеку належний їм на праві власності будинок з надвірними спорудами, про що у державному реєстрі іпотек було зроблено відповідний запис про обтяження. У грудні 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» ПАТ «АКПІБ» було укладено договір відступлення за кредитним договором з [PERSON] . Надалі через невиконання позивачкою своїх договірних зобов`язань ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду та стягнуло з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та видано виконавчий лист, станом на 11.09.2024 кредитну заборгованість було погашено в повному обсязі та закрито виконавче провадження. Після чого позивачка [PERSON] звернулася до ТОВ «Кредитні ініціативи» із заявою про зняття обтяжень з іпотечного майна, проте на момент подачі позовної заяви до суду відповіді від відповідача не надходило. У зв`язку із викладеним, позивачка просить визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором № 1760 від 12.10.2007, укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» як іпотекодержателем та [PERSON] , [PERSON] як іпотекодавцями, посвідчений державним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С., зареєстрований в реєстрі за №4274, та додатковим договором № 1 до іпотечного договору №1760 від 12.10.2007. Ухвалою від 08.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено до підготовчого розгляду в порядку загального позовного провадження на 09.12.2024, у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 16.01.2025. Ухвалою від 16.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.2025, у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 11.03.2025. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, 11.03.2025 через підсистему «Електронний суд» надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» був належним чином повідомленим про розгляд справи шляхом неодноразових направлень поштових відправлень, а також через підсистему «Електронний суд», представник до суду жодного разу не з`явився, заяв чи клопотань на адресу суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з`явилися, на адресу суду 11.03.2025 надали заяву, у якій просили провести розгляд справи без їх участі, а також висловили свою позицію, а саме так як у [PERSON] вісутня будь-яка заборгованість перед відповідачем, вважають позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до п.п.\~2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України через неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини. Між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою [PERSON] як позичальником 12.10.2007 було укладено кредитний договір за № 1760, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 40 000 доларів США, під 12,9% річних з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 11.10.2027. При цьому, [PERSON] взяла на себе зобов?язання своєчасно сплачувати кредитні кошти, платню за користування кредитом у визначені кредитним договором терміни згідно графіку погашення заборгованості по кредиту. У подальшому, 16.02.2009 між [PERSON] та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в особі керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області», було укладено Договір № l про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 1760 від 12.10.2007, згідно якого розмір основного зобов?язання було змінено з 40 000 доларів США на 290 990,70 грн. Напдалі, 13.08.2009 Закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Окрім того, з метою забезпечення належного виконання зобов?язань за кредитним договором між ПАТ "АКПІБ" та фізичними особами [PERSON] та [PERSON] 12.10.2007 було укладено іпотечний договір №\~1760, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] передали банку в іпотеку належний їм на праві власності будинок з надвірними спорудами за номером [ADDRESS] . Предмет іпотеки був оцінений в 273\~608\~грн, згідно висновку експерта, вартість предмету іпотеки становила 401 900 грн. На підставі цього договору 12.10.2007 у Державний реєстр іпотек було внесено відповідний запис про обтяження. У зв?язку\~із внесенням\~змін до\~кредитного договору,\~16.02.2009\~між ЗАТ\~«Акціонерний комерційний\~промислово-інвестиційний\~банк» та\~фізичними особами\~ [PERSON] \~і [PERSON] \~було укладено\~Додатковий договір\~№ 1\~до іпотечного\~договору №\~1760\~від 12.10.2007,\~в якому\~викладено п.\~1.1.\~в новій\~редакції,\~зокрема зазначено,\~що цей\~Договір забезпечує\~вимоги Іпотекодержателя,\~які випливають\~із кредитного\~договору №\~1760\~від 12.10.2007\~(а\~також всіх\~додаткових договорів\~до нього)\~укладених між\~Іпотекодержателем та\~ [PERSON] ,\~за умовами\~якого остання\~зобов`язалась\~в порядку\~визначеному кредитним\~договором повернути\~Іпотекодержателю до\~11.10.2027\~кредит у\~розмірі 290\~990,70\~гривень,\~тавідсотки за користування ним у розмірі 12,9% річних, сплати неустойок (пеня, штраф) за невиконання кредитного договору. У зв?язку із цим, до Державного реєстру іпотек було внесено відповідні зміни щодо розміру основного зобов?язання. 17.12.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до договору та чинного законодавства Покупець набув усі права та вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно даного договору відбулося відступлення і права вимоги за кредитним договором № 1760 від 12.10.2007. [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов?язання по кредитному договору, внаслідок чого станом на 01.10.2014 мала прострочену заборгованість в сумі 465 838,77 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту становила 277 649,89 грн, заборгованість по відсотках становила 147 010,02 грн, нарахована пеня становила 31\~451,03 грн. У зв?язку із цим, ТОВ «Кредитні ініціативи» 24.10.2014 звернулось до [PERSON] із повідомленням про усунення порушень, в якому зважаючи на таке прострочення вимагало протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції. Оскільки вказану вимогу [PERSON] вчасно не виконала, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просило стягнути із неї зазначену вище суму. Рішенням Рахівського районного суду від 21.01.2015 у справі № 305/2300/14-ц позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] заборгованість на загальну суму 456 110,94 грн, а саме заборгованість за кредитом - 277\~649,89 грн, заборгованість за відсотками - 147 010,02 грн та пеню - 31 451,03 грн. Вказане рішення суду у справі № 305/2400/14-ц набрало законної сили, наведені позивачкою фактичні обставини відображені в указаному рішенні, встановлені ним, і відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України не потребують доказуванню. Виконавчий лист\~у справі\~про стягнення\~з [PERSON] \~було звернуто\~до виконання\~у Рахівський\~відділ ДВС\~у Рахівському\~районі Закарпатської\~області,на виконання рішення суду у справі № 305/2300/14-ц та відкритого виконавчого провадження, [PERSON] з 2017 року по вересень 2024 року здійснювалось погашення заборгованості, внаслідок чого, станом на 11.09.2024, кредитна заборгованість, визначена рішенням суду, погашена в повновму обсязі, про що 11.09.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв?язку із фактичним повним виконанням рішення суду згідно виконавчого документа. Отже, кредитна заборгованість за кредитним договором № 1760 від 12.10.2007 (із додатками), кінцева сума якої була зафіксована в рішення суд у справі № 305/2300/14-ц була позичальником [PERSON] погашена в повному обсязі. Вказане свідчить, що внаслідок такого погашення забезпечення виконання також припиняється, тобто іпотечний договір, який було укладено 12.10.2007 [PERSON] і [PERSON] , припиняється у зв?язку із припиненням основного зобов?язання. [PERSON] повідомила позивачку [PERSON] про таку обставину і 17.09.2024 та звернулась до ТОВ «Кредитні ініціативи» з проханням звільнити нерухоме майно, належне [PERSON] , від обтяження, тобто вчинити дії по звільненню з іпотеки житлового будинку з надвірними спорудами за номером [ADDRESS] . Однак, на вказане звернення ТОВ «Кредитні ініціативи» відповіло відмовою, оскільки вважало, що станом на 01.09.2024 за [PERSON] обліковується борг по кредитному договору № 1760 на загальну суму 1 322 282,79 грн, з яких тіло кредиту - 277\~649,89 грн, відсотки 311 112,46 грн, і пеня - 733 520,44 грн. Оскільки обтяження надалі залишається незнятим у реєстрі заборон і в реєстрі іпотек, а [PERSON] внаслідок цього не може вчиняти будь-які дії відносно свого майна, в тому числі оформити частку у спадщині після смерті свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , позивачка 09.10.2024 також звернулась як іпотекодавець до ТОВ «Кредитні ініціативи» із письмовою вимогою направленою рекомендованим листом, в якій вимагала від ТОВ «Кредитні ініціативи» вчинити передбачені законом дії і звільнити належний їй будинок за адресою: [ADDRESS] з іпотеки (зняти заборону), проте жодної відповіді від відповідача на вказану заяву не надходило. Згідно зі ст.\~546\~ЦК України (в редакції, що була чинна на час укладення договору іпотеки) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Ч. 1 ст.\~548\~ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом Відповідно до ст.\~572\~ЦК України (в редакції, що була чинна на час укладення договору іпотеки) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення, що визначено ч. 1 ст. 576 ЦК України. Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Частинами 1, 2, 4 ст. 577 ЦК України (редакція чинна на час укладання договору іпотеки) визначено, що моментом реєстрації застави рухомого майна є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»(в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Ч.1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» ( в редакції, чинній на момент укладання договору), встановлювалось. що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно Згідно ч.ч. 1, 2 ст.\~593\~ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У постанові від 27.03.2019 у справі № 711/4556/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.02.2018 у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 522/407/15-ц). Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Матеріально-правові вимоги позивача у цивільній справі мають бути спрямовані на захист його прав, свобод чи інтересів, порушених або оспорюваних відповідачем, а не третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору. У постанові від 18.09.2019 у справі №695/3790/15-ц Верховний Суд зазначив, що право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Вказані висновки Верховний Суд неодноразово підтверджував у інших постановах, зокрема від 20.08.2021 у справі № 149/2736/20, від 23.11.2022 у справі №\~133/468/19, від 08.02.2023 у справі № 341/767/21 та багатьох інших. Відповідно до\~статті 12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачкою надано суду докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав. Тому справа розглянута на підставі доказів, що містяться у справі, за результатами чого суд дійшов висновку, що позивачкою повністю сплачено борг, визначений рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.01.2015, інших вимог первісним кредитором/його правонаступниками до позивачки заявлено не було, зобов`язання за кредитним договором припинені в зв`язку із фактичним виконанням боржницею [PERSON] зобов`язань, відповідач добровільно не здійснив дій, спрямованих на припинення обтяження права позивачки, остання не має можливості самостійно звернутись до суб`єктів державної реєстрації прав для проведення державної реєстрації припинення обтяження, тому право позивачки порушене і підлягає судовому захисту, а відповідні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання стягнення судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку із задоволенням позову стягнути сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн на її користь із відповідача.

Outcome: approved