Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

14.12.2024 [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила стягнути з держави російська федерація в рахунок відшкодування моральної шкоди 35\~000,00 євро, що еквівалентно 1\~538\~246,50 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Вся територія Донецького району, до складу якого входить і м. Донецьк, з 07.04.2014 знаходиться під окупацією російської федерації. Через окупацію міста вона зазнала обмежень у доступі до води, газу, світла, медицини, була позбавлена будь-якого зв`язку, у зв`язку з чим була вимушена покинути свій дім та, ризикуючи життям, під загрозою смерті, виїхати до м. Черкаси. Протягом всього часу окупації російською федерацією її рідного міста вона кожного дня зазнає душевних страждань, оскільки не може повернутись додому, побачити своїх рідних, які залишились в окупації та не можуть виїхати. Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України було порушено низку її прав, передбачених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, IV Женевською конвенцією 1949 року про захист цивільного населення під час збройного конфлікту, зокрема, право на свободу і особисту недоторканість, право на повагу до приватного і сімейного життя, право на свободу думки, совісті і релігії. Крім цього, умови, в яких вона проживає зараз не дають можливості налагодити звичний для неї спосіб життя. Втративши можливість мирно проживати на рідній землі, можливість спілкуватися з близькими людьми вона відчуває розчарування, безсилля та безпорадність, що також завдає їй моральну шкоду. Таким чином, враховуючи характер та обсяг завданих їй страждань, істотних порушень її конституційних прав, умисного характеру дій російської федерації, а також почуття безпорадності та розчарування, які вона відчуває щоденно через неможливість мирно проживати на рідній землі та користуватись належним їй житлом, спілкуватись з близькими, вважала достатнім та справедливим розмір компенсації за заподіяну їй моральну шкоду у сумі 1\~538 246,50 грн., що на день подання позову до суду за офіційним курсом Національного Банку України є еквівалентом 35\~000,00 євро. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.12.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно з частинами 1, 2 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Відповідно до частини 1 статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України. Частиною 4 статті 263 ЦПК передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено російську федерацію, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії російської федерації, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни. Так, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24.02.2022 Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства російської федерації в Україні з огляду на припинення його роботи на території України. Отже, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства російської федерації в Україні запитів щодо згоди російської федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням російською федерацією збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А з 24.02.2022 таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з російською федерацією. З огляду на наведене,

Outcome: partial