Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Представниця АТ «Перший Український\~міжнародний банк», звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами №2001729500501 від 10.11.2020, №1001816874801 від 16.02.2021 та №1002006182701 від 01.11.2021 в сумі 118388,13 грн, а також судового збору в розмірі 7267,20 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, але не надав відзив на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. 10.11.2020 між акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді Заяви №2001729500501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.п.11) та видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 30000,00 грн, де фіксована процентна ставка 47,88%, загальні витрати за кредитом 2577,58 грн, реальна річна процентна ставка 47,88%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( утому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 12577,58 грн, строком на 12 місяців (зі спливом вказаного строку, продовжується кожного разу на такий самий строк, у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін), що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту, копією публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та копією Додатку №3 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. 16.02.2021 між АТ «Перший Український\~міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді Заяви №1001816874801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.п.8) та видано кредит у розмірі 27944,00 грн на загальні споживчі цілі, шляхом переказу на особовий рахунок позичальника в АТ «ПУМБ», де розмір процентної ставки 0,01% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,99%, реальна річна процентна ставка 77,457%, орієнтовна загальна вартість кредиту 47999,49 грн, строком на 24 місяців, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту, копією публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. 01.11.2021 між АТ «Перший Український\~міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді Заяви №1002006182701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.п.9) та видано кредит у розмірі 30000,00 грн на загальні споживчі цілі, шляхом переказу на особовий рахунок позичальника в АТ «ПУМБ», де розмір процентної ставки 0,01% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,99%, реальна річна процентна ставка 77,174%, орієнтовна загальна вартість кредиту 51531,10 грн, строком на 24 місяців, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту, копією публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Однак відповідач порушив умови договорів, своєчасно не повернув АТ «Перший український міжнародний банк» кредитні кошти, не сплачує відсотки за користування кредитами та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитним договорам, ігнорує письмові вимого (повідомлення) Банка про наявність простроченої заборгованості та необхідність її погашення (а.п.43), у зв`язку з чим станом на 31.10.2024 з розрахунку заборгованості за кредитним договором №2001729500501 47588,89 грн, з яких 29106,75 грн - заборгованість за кредитом, 18482,14 грн заборгованість за процентами; заборгованості за кредитним договором №1001816874801 28002,69 грн, з яких: 16301,16 грн заборгованість за кредитом, 4,11 грн заборгованість за процентами, 11697,42 грн заборгованість за комісією; заборгованості за кредитним договором №1002006182701 42796,55 грн, з яких: 28697,25 грн заборгованість за кредитом, 7,84 грн заборгованість за процентами, 14091,46 грн заборгованість за комісією. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Пунктом 4 умов заяви №1001816874801 від 16.02.2021 та п.5 умов заяви №1002006182701 від 01.11.2021 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також паспортом споживчого кредиту, які підписані сторонами, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%. Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України\~«Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01.01.2017 - остання редакція до набуття чинності\~Законом України\~«Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 набрав чинності Закон України\~«Про споживче кредитування»\~від 15.11.2016 №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України\~«Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції:\~Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України\~«Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України\~«Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України\~«Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частиною другою\~статті 215 ЦК України,\~недійсним є\~правочин,\~якщо його\~недійсність встановлена\~законом (нікчемний\~правочин).\~У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче кредитування»\~(10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України\~«Про споживче кредитування». Даного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21. В пункті 4 умов заяви №1001816874801 від 16.02.2021 та п.5 умов заяви №1002006182701 від 01.11.2021 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної [PERSON] встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України\~«Про споживче кредитування». За вищенаведених обставин, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення пункту 4 кредитного договору №1001816874801 від 16.02.2021 та п.5 кредитного договору №1002006182701 від 01.11.2021 між [PERSON] та АТ «Перший Український\~міжнародний банк» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно є нікчемними. За даних обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за договором №1001816874801 в розмірі 11697,42 грн та за договором №1002006182701 в розмірі 14091,46 грн задоволенню не підлягає. Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається зі ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.1052\~ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст.549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, яким він і скористався, звернувшись з даним позовом до суду (ст.1050 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що фактично отримані відповідачем надані йому позивачем грошові кошти, в добровільному порядку [PERSON] банку не повернуті, а також приймаючи до уваги приписи\~ст.530 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2001729500501 в розмірі 47588,89 грн; за кредитним договором №1001816874801: заборгованість за кредитом в розмірі 16301,16 грн та заборгованість за процентами в розмірі 4,11 грн; за кредитним договором №1002006182701: заборгованість за кредитом в розмірі 28697,25 грн та заборгованість за процентами в розмірі 7,84 грн є обґрунтованими. Надана позивачем роздруківка Публічної пропозиції АТ «Перший Український\~міжнародний банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діє з 12.08.2020 (а.п.13-22), не може бути належним доказом у справі, та не може бути прийнята до уваги судом, оскільки вказана Публічна пропозиція не містить в собі підпису відповідача, при цьому, її зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Відповідна\~правова\~позиція\~Великої\~Палати\~Верховного\~Суду викладена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. Відповідно до приписів ч.1,6\~ст.81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, в частині задоволення позовних вимог АТ «Перший Український міжнародний банк»\~до [PERSON] про стягнення заборгованість по сумі кредитів у розмір 92587,30 грн та заборгованість по процентам у розмірі 11,95 грн, на загальну суму 92599,25 грн, а в іншій частині позовних вимог - відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 92599,25 грн, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 5668,41\~ грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог АТ «Перший Український міжнародний банк»,\~а саме: 78%. На підставі наведеного та Закону України\~«Про споживче кредитування», ст.526,\~530,\~549-552,\~625,\~627,\~629,\~634,\~1049,\~1050,\~1052,\~1054\~ЦК України,

Outcome: partial