Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У лютому 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", мотивуючи його тим, що вона є власником земельних ділянок з кадастровим номером 1825483600:10:000:0075, площею 2,7303 га., з кадастровим номером 1825483600:07:000:0036, площею 2,7316 га., що розташовані на території Новозаводської сільської ради Житомирського (Пулинського) району Житомирської області. Попереднім власником земельної ділянки був її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . 13\~травня 2008\~року між\~ [PERSON] \~та відповідачем\~укладено договір\~оренди землі,\~за умовами\~якого в\~оренду (строкове\~платне користування)\~відповідачу передані\~земельні ділянки\~ площею\~2,73\~га.\~та площею\~2,73\~га.,\~ а 15.05.2008 було зареєстровано у відділі Держкомзем у Червоноармійському районі. Після оформлення спадкових прав на зазначені земельні ділянки, між нею та відповідачем 26 грудня 2017 року укладено додаткові угоди до договору оренди землі від 13.05.2008, згідно якого, договір оренди укладено строком на 17 років. Орендна плата сплачується до 31 грудня поточного року. ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" протягом 2022-2023 років не сплачує орендну плату, що є істотною умовою договору, а тому вважає, що договір та додаткові угоди до нього мають бути розірвані. Враховуючи викладене, просить суд розірвати договір оренди землі від 13 травня 2008 року, щодо земельних ділянок з кадастровим номером 1825483600:10:000:0075, площею 2,7303 га. та 1825483600:07:000:0036 площею 2,7316 га та додаткові угоди до нього, укладені між [PERSON] та приватним підприємством "Новозаводські аграрні інвестиції" - додаткову угоду від 26.12.2017 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825483600:10:000:0075, площею 2,7303 га. та додаткову угоду від 10.11.2017 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1825483600:07:000:0036 площею 2,7316 га та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивачка та її представник у судове засідання не з"явилися, остання надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовільнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання, призначене на 10.03.2025 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, згідно якої судову повістку, позовну заяву та додані до неї документи вручено за довіреністю - 26.02.2025 . Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у судові засідання, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмові пояснення не подав, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки позивачка та її представник не заперечують проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 9452313, 9454028 від 16.09.2013, [PERSON] належать земельні ділянки площею 2,7303 га., кадастровий номер 1825483600:10:000:0075 та площею 2,7316 га., кадастровий номер 1825483600:07:000:0036, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області (а.с.11, 12). Відповідно до договору оренди землі від 13.05.2008, укладених між ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" та [PERSON] , останній передав підприємству в оренду земельні ділянки площею 5,46 га., в тому числі рілля - 2,73 га., сіножаті 2,73 га., які знаходяться на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, строком на 10 років (а.с.13). Згідно п. 9, 11 вказаного договору, орендна плата становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату укладення договору складала 886 грн. 16 коп. Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій або натуральній формі (продукцією, вирощеною орендарем). У випадку, якщо орендна плата вноситься в натуральній формі, ціна продукції встановлюється на рівні ціни, за якою орендар продає аналогічну прордукцію третім особам. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Відповідно до п.п. 35-37 договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї з сторін внаслідок невиконання другою стороною обов"язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Пунктом 39 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Згідно додаткових угод від 10.11.2017 та 26.12.2017 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки за № 040822200077 від 13.05.2008, укладених між [PERSON] та ПП "Новозаводські аграрні інвестиції", сторони узгодили внесення змін до договору оренди, зокрема: викладено пункти 1, 2, 8, 9, 10, 12, 14 договору в наступній редакції: "1.У зв"язку зі смертю первісного орендодавця - [PERSON] , здійснити його заміну на нового орендодавця - [PERSON] . Право власності нового орендодавця на предмет договору оренди землі №040822200077 від 13.05.2008 підтверджується витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.09.2013, зареєстрованим за №№ 2504936, 2505421, відповідно". "2. В оренду передаються земельні ділянки, кадастровий номер 1825483600:10:000:0075, загальною площею 2,7303 га., у тому числі 2,7303 га. пасовища, кадастровий номер 1825483600:07:000:0036, загальною площею 2,7316 га., у тому числі 2,7316 га. рілля". "8 Договір оренди укладено строком на 17 років". "9. Орендна плата за кожен рік користування земельними ділянками складає 7% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка на 2017 рік складають 1115,52 грн., 3020,15 грн., відповідно. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. З орендної плати вираховується податок з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України". "12. За письмовою заявою орендодавця та за наявності згоди орендаря, розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися у натуральній формі в межах розміру орендної плати вказаної в п.8 договорів та згідно наявного у орендаря асортименту сільськогосподарської продукції. Передача сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом приймання-передачі, який підписується сторонами" (а.с.14, 15). З інформації \~з Реєстру нерухомості від 30.01.2025, вбачається,\~що земельні\~ділянки з кадастровим номером 1825483600:10:000:0075, площею 2,7303 га., кадастровим номером 1825483600:07:000:0036, площею 2,7316 га., які розташовані на території Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, належать [PERSON] 17.04.2018 проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, номер запису про інше речове право: 25803570, 25802589 та передані в оренду ПП "Новозаводські аграрні інвестиції" строком на 17 років, а останнє передало в суборенду агрокооператив приватних пайовиків "Мічуринський", до 01.03.2025 (а.с.7-8, 9-10). У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.\~ \~\~\~\~ Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Зі ст.6 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Як вбачається з ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ч.1 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Законодавець в пункті "в" ч.1 ст.96 Земельного кодексу України та ст. 25 Закону України "Про оренду землі" встановив обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати земельний податок та орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до п."д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №912/1385/17 зазначено, що враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, а тому при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. У постанові викладено, що стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що "несплата орендної плати" охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). У справі встановлено, що укладеними між сторонами договором оренди землі та додатковими угодами обумовлено, що орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року у грошовій формі, в розмірі 1115,52 грн., 3020,15 грн. (пункти 9, 11 договорів), проте у період 2022-2023 років, за використання орендованих земельних ділянок орендар не сплачував орендну плату. Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено\~судом,\~починаючи з\~2022\~року відповідач\~не виконує\~пункти 9,\~11\~договору оренди\~землі та додаткової угоди, а саме - систематично (два рази) не сплатив позивачці орендну плату за користування належними їй земельними ділянками за 2022-2023 роки, тобто [PERSON] була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору. З копії відповіді на запит № 0630-2025-0000236 від 03.02.2025 щодо отримання відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 31.01.2025, вбачається, що за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2024 року, [PERSON] "Новозаводські аграрні інвестиції" у 4 кварталі 2021 року нараховано 6708,07 грн.. Інформація про доходи за 2022-2024 роки, відсутня (а.с.16-18). Відповідач ПП\~"Новозаводські\~аграрні інвестиції"\~або третя\~особа -\~ агрокооператив\~приватних пайовиків\~"Мічуринський", будь-яких доказів на підтвердження того, що ними сплачено [PERSON] орендну плату за 2022-2023 роки, суду не надали. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення договору оренди землі та додаткові угоди, а саме систематичну несплату орендної плати позивачці за користування належними їй земельними ділянками за 2022-2023, тому договір оренди землі від 13.05.2008 та додаткові угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 10.11.2017 та 26.12.2017 слід розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволено повністю, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., суд стягує з відповідача.

Outcome: approved