Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

У лютому 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири у місті Рубіжне Луганської області на підставі договору дарування. У зв`язку зі збройною агресією рф проти України, після виїзду на підконтрольну Україні територію, позивачка звернулась до державного реєстратора для здійснення державної реєстрації права власності, проте отримала відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки КП «Рубіжанське БТІ», яке здійснювало реєстрацію права власності на час придбання квартири, не поновлювало свою роботу на території, підконтрольній Україні. У зв`язку із зазначеним позивачка була вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 14 лютого 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 19.07.1994 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар трикімнатну квартиру, жилою площею 38,5 кв.м, розташованою у [ADDRESS] . Згідно рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 74606934 від 15.08.2024 року державний реєстратор відмовив у реєстрації речових прав на квартиру [ADDRESS] , оскільки відповідно до відповіді Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області у них немає відповідних даних. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на вказану квартиру відомості відсутні. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно із ч. 2 ст. 3 та п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності. Підпунктом 1 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 2023 року №2179/5 «Про проведення державної реєстрації в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць» установлено, що у сфері державної реєстрації прав державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, місцезнаходженням яких є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Особливості державної реєстрації прав на період дії воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану». Згідно ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачем та те, що право власності на квартиру було зареєстровано БТІ 29.07.1994 року на підставі договору дарування від 19.07.1994 року, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved