Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

[PERSON] просить визнати спільним майном подружжя в рівних частках кв. [ADDRESS] та автомобіль Лада 211440, 2013 року виробництва, колір чорний, і стягнути з відповідача компенсацію за 1/2 ч. їх вартості. Вимоги обгрунтовує тим, що з 19.04.2016 р. по 22.09.2022 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .\~ За час подружнього життя за спільні кошти придбали кв. [ADDRESS] та автомобіль Лада 211440, 2013 року виробництва, колір чорний. На даний час шлюб розірвано, між ними склалися неприязні стосунки. Добровільно поділити спільне майно відповідачка не бажає, що і змусило звернутись із позовом до суду. [PERSON] , його представник [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити [PERSON] , її представник Островський В.І. заперечують задоволенню позовних вимог, про що надали відзив. Відповідно до вимог ст.ст.12-13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадах. Встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.04.2016 р. по 22.09.2022 р. (а.с. 9-10), під час якого придбали автомобіль Лада 211440, 2013 року виробництва, колір чорний (а.с. 11), який відповідач 26.08.23 р. продала [PERSON] (а.с. 109). Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), а згідно ч.1 ст.61 цього Кодексу об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.23-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно п.22 роз`яснень цього ж Пленуму поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Факт придбання спірного автомобіля сторонами під час перебування у шлюбі визнаний ними, а тому, на підставі ст.82 ч.1 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Не заслуговують на увагу суду твердження [PERSON] в частині того, що автомобіль Лада 211440, 2013 р. в., колір чорний, був придбаний нею 20.07.21 р. за 40000 грн., які їй подарував батько [PERSON] . У матеріалах справи, в порушення вимог ст.ст. 208 ч.1 п.3, 718 ч.1 ЦК України, ст.57 ч.1 п.2 СК України,\~ відсутній відповідний договір дарування коштів на придбання т/з. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання спільним майном подружжя [PERSON] автомобіля Лада 211440, 2013 р.в., колір чорний, і стягнення з відповідачки компенсації за 1/2 ч. його вартості підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Спірний автомобіль [PERSON] реалізований 26.08.23 р. за 10000 грн (а.с. 27, 109-110). Виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (а.с. 106-1140), стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають 76100 грн. Що стосується решти позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню за наступних підстав. 21.12.2022 р. відповідачка придбала у ТОВ Футбольний клуб Динамо кв. [ADDRESS] (а.с. 13, 24-26, 94-105), тобто не перебуваючи у шлюбі з відповідачем (а.с. 10). Суд не бере до уваги твердження позивача, що у 2018 р. сторони, перебуваючи у шлюбі, уклали з ТОВ Футбольний клуб Динамо попередній договір №19-108-К про укладення договору купівлі-продажу квартири (а.с. 48-50), на виконання якого сплатили 500000 грн. \~ Відповідно до вимог ст.ст.12-13 ЦПК України позивачем суду не надано доказів підтверджуючих факт сплати вищевказаної суми, а саме платіжних квитанцій банку, тощо. Сам же попередній договір №19-108-К про укладення договору купівлі-продажу квартири від 12.08.2019 р. (а.с. 48-50), на підставі ст.ст.215 ч.2, 220 ч.1, 635 ч.1, 657 ЦК України, є нікчемним, тому як нотаріально не посвідчений. Суд не бере до уваги покази свідка [PERSON] , оскільки він є батьком відповідачки, а тому є прямо заінтересованим в результаті розгляду справи. [PERSON] показав, що у грудні 2022 р. надав брату [PERSON] позику в сумі 500000 грн. на придбання відповідачкою квартири. На цей час кошти повернуто, а оригінал розписки віддав брату. Згідно договору про надання правничої допомоги від 27.10.2023 р. адвокат Островський В.І. надавав таку [PERSON] у даній цивільній справі (а.с. 156). Предметом укладеного договору є зокрема, надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справах, зокрема поділ майна подружжя в суді першої інстанції Відповідно до додаткових договорів до договору б\\н про надання правничої допомоги від 28.10.2023 р. та від 03.01.2025 р. вартість послуг (гонорар) адвоката\~ становить по 15000 грн. за надання правової правничої допомоги\~ (а.с.157-158). Як вбачається з акту приймання-передачі надання послуг від 24.02.2025 р., адвокат Островський В.І. надав [PERSON] правову допомогу вартістю на загальну суму 30000 грн. згідно договору\~ про надання правової (професійної правничої) допомоги б/н від 27.10.2023 р. з відповідними додатками та додаткових договорів від 27.10.2023 р. та 03.01.2025 р. до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 27.10.2023 р. б/н, розмір виплат адвокату становить по 15000 грн. Відповідно до вказаного акту послуг розрахунку вартості затраченого часу на надання правової допомоги, вартість правових послуг включає в себе: ознайомлення з матеріалами справи, консультація та узгодження правової позиції 2000 грн.; підготовка відзиву та додатків, відправка до суду 5000 грн.; підготовка заяви про виклик свідків 1500 грн.; підготовка клопотання про витребування доказів 1500 грн.; повторне ознайомлення з матеріалами справи у суді, узгодження правової позиції 2000 грн.; участь у справі №577/5419/23 в Конотопському міськрайонному суді 18000 грн. (а.с.159). Згідно прибуткових касових ордеров від 16.01.2024 р. і 03.01.2025 р. адвокатом Островським В.І. прийнято від [PERSON] 30 000 грн. (а.с.157 зв.-158зв).\~ Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);\~ 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19) та від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-744св19). Оскільки матеріали\~ щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу не надсилались протилежній стороні, що позбавило її можливості доводити неспівмірність цих витрат, то суд самостійно визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності. З урахуванням викладеного, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, а саме зміст відзиву на позовну заяву, обсягом 01 арк, більша частина якого містить роздруківку відповідних статей та Законів України, обсяг доданих до нього матеріалів копій договору купівлі-продажу квартири, акту приймання-передачі квартири, договору купівлі-продажу т/з, клопотань про витребування доказів, виклик свідків, неможливості доступу експерту до квартири, ознайомлення з матеріалами справи, відкладення справи та участі в 10 судових засіданнях, одне з яких відклалося за клопотанням позивача, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 536,80 грн. судового збору.

Outcome: partial