Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 08.06.2013 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який був зареєстрований Виконавчим комітетом Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивачка зазначила, що підставою для розірвання шлюбу між нею та відповідачем є психологічне так і фізичне домашнє насильство, вчинене з боку відповідача [PERSON] по відношенню до позивачки [PERSON] . А також, те, що їх спільне життя не склалося в зв`язку з протилежними поглядами на життя та несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та злагоди. В останні роки шлюбу у сторін постійно виникали суперечки, в ході яких [PERSON] часто вчиняв домашнє насильство, за таке порушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності. [PERSON] неодноразово викликала поліцію з метою особистого захисту та захисту дітей від нього. Діти налякані такою поведінкою батька. Дана поведінка [PERSON] створює вкрай напружену психологічну обстановку. У зв`язку з цим з 11.05.2024 року сторони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство та проживають окремо, сім`я [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно і надії на примирення немає. Їхній шлюб носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам [PERSON] та інтересам її малолітніх дітей. Тому позивачка просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2024 року в справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 30.08.2024 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області справу для розгляду було передано до Яготинського районного суду Київської області за територіальною підсудністю. Ухвалою від 04.10.2024 року цивільну справу № 695/2089/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, прийнято до свого провадження та передбачено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалю від 07.11.2024 року клопотання відповідача про надання строку для примирення задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення тривалістю три місяці. Провадження у справі № 695/2089/24 зупинено до закінчення строку, визначеного для примирення сторін. Ухвалою від 10.02.2025 року провадження у справі поновлено. Позивачка подала заяву про розгляд справи в їх відсутність, вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити " [PERSON] ". Відповідач в судовому засіданні просив надати додатковий строк на примирення. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.06.2013 року у Виконавчому комітеті Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області від 15.08.2013 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 06.06.2017 року. Сторони проживають окремо, ведуть окремі бюджети й окремий побут та не підтримують сімейних відносин. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ухвалою від 07.11.2024 року клопотання відповідача про надання строку для примирення задоволено частково. Надано сторонам строк для примирення тривалістю три місяці. Тобто судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. Разом із тим, після наданого судом строку на примирення, позивачка подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задоволльнити. Таким чином, суд відхиляє клопотання відповідача про надання додаткового строку для приминення, оскільки з моменту подання позову у травні 2024 року минуло вже близько десяти місяців, і позиція позивачки, яка настоює на розірванні шлюбу, не змінилася, тобто примирення неможливе. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені. Таким чином, суд дійшов висновків про те, що сім`я розпалася остаточно і шанси на її збереження втрачені; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим; вжиття судом заходів щодо примирення подружжя в цьому випадку, з урахуванням встановлених судом обставин, вочевидь порушує як права осіб, так й суперечить моральним засадам суспільства. Наведене унеможливлює в цьому випадку встановлення додаткового строку для примирення. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved