Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

До Соснівського районного суду м. Черкаси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 16.09.2006 між сторонами було зареєстровано шлюб. Протягом останніх декількох років спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося. На даний час сім`я носить формальний характер, подружні стосунки сторони не підтримують з червня 2024 року. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір про місце проживання дітей відсутній, діти залишаються проживати з позивачем. Спір щодо поділу майна подружжя також відсутній. Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві. Також представник позивача просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 6\~700 грн 00 коп. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, погодившись із заявленою до стягнення сумою витрат на правничу допомогу. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що 16.09.2006 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 16.09.2006, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області за актовим записом №1509. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, на примирення не згідні. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 18 , ст.51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно із\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормами ч. 3 та ч. 4\~ст. 56 СК України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~ Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. У частині 2 ст. 112 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, вільної згоди позивача на проживання у шлюбі немає, відповідач повідомив суд про згоду щодо розірвання шлюбу, відтак суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. Крім того, у прохальній частині позову представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у сумі 6 700 грн 00 коп. На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої допомоги Серія СА №1102057 від 01.11.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Гармаш Нелі Миколаївни, договір про надання правничої допомоги №26 від 28.10.2024, додаткову угоду № 01 до договору про надання правничої допомоги №26 від 28.10.2024, платіжну інструкцію № 219841376 від 28.10.2024 про оплату коштів у сумі 6\~700 грн 00 коп. згідно з договором про надання правничої допомоги №26 від 28.10.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги №26 від 28.10.2024 та додаткової угоди № 01 до вказаного договору, згідно з яким вартість наданих послуг становить 6\~700 грн 00 коп. Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу.\~ Відповідач щодо розміру вказаних витрат не заперечував, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавав. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 6 700 грн 00 коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved