Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Синельниківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , його бабуся, про що зроблено відповідний актовий запис № 135 згідно з свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20.03.2023 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після її смерті відкрилася спадщина, а саме: на підставі заповіту від 05.11.2015 року, НАС 345523, реєстровий № 800, належна частка [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] заповідається [PERSON] ; На підставі свідоцтва про спадщину за законом від 18.06.2018 року, ННІ 031254, реєстровий № 672, 1/3 частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] . Після звернення до нотаріуса, в усному вигляді позивачу було повідомлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо поновити лише в судовому порядку. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із наступних підстав. Відповідно до військового квитка серія [NUMBER] від 12.04.2022 року він, [PERSON] , перебуває на військовій строковій службі у складі ЗСУ, в\\ч [NUMBER] сержант мобілізований (розвідник), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами). З 26.08.2023 року позивач перебував в амбулаторно-поліклінічному закладі на стаціонарному лікуванні в державній установі «ТМО МВС України по Харківській області», яка знаходиться за адресою місто Харків, вул. Гіршмана, 8/10 по 15.09.2023 рік, відповідно до виписки № 000834 із медичної картки стаціонарного хворого та далі продовжував ВПК, про що зроблено запис у даній виписці. Надалі він знаходився у воїнській частині 3017 чекаючи на висновок військово-лікарської комісії та не мав можливості з`явитися до нотаріуса для прийняття спадщини. 29.09.2023 року позивачу була видана довідка № 649 медичної (військово- лікарської) комісії державної установи «ТМО МВС України по Харківській області» щодо потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. Після чого, 10.10.2023 року він прибув до [INFO] відповідно відмітки про перебування на обліку. Також перебування позивача у стаціонарі з 17.10.2023 року по 30.10.2023 рік підтверджує довідка № 311 КНП «Синельниківська ЦМЛ» СМР, про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС. Термін для подачі заяви про прийняття спадщини закінчився 17.09.2023 року. Таким чином позивачем було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на це були поважні причини, а саме проходження служби у складі ЗСУ та лікування в державній установі «ТМОМВС України по Харківській області», саме на час закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини просить суд визначити достатній додатковий строк для подачі ним [PERSON] до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом від 05.11.2015 року, НАС 345523, реєстровий № 800 та за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] [INFO] . До початку судового засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує у повному обсязі. До початку судового засідання представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заявлених вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 135 згідно із свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20.03.2023 року виданого Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ( а.с.10). На підтвердження позивах вимог, позивач надав наступні письмові документи: копія свідоцтва про право власності на житло від 05.08.1996 року належне [PERSON] , копія заповіту від 05.11.2015 року, копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.11.2015 року, копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.2018 року, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.06.2018 року, копія технічного паспорту на квартиру по [ADDRESS] , копія військового квитка серія [NUMBER] від 12.04.2022 року, копія виписки № 000834 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, копія довідки медичної (військово-лікарської) комісії № 649, копія відпускного квитка, копія довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою суду від 11.04.2024 року постановлено витребувати від приватного нотаріуса Синельниківського міського нотаріального округу Харченка О.А., який знаходиться за адресою: 52500, Дніпропетровська обл., місто Синельникове, вул. Каштанова, буд. 40 копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно відповіді приватного нотаріуса\~Синельниківського міського\~нотаріального округу\~Харченка О.А.\~спадкова справа\~після померлої\~ [INFO] [PERSON] ним не заводилася. Стаття 1216\~Цивільного кодексу\~України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до норм стаття 1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень\~статей 1296-1299 ЦК України\~питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 у справі № 2-6322/04. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову (ч. 4ст. 49\~Закону України "Про нотаріат",). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ч. 1\~ст. 50 Закону України "Про нотаріат"). Як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~позивачем не\~надано при\~зверненні до\~суду із\~позовом відповідної\~відмови нотаріуса,\~спадкова справа\~після смерті\~ [INFO] [PERSON] не заводилася. Таким чином, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа не може звертатися до суду з позовом про визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини з огляду на відсутність спору про право. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Судом встановлено, що в матеріалах справи спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] відсутня, доказів на підтвердження того, що позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії суду не надано. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed