Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

08.08.2024 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (надалі позивач)звернулося до суду з вищевказаним позовом, зміненим в ході розгляду справи, до [PERSON] (надалі -відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.01.2024 року № 38700-01/2024 у загальному розмірі 56\~000 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.01.2024 року між [PERSON] та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» як первісним кредитором було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 38700-01/2024. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 15000,00 грн. зі строком кредитування на 120 днів; процентна ставка - 2,50% в день; дата погашення кредиту 23.05.2024 року. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. 29.05.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем укладено Договір факторингу № 29052024, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступає позивачу,а останній приймає право вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 29052024 від 29.05.2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 38700-01/2024 в сумі 56000,00 гривень, з яких: 15000,00 гривень\~заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 41000,00 гривень\~заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи наведене, оскільки [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором № 38700-01/2024 в розмірі 56000,00 грн., позивач просить стягнути з останнього на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» дану суму, а також понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 17000 гривень. Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 01.11.2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалами суду від 19.11.2024 року та 02.12.2024 року розгляд справи відкладався для вирішення процедурних питань, пов`язаних із рухом справи. 27.11.2024 року на адресу суду відповідачем [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач з позовними вимогами не згоден у повному обсязі, заперечує факт укладання кредитного договору № 38700-01/2024 з мотивів відсутності належних та допустимих доказів його укладення.Крім того, вважає договір факторингу від 29.05.2024 року за №29052024 недійсним, оскількистверджує, що як первісний кредитор, так і позивач не повідомили його про факт переходу права вимогиза кредитним договором № 38700-01/2024до останнього, а отже у відповідача відсутній обов`язок зі сплати сум грошового зобов`язання,саме позивачу. Також, як на умову недійсності, відповідач посилається на відсутність підпису первісного кредитора у реєстрі боржників. Зогляду на наведені запереченнявідповідач просить суд відмовити позивачу упозові в повному обсязі. 04.12.2024 року представником ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я. через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, з якої вбачається, що сторона позивача наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, так як договір укладений в межах чинного законодавства, а також те, що відповідач був обізнаний з усіма правилами та умовами кредитного договору, що підтверджується його підписом. З огляду на висловлені відповідачем заперечення, 27.12.2024 року судом було задоволено клопотання представника позивача Сердійчука Я.Я., поновлено строк для заявлення клопотання та витребувано письмові докази, які перебували у володінні АТ КБ «ПриватБанк».31.01.2025 року судом були отримані від АТ КБ «ПриватБанк» витребувані відомості щодо [PERSON] .. Згідно з ч. 13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань за кредитним договором. Судом встановлено, що 25.01.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) укладено Договір № 38700-01/2024 (а.с.6-11). Відповідно до п. 1.1. Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.2. Договору, встановлено тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів, Дата надання кредиту 25.01.2024 року. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 23.05.2024 року. Згідно з п. 1.3. Договору, клієнт має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або кінцевого строку виплати кредиту, установлених Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. Зі змісту п 1.4. Договору, вбачається, що під час кредитування клієнта застосовується тип процентної ставки: фіксована. Також вбачається, що згідно п. 1.4.1. Договору, розмір процентної ставки становить 2,5% у день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього Договору. Відповідно до п. 3.1. Договору, за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок нарахування платежів за прострочення Клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим Договором передбачено в п.5.3. цього Договору. Згідно з п. 3.2. Договору, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором. Пунктом 4.1.2. Договору, передбачено право Товариства у разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі відповідно до процедури встановленої чинним законодавством України. Відповідно до п. 7.6. Договору, підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб-сайті Товариства. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідачем було заповнено заяву-анкету на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», де зазначено, в тому числі номер картки отримувача - № 5168-75хх-хххх-7680, підписано паспорт споживчого кредиту. Зокрема з паспорту кредиту вбачається розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється за ставкою 2,50 % в день.(а.с.13-16). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua та довідкою про ідентифікацію (а.с.17,18). 29.05.2024 року було укладено договір №29052024 відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №38700-01/2024 (а.с. 24-25). Оцінюючивказані вище докази , суд враховує, що електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ст.ст.626,628ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1\~ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633,634ЦК\~України можна вважати,що другийконтрагент (споживачпослуг банку)лише приєднуєтьсядо тихумов,з якимивін ознайомлений. На цю обставину звернула увагу Велика палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 611 ЦК України\~при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Згідно\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] дійсно отримав кредитні кошти, однак належним чином не виконав кредитні зобов`язання, добровільно не сплатив в обумовлені кредитними правовідносини платежі, що призвело до виникнення заборгованості. Крім того, ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Реалізуючи передбачене\~статтею 55 Конституції України,\~статтею 4 ЦПК України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. При цьому судом встановлено, що в обґрунтування власних позовних вимог позивач зазначає про набуття ним права грошової вимоги до відповідачана підставі договору факторингу № 29052024, який був укладений 29.05.2024 року між позивачем таТОВ «АВАНС КРЕДИТ». Згідно з пунктом 1 частини першоїстатті 512 Цивільного кодексу Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно достатті 514 Цивільного кодексу Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першоюстатті 513 Цивільного кодексу Україниправочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першоїстатті 517 Цивільного кодексу Українипервісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, уЦивільному кодексі Українивстановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. В свою чергу, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме кредитне зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Відповідно доположень ст.ст.1077-1079ЦК України, за договоромфакторингу (фінансування під відступленняправа грошової вимоги) одна сторона (фактор)передає абозобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта)за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає абозобов`язуєтьсявідступити факторові своє право грошової вимоги до третьоїособи (боржника). Клієнтможе відступити факторові свою грошову вимогудоборжниказметоюзабезпечення виконаннязобов`язанняклієнта передфактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутнявимога).\~Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошовоївимоги обумовленепевною подією,воно вважаєтьсяпереданим змоменту настанняцієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Сторонами удоговорі факторингує факторі клієнт. Клієнтому договоріфакторингу можебути фізичнаабо юридичнаособа,яка єсуб`єктомпідприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно дозмісту ч.1ст.1081,ч.1ст.1082 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.\~\~Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1083 ЦК України передбачено, що наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Дослідивши доданий до позовної заяви договір факторингу № 29052024 від 29 травня 2024 року, укладений між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», суд встановив наступні обставини. Згідно змісту п.п. 1.1 та 2.1 вказаного вище договору факторингу вбачається, що клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 18\~589\~998,95 грн, що виникли у клієнта за основними договорами (договорами фінансового кредиту), укладеними між боржниками та клієнтом. Для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт зобов`язаний передати фактору реєстри боржників в письмовому вигляді (за формою додатку № 1) та в електронному вигляді (за формою додатку № 1-1) та документацію на умовах та в порядку визначених цим договором. Згідно змісту п. 4.1 вказаного вище договору факторингу вбачається, що за відступлення прав вимоги до боржників за основними договорами фактор сплачує клієнту загальну грошову суму у розмірі 839405,11 грн.. Згідно відомостей, що містяться у платіжній інструкції від 30.05.2024 року № 422780417 вбачається ТОВ «Факторинг партнерс» вбачається було сплачено грошові кошти ТОВ «Аванс кредит» за договором факторингу № 29052024 від 29 травня 2024 року (а.с.25-звор.бік) у повному розмірі - 839405,11 грн.. Згідно з п. 2.1.1 та п. 2.1.2 вказаного договору факторингу реєстр боржників в електронному вигляді (додаток № 1-1) передається фактору клієнтом за актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 2-1) в день підписання цього договору. Реєстр Боржників передається на електронну пошту фактора або на електронному носієві. Реєстр Боржників в письмовому вигляді (додаток № 1) передається фактору за актом приймання-передачі (додаток № 2) не пізніше наступного робочого дня після підписання фактором цього договору. Згідно відомостей, що містяться у Реєстрі боржників до договору факторингу № 29052024 від 29 травня 2024 року вбачається, що ТОВ «Факторинг партнерс`набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 38700-01/2024 у розмірі 56000,00 грн. Також вбачається, що всупереч твердженням відповідача про односторонність дій позивача, вказаний реєстр боржників підписаний як первісним кредитором, так і позивачем. (а.с.26 зв. бік-27зв.бік). З відомостей, що містяться у актах приймання передачі реєстру боржників від 29.05.2024 року до договору факторингу № 29052024 від 29 травня 2024 року вбачається, що ТОВ «Аванс кредит» передало, а ТОВ «Факторинг партнерс» прийняло реєстр боржників в електронному та письмовому вигляді, складені відповідно до умов договору та підписаніяк первісним кредитором, так і позивачем.(а.с.26). При цьому, встановлені під час судового розгляду розбіжності у написанні прізвища відповідача « [PERSON] », суд розцінює як допущену первісним кредитором описку у написанні правильного прізвища відповідача [PERSON] , оскільки правильне написання прізвища наведено у відзиві відповідача, підтверджується отриманими від КБ «ПриватБанк» відомостями щодо емітування карти на ім`я [PERSON] із зазначенням паспортних даннихта номеру РНОКПП останнього. З урахуванням того, що як надані позивачем докази, так і отримані судом відомості містять єдине зазначення РНОКПП [NUMBER] відповідача, суд визнає, що належним відповідачем у справі є [PERSON] .. Оцінюючи, наведені вище заперечення відповідача,щодо відсутні у позивача права вимогиза кредитним договором, з мотивів неповідомлення відповідача про уступку права вимоги суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 \~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, позичальник має право виконувати кредитні зобов`язання, як первісному кредитору, так і новому кредитору. При цьомусуд визнає, що позивач не надав суду документів, що підтверджують повідомлення ним чи первісним кредитором відповідача про уступку права грошової вимоги за кредитним договором. Отже, незважаючи на підтвердження повідомлення відповідачапро неповідомлення його про відступлення права вимоги за кредитним договором, суд визнає, що вказана обставина не може бути підставою для відмови у позові, оскільки відповідно до ч.ч.1,2 \~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Таким чином наслідками неповідомлення боржника про заміну первісного кредитора у зобов`язанні є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих, саме для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Факт неповідомлення боржника про заміну кредитора, на що посилається відповідач, не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може лише впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредитору або ж свідчити про прострочення кредитора. Аналогічна в цілому правова позиція міститься у постанові Верховного Суду, ухваленої у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду20.03.2019 року у справі № 199/8747/15-цпровадження № 61-5869с. Ухвалюючи рішення у справі, суд також враховує наступне. Відповідно до\~п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК Українизагальними засадами цивільногозаконодавства, зокрема єсправедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до\~ч. 2 ст. 616 ЦК Українисуд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.\~ Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону \~№ 3498-IX від 22.11.2023), яка набрала чинності 24.12.2023 року) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Отже, з урахуванням наведеної вище правової позиції, викладеної у постанові ВС від 20.03.2019 року у справі № 199/8747/15-ц, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування`та \~ч. 2 ст. 616 ЦК України,суд визнає, що неповідомлення боржника про уступку права вимоги, а також застосування первісним кредитором при нарахуванні відсотків розміру денної процентної ставки розмір якої у два з половиною рази перевищує законодавчо встановлений максимальний розмір, є простроченням кредитора, яке безпосередньо сприяло збільшенню розміру збитків останнього. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд визнає, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню задоволенні позову. Враховуючи наведені вище обставини,

Outcome: partial