Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Вдовіченка О.Л. звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 07 березня 2015 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони намагалися зберегти сім`ю, але з часом переконалися, що є зовсім різними людьми з різними інтересами. З зими 2023 року в сім`ї почалися непорозуміння, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, відповідача та їх спільної дитини. Це тривало до січня 2024 року. З січня 2024 року і по цей час у сторін були спроби зберегти сім`ю, але на сьогоднішній день подружні відносини остаточно розірвані. [PERSON] з чоловіком сімейних відносин не підтримує, живе окремо, у них самостійні бюджети, самостійне ведення господарства, донька повністю перебуває на утриманні матері. Інших неповнолітніх дітей, окрім спільної з позивачкою доньки, а також непрацездатних батьків відповідач не має, аліментів нікому не платить. За таких обставин, просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначене судове засідання на 18 жовтня 2024 року о 10 год. 40 хв. 18 жовтня 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 10 січня 2025 року, 10 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням відповідача надати час для підготовки відзиву на позов. 10 січня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він вказує про те, що визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, вимоги про стягнення аліментів визнає частково в розмірі його доходів, а не у розмірі . Зазначає, що на теперішній час позивачка має можливість отримувати доходи, частину яких зобов`язана витрачати на утримання дитини. Він працює та отримує мінімальну заробітну плату, при цьому допомагає дитині як може, але, на теперішній час не може платити половину своїх доходів (а.с. 32). 10 січня 2025 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді Сидоренко А.П. у додатковій відпустці справа не слухалася та відкладена до 13 березня 2025 року 16 год. 00 хв. В зазначене судове засідання з`явився представник позивачки, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Під час судового розгляду встановлено, що сторони уклали шлюб 07\~березня 2015\~року,\~який зареєстровано\~Ковпаківським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Сумського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№172 (а.с. 3). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із про подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено наступні обставини. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4).\~ За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. В той же час стороною позивача не надано суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що щомісячний розмір аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов щодо стягнення аліментів на утримання дитини поданий до суду 04 липня 2024 року. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням вимог про розірвання шлюбу необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у виді судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп., а також в зв`язку із задоволенням вимог про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial