Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить суд: - встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , однією сім`єю, як чоловіка та жінки, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; - встановити факти, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у вигляді 1/2 частки однокімнатної квартири [ADDRESS] ; - визнати за позивачкою право власності по праву спадкування за законом як спадкоємицею першої черги за законом, після смерті батька [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування\~\~позову посилається\~на те,\~що \~позивачка народилася [INFO] , її батьки - [PERSON] та [PERSON] . В шлюбі вона змінила прізвище на [PERSON] . В подальшому її батько- [PERSON] , розірвав шлюб із матір`ю, після чого 18 червня 2004 року уклав шлюб із [PERSON] . Перебуваючи у шлюбі, [PERSON] за згодою своєї дружини [PERSON] , придбали у спільну сумісну власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Таким чином дана квартира будучи спільною сумісною власністю належала їм по частині їм обом. Однак 2 липня 2019 року [PERSON] та [PERSON] розірвали укладений між ними шлюб. Між тим після сплину нетривалого часу, тобто з жовтня місяця 2019 року, вони, як особи які не втратили почуттів любові та поваги один до одного, не перебуваючи у шлюбі з іншими особами, стали проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, вести спільне господарство та мали спільний бюджет. [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаної квартири. В установленому законом порядку спадкова справа після її смерті не відкривалась. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її рідний син - [PERSON] , який відмовився від вказаної спадщини, подавши заяву нотаріусу. Між тим спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, прийняв її батько [PERSON] , успадкувавши частину квартири, належної померлій [INFO] помер її батько [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина , до складу якої увійшла квартир [ADDRESS] . Позивачка як спадкоємець першої черги, прийняла вказану спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як необхідно встановити факт, що її батько був спадкоємцем після смерті [PERSON] , а саме проживав з нею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тому просила позов задовольнити та встановити факти, що мають юридичне значення та визнати за нею право власності на спадкове майно. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.54) Ухвалою суду від 02.10.2024 року витребувано докази у справі відділу реєстрації актів цивільного стану Південного МРУЮ Міністерства юстиції (м.Одеса), копії спадкових справ .(а.с.54) Ухвалою суду від 28.11.2024 року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду.(а.с.107) Позиції сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача адвокат Панчошенко О.В. позов підтримав та просив його задовольнити. В останнє судове засідання надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі і позов задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання на виклик суду повторно не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою проте, що адресат за вказаною адресою відсутній. Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~постановити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] в м. Одеса Одеської області, Україна. ЇЇ батьки - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 26 січня 1982 року Малиновським відділом РАЦС у м. Одеса.(а.с.12) 07 березня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 березня 2022 року Ананьївським відділом реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Одеса).(а.с.13) В подальшому батько позивачки [PERSON] , розірвав шлюб із її матір`ю [PERSON] , після чого 18 червня 2004 року уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про шлюб, зареєстрованим виконкомом Кіровської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 1.(а.с.84) В період перебування у шлюбі 28 серпня 2008 року [PERSON] , за згодою своєї дружини [PERSON] придбав на своє ім`яоднокімнатну квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Івановою А.Й. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20281950 від 18.09.2008 року. (а.с.14-17) 2 \~ \~ \~ \~ липня 2019 року батько [PERSON] та [PERSON] розірвали укладений між ними шлюб, що підтверджується копією актового запису про розірвання шлюбу №24 від 02.07.2019 року, складеного Роздільнянським відділом РАГС ГТУЮ в Одеській області. (а.с.84) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 12 травня 2023 року, виданим на підставі актового запису про смерть №5046 від 12.05.2023 року (а.с.26) Згідно витягу із Спадкового реєстру спадкова справа після її смерті нотаріусом не відкривалась. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її рідний син - [PERSON] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , який з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не звертався, даних про те, що він прийняв спадщину фактичним проживанням зі спадкодавцем матеріали справи не містять. Позивачка надала суду докази, якими підтверджувала, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її батько [PERSON] , який на момент її смерті проживав разом з нею і є спадкоємцем четвертої черги по закону, так як постійно проживав з [PERSON] до дня її смерті більше п`ятироків однією сім`єю. Даний факт в суді позивачка підтверджує: - \~ \~ \~ \~ наявністю у спільній сумісній власності однокімнатної квартири [ADDRESS] , яку [PERSON] та [PERSON] придбали в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.08.2008 року (а.с.14); - домовою книгою для прописки громадян проживаючих в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , згідно якої за вказаною адресою [PERSON] зареєстрована з 10 листопада 2008 року по день її смерті, а [PERSON] з 06 квітня 2009 року по день його смерті(а.с.21); - витягом про зареєстроване місце проживання осіб №1059/3-07.2024 ЦНАП Роздільнянської міської ради, згідно якого [PERSON] та [PERSON] проживали в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , з моменту реєстрації до дня своєї смерті;(а.с.33) - рахунком № 115 від 15.04.2020 року, наданим ПП [PERSON] щодо придбання [PERSON] у нього печі фірми «Горіння», товарним чеком від 14 жовтня 2021 року, виданим ПП [PERSON] щодо придбання [PERSON] та [PERSON] у нього шпалер та клею, товарним чеком від 27 січня 2022 року, виданим ПП [PERSON] щодо придбання [PERSON] та [PERSON] у нього ліноліуму, які свідчать про ведення спільного побуту та спільного бюджету вказаними особами (а.с.40- 42); - \~ \~ \~ \~письмовими показами свідків [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , які засвідчили, що [PERSON] та [PERSON] були їх друзями і їм достовірно відомо, що вони 02 липня 2019 року розірвали укладений між ними шлюб. Однак з жовтня місяця 2019 року [PERSON] та [PERSON] , аж до дня її смерті - по травень місяць 2023 року проживали однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі з іншими особами, вели спільне господарство та мали спільний бюджети. Далі судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 03 травня 2024 року, виданим на підставі актового запису №3683 від 03.05.2024 року.(а.с.31) Після його смерті за заявою позивачки заведено спадкову справу приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Л.М., що підтверджується копією спадкової справи №116/2024 від 22.07.2024 року. (а.с.63- 97) Із матеріалів спадкової справи судом встановлено, що спадщину прийняла лише [PERSON] , подавши заяву від 22.07.2024 року, (а.с.64). Інші спадкоємці [PERSON] , онука померлого, [PERSON] , син померлого надали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , а син [PERSON] [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. (а.с.60,68,70) Листом приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу на від 26.08.2024 року № 860/02-14 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, так як відсутні документи, які підтверджують, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. (а.с.96) Нормативно правове обгрунтування та висновки суд що встановлення фактів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст. ст. 315,319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника та інше. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем начас відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Далі\~згідност. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Стаття 1268\~ЦК України,\~передбачає,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Також відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно положень пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва «про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільний правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Верховний Суд в постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19, зауважив, що суд може визнати право власності на спадкове майно, лише якщо його неможливо оформити в нотаріальному порядку. Ст. 60 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 70 ч. 1 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Висновки суду. Так судом на підставі вказаних доказів достовірно встановлено, що однокімнатна квартира [ADDRESS] була придбана при житті [PERSON] та [PERSON] в період перебування у шлюбі на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 28.08.2008 року, а тому відповідно до ст. 60 СК України вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя і їх частки у власності складають по частині. Відповідно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина на належну їй частину квартири. Суд вважає, що вищенаведеними доказами у справі позивачка довела, що після смерті [PERSON] відповідно до ст.1264 ЦК України єдиним спадкоємцем по закону четвертої черги був [PERSON] , який проживав з померлою спочатку в зареєстрованому шлюбі, а потім наданими доказами у справі підтверджено факт, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали більше п`ятироків однією сім`єюдо дня її смерті вже після розірвання шлюбу, що впершу чергу підтверджується даними їх реєстрації по місцю проживання, а також іншими належними доказами. Спадкоємець першої черги по закону після смерті [PERSON] рідний син померлої [PERSON] від прийняття спадщини після смерті матері відмовився, спадкоємців інших черг по закону не має, заповіт [PERSON] не складала. Також в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] померлий [PERSON] також прийняв, так як він постійно проживав зі спадкодавцем на день її смерті, що вочевидь підтверджено даними щодо реєстрації місця проживання спадкодавця і спадкоємця і цей факт суд також вважає доведеними у суді наданими доказами Таким чином [PERSON] успадкував належну [PERSON] частину квартири [ADDRESS] , однак не оформив свої спадкові права при житті і помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] - частини по праву спільної сумісної власності, а друга половина ним успадкована після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України позивачка прийняла спадщину після смерті батька, так як своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Інші спадкоємці в установленому законом порядку від прийняття спадщини відмовилися. Тому позов належить задовольнити та визнати за позивачкою право власності по праву спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , 1/2 частина якої належала на праві власності померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності та 1/2 частина якої належала [PERSON] по праву спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved