Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс» (далі по тексту ТОВ «Діджи Фінанс») 30.12.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 416,62 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 15.03.2021 в особистому кабінеті на сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») https://miloan.ua/, [PERSON] (далі - відповідач) подав заявку на отримання кредиту № 101204419. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору № 101204419 від 15.03.2021. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 101204419 від 15.03.2021 (надалі - кредитний договір) з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8 000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 29.07.2021 згідно з умовами договору відступлення прав вимоги №05Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 101204419 від 15.03.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» або позивач), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору № 101204419 від 15.03.2021, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором № 101204419 від 15.03.2021. Просять стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 101204419 від 15.03.2021 у розмірі 23 416,62 гривень, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 28.01.2025 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує факт укладання спірного кредитного договору та факт отримання ним кредитних коштів. Матеріали судової справи не містять належних доказів вказаних в позовній заяві обставин. Додані до позову паперові копії електронних копій відповідач ставить під сумнів. Розпорядником та володільцем доказів поданих з позовною заявою може бути лише позивач, якщо такі існують, адже відповідач ставить під сумнів їх існування. Приєднані до позовної заяви: договір відступлення прав вимоги № 5Т від 29.07.2021, реєстр боржників; акт приймання - передачі реєстру боржників; акт повернення права вимоги; повідомлення; акт приймання-передачі документації боржників; гарантійний лист, не містить інформації щодо передачі права вимоги заборгованості боржника [PERSON] . Інші всі документи приєднані до матеріалів справи створені самостійно стороною позивача, є прямо залежними від волевиявлення позивача. Відповідач ставить під сумнів вказаний кредитний договір, який не містить жодної інформації про його підписання сторонами. Надані позивачем докази вважають не належними доказами укладення відповідачем кредитного договору та факту отримання відповідачем кредитних коштів і як наслідок існування заборгованості за кредитним договором. Про відступлення прав вимоги відповідача не було у передбаченому законом порядку повідомлено. Сторона відповідача ознайомившись з кредитними матеріалами вважає, що позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно - телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано анкету-заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу. Позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу. Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Крім того, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які підтверджують оплату саме відповідачем на рахунок кредитора в розмір нарахованих процентів за користуванням кредитом тощо. Неможливо перевірити одноразовий ідентифікатор, вказаний стороною позивача як зацікавленою особою у стягненні коштів у довідці про ідентифікацію, складено за підписом представника ТОВ "Мілоан" О.В. Вініченко. Отже, зважаючи на вищевикладене, вбачається що позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно - телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу [PERSON] . Просить відмовити у задоволенні позову. 03.02.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої 29.07.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача, відповідно до укладеного Договору про відступлення права вимоги № 05Т у розмірі 23 416,62 грн. Доказом укладення такого договору позивачем та переходу права вимоги подано витяг з Реєстру боржників, який відповідно до ст. 95 ЦПК України є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмету доказування, а подання реєстру боржників, у якому зазначені інші боржники є розкриттям банківської таємниці. Зміна кредиторі у зобов`язання здійснюється без згоди боржника, а не направлення відповідачеві повідомлення про зміну боржника, не позбавляє його обов`язку погасити зобов`язання; умовами договору передбачено повернення новому кредитору грошових коштів, що будуть надходити від боржників, проте відповідачем заборгованість ні новому кредитору, ні позивачеві не сплачувалась. Кредитний договір та договір про відступлення права грошової вимоги у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому діє презумпція правомірності правочину. Одноразовий ідентифікатор, як і лог підпису Первісного кредитора зафіксовано в кредитному договорі, переданому первісним кредитором позивачу pdf.форматі, проте є зашифрованими, у зв`язку з чим при стандартному завантаженні до електронного кабінету чи під час друку не відображається, у зв`язку з чим позивачем надано скриншот даного документу. Електронний цифровий підпис відповідача на кредитному договорі оформлений шляхом надсилання ОТП-паролю після верифікації та ідентифікації клієнта та направлений на телефон відповідача, а тому факт підписання кредитного договору доведений. Грошові кошти за кредитним договором були перераховані відповідачу на рахунок зазначений ним особисто, який під час його введення автоматично зашифровується, оскільки становить таємницю фінансової послуги, та не відомий ні позивачеві, ні первісному кредитору. Платіжне доручення № 26005424 від 15.03.2021 містить усі обов`язкові реквізити та є належним доказом перерахування коштів. 07.02.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло заперечення (на відповідь на відзив), за змістом якого представник відповідача просить відмовити в клопотанні про витребування доказів. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.12.2024, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13.02.2025 витребувано докази. Представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Просить справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує, про що зазначив у позовній заяві та заяві від 17.01.2025. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не надходило. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та додатково пояснила, що відповідач [PERSON] заперечує укладення договору та отримання коштів від ТОВ «Мілоан», а докази у справі не доводять позовних вимог. Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з п.1.2., 2.1., 3.1. статуту товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ТОВ «Діджи Фінанс) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у банківських установах, круглу печать, кутовий штамп з власним найменуванням, бланки, іншу атрибутику юридичної особи. Товариство створене з метою отримання прибутку шляхом здійснення фінансових послуг, визначених чинним законодавством України (а.с. 44 - 50). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ТОВ «Діджи Фінанс) зареєстровано як юридичну особу, ідентифікаційний код юридичної особи: 42649746, місцезнаходження: Україна, 04112 м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 (а.с. 9). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.11.2022 товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ТОВ «Діджи Фінанс) 27.11.2018 зареєстровано як юридичну особу, ідентифікаційний код юридичної особи: 42649746, місцезнаходження: Україна, 04112 м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 (а.с. 12). 15.03.2021 між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101204429 (індивідуальна частина) (далі - договір № 101204429 від 15.03.2021) у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 29 - 32). Відповідно до п.п. 1.1. - 1.7. п. 1 договору № 101204429 від 15.03.2021 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 8 000,00 грн у валюті: українські гривні. Кредит надається строком на 15 днів з 15.03.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 30.03.2021. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1 200,00 грн в грошовому виразі та 365,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 9 200,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту: 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1 200,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього договору. Згідно з п.п. 2.1. п. 2 договору № 101204429 від 15.03.2021 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.п. 2.2.1 - 2.2.3. п. 2 договору № 101204429 від 15.03.2021 позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6. договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованості зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановлено п.1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюєте до письмової) згоди позичальника. Згідно з п.п. 2.4.1., 2.4.2 п. 2.4. договору № 101204429 від 15.03.2021 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4. договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору. Відповідно до п. 6.1 договору № 101204429 від 15.03.2021 цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно із пунктом 7.1 договору № 101204429 від 15.03.2021, цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками № 1 та № 2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до п.9.1. договору № 101204429 від 15.03.2021 цей кредитний договір (індивідуальна частина) є самостійним кредитним договором (правочином), що містить усі істотні умови, укладений в порядку, спосіб та формі, що відповідає вимогам законодавства. Згідно з додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 101204429 від 15.03.2021, укладеного між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] , який містить графік платежів за договором про споживчий кредит, відповідно до якого: визначено дату платежу - 30.03.2021, кредит - 8 000,00 грн; комісія за надання кредиту - 0,00 грн; проценти - 1 200,00 грн, разом 9 200,00 грн (а.с. 33). Згідно з додатком № 2 до договору про споживчий кредит № 101204429 від 15.03.2021, укладеного між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] , який містить паспорт споживчого кредиту № 101204429 від 15.03.2021, сторони погодили наступні умови: сума кредиту 8 000.00 грн, строк кредитування 15 днів, мета отримання задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, спосіб надання переказу на картковий рахунок, процентна ставка 1.00 відсотків за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.3 договору, стандартна (базова) ставка 5.00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування, вказаного в п.1.3. договору на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 договору, тип процентної ставки фіксована. Загальні витрати за кредитом 1 200.00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом згідно п. 1.3 договору (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 9 200.00 грн, реальна річна процентна ставка - 365,00 відсотків річних. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення визначається графіком платежів згідно додатку №1 (а.с. 33 зворотна сторона, 34). Анкета-заява на кредит № 101204429 від 15.03.2021 містить відомості щодо суми кредиту, особисті дані позичальника, щомісячні доходи, номер мобільного телефону [NUMBER] позичальника та погодження отримання кредиту відповідачем [PERSON] ТОВ «Мілоан» 15.03.2021 (а.с. 11). Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує на не підписання кредитного договору, не отримання грошових коштів. Разом з тим, відповідно до скриншоту договору про споживчий кредит № 101204429, договір підписаний з однієї сторони [PERSON] одноразовим ідентифікатором Z93400 о 18 год 26 хв 15.03.2021, з іншої - [PERSON] ТОВ Мілоан о 18 год 25 хв 15.03.2021, що є належним доказом підписання кредитного договору сторонами та відповідає як умовам кредитного договору, так і Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Згідно з платіжним доручення № 26005424 від 15.03.2021 на картку [PERSON] № [NUMBER] *00 15.03.2021 було перераховано грошові кошти в сумі 8 000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору № 101204429 (а.с. 36). Відповідно до інформації наданої АТ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (що відповідає картці, зазначений в заявці на отримання кредиту) та номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних [PERSON] (що відповідає номеру телефону, зазначеному в заявці на отримання кредиту). Згідно з випискою [PERSON] за період з 15.03.2021 до 18.03.2021 по картці № [NUMBER] 15.03.2021 було зараховано грошові кошти у сумі 8000 грн. Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» 15.03.2021 укладено договір про споживчий кредит № 101204429 в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» на платіжну картку, що належить [PERSON] , перерахувало кредитні кошти в сумі 8 000 грн. Як встановлено зі змісту договору, кредит був наданий позичальнику (позивачу) виключно за допомогою веб - сайту кредитодавця (відповідача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором на реквізити платіжної картки вказаної клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 № 675-VIII передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 851-IV електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТОВ "Мілоан" прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що "Мілоан" отримало персональні дані відповідача [PERSON] та використало їх у власних цілях. Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків, комісії, неустойка та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. [PERSON] , підписавши вказаний договір, надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 29.07.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (клієнт), укладено договір відступлення прав вимоги № 05Т (із додатками), відповідно до якого на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (а.с. 18 - 25). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 05Т від 29.07.2021, на підставі договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29.07.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 101204429 від 15.03.2021, сума заборгованості - 23 416,62 грн, сума заборгованості за тілом - 5 355,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 18 061,62 грн (а.с. 13). Відповідно до платіжних інструкцій № 1188 від 12.08.2021, № 1430 від 19.08.2021, № 1450 від 26.08.2021 та № 1465 від 02.09.2021 ТОВ «Діджи Фіінанс» сплачувало на користь ТОВ «Мілоан» грошові кошти, призначення платежу: договір відступлення права вимоги № 05Т від 29.07.2021 (а.с. 41 - 42). Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021. Оскільки, у позивача ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29.07.2021, укладеного між первісним кредитодавцем ТОВ «Мілоан», як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] , взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що він має право звертатись до суду з позовом. Доказів про визнання договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29.07.2021, недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Мілоан», ні на рахунки позивача. Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що ТзОВ «Мілоан» повністю виконало свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] та перерахувало на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 8 000,00 грн (а.с. 36). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк на який надається кредит становить 15 днів, до 30.03.2021. Згідно з ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідач кредит отримав, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув. Доказів на спростування отримання кредиту в сумі 8 000,00 грн відповідачем не надано. Згідно з розрахунком заборгованості за договором тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав у борг частково не погашений, не погашена сума боргу становить 5 355,00 грн (а.с. 14 - 16). Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору частково не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 5 355,00 грн. ТОВ «Діджи Фінанс», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 18 061,62 грн. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови договору № 101204429 від 15.03.2021. Згідно з умовами договору строк дії договору становить 15 днів, тобто з 15.03.2021 до 30.03.2021. Як було встановлено судом вище, згідно з п. 1.5.2. п. 1 договору № 101204429 від 15.03.2021 проценти за користування кредитом: 1 200,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. договору № 101204429 від 15.03.2021 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пункт 2.3 договору № 101204429 від 15.03.2021 містить умови щодо пролонгації строку кредитування. Так, пролонгація строку кредитування може відбуватися на пільгових або стандартних (базових) умовах. Відповідно до п. 2.3.1.1. договору № 101204429 від 15.03.2021 позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Позичальнику, відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів надана така можливість. Згідно з розділом 6 Правил надання фінансових кредитів (що розміщена на сайті ТОВ «Мілаон») пролонгація на певну кількість днів можлива, якщо інформація про можливість та умови пролонгації доступна Позичальнику на сайті Товариства або в програмно-технічних комплексах самообслуговування учасників платіжних систем чи інших осіб з якими Товариство уклало відповідні угоди. Товариство розміщує інформацію про можливість пролонгації виходячи з положень внутрішніх документів та клієнтської історії Позичальника в Товаристві. Відсутність розміщеної Товариством інформації про можливість пролонгації означає неможливість для Позичальника продовжити пільговий період та строк кредитування. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) за PDL кредитом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за відсотковою ставкою визначеною п.1.5.2 індивідуальної частини Договору, якщо інше не буде встановлено окремою домовленістю сторін. 6.10.1.2. Для пролонгації PDL кредиту Позичальник має надіслати Товариству звернення/повідомлення з обраними параметрами пролонгації в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається Товариством Позичальнику в смс-повідомленні або іншим засобом зв`язку погодженим з Позичальником. Після підписання (застосування одноразового ідентифікатора) та надсилання електронного повідомлення щодо пролонгації Товариству, Позичальник має підписати додаткову угоду/договір та сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту. Змістом розміщеної Товариством інформації про можливість пролонгації PDL кредиту, згідно п.6.10.1.1 цих Правил та/або додаткової угоди/договору, також може бути передбачено умову щодо сплати Позичальником певної частки нарахованих процентів/комісій та/або повернення певної частини кредиту. Загальна сума перелічених вище складових становить платіж необхідний для продовження строку кредитування Позичальником. 6.10.1.3. Для пролонгації PDL кредиту Позичальник в Особистому кабінеті або за допомогою програмно-технічних комплексів самообслуговування, що мають відповідні функціональні та програмні можливості, самостійно обирає серед доступних можливостей найбільш вигідний/ бажаний для себе варіант, що містить суму для сплати, розраховану в порядку визначеному п.6.10.1.2 цих Правил та період, на який продовжується строк кредитування. Пролонгація на стандартних (базових) умовах місить інші положення щодо його продовження, проте згідно з розрахунком заборгованості після завершення строку кредитування пролонгація відбулася відповідно до п. 1.5.2, тобто на пільгових умовах. Разом з тим, доказів того, що договір № 101204429 від 15.03.2021 був пролонгований на пільгових умовах, відповідно як до умов самого договору, так і відповідно до Правил надання фінансових кредитів(звернення/повідомлення з обраними параметрами пролонгації в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора, додаткову угоду/договір), до позовної заяви не додано, а тому суд не може вважати даний договір пролонгованим. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до змісту позовної заяви представник позивача просить стягнути заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом в розмірі 18 061,62 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 101204429 від 15.03.2021 заборгованість відповідача [PERSON] складається з заборгованості за процентами в розмірі 18 061,62 грн, за період з 15.03.2021 по 20.07.2021 (а. с. 14 - 16). Разом з тим, суд не може погодитись з таким розрахунком позивача з огляду на наступне. Термін дії договору становить 15 днів з 15.03.2021 до 30.03.2021 і саме за цей період кредитор має право на одержання від позичальника процентів у розмірі 1200 грн, у узгодженому відсотковому еквіваленті -1 % (п. 1.5.2 договору № 101204429 від 15.03.2021). Відповідно до розрахунку заборгованості, після завершення строку кредитування, відповідачем сплачувались відсотки за користування кредитом 30.03.2021 - 120 грн, 01.04.2021 -247 грн, 09.04.2021 - 157 грн, 13.04.2021 - 398 грн, 20.04.2021 - 207 грн, 23.04.2021 - 412 грн, 30.04.2021 - 417 грн, 07.05.2021 - 626 грн, всього 2584 грн, тобто узгоджена сторонами плата за користування кредитом була повністю погашена позичальником, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами до задоволення не підлягають. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимогами про стягнення заборгованості за договором по тілу кредиту в розмірі 5 355,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 5 355,00 грн (тобто 22,87 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 554,00 грн, а судовий збір у сумі 1 868,40 грн суд покладає на позивача. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу . Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн надано: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01.08.2024, відповідно до якого загальна вартість послуг складається із вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.8 даного договору, а також гонорар, який зазначений у п.4.9. даного договору. У разі прийняття судом по матеріалам позовної заяви позитивного рішення, клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6 000,00 грн; додаткову угоду № 101204429 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.08.2024, відповідно до якої адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024, відповідно до якого вартість робіт становить 6 000,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Стародуб І.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, відповідно до якого вартість послуг становить 6 000,00 грн; платіжну інструкцію в національної валюті № 2111-13 від 21.11.2024, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило Стародуб І.В. грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, призначення платежу: згідно договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.08.2024 відповідно до акту № 101204429 (а.с. 10, 17, 26 - 28, 35, 38). Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Стародуб І.В. правничої допомоги відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг). Відповідно до ч. 9 ст. 139 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує, що саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Оскільки, відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення витрат, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи та мають бути стягнути з відповідача на користь позивача. А тому, враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача на 22,87 %, то розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1 372,20 грн, а витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 327,80 грн суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial