Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

13 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року. Шлюб між ними було розірвано Роменським міськрайонним судом 03.06.2024 року. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, на даний час дитина знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, достатньої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач є працездатним, працює офіційно та неофіційно, інших дітей на утриманні немає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивачка змушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 02 листопада 2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що дитина проживає з батьком з кінця травня 2024 року, були періоди за вказаний час, що десь 4-5 днів дитина ночувала у мами, що було пов`язано з певними планами дій в м. Ромни, які не можна було вирішити одним днем, або ж з проходженням медичного обстеження перед початком нового навчального періоду, або ж іншими обставинами. За словами дитини, останній не планує та не бажає повертатись до мами на постійне проживання. 04 листопада 2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій просив з останньої стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду з зустрічним позовом та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 06 листопада 2024 року прийнято вказану \~зустрічну позовну\~заяву, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року зустрічний позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини (справа № 585/3913/24, провадження № 2/585/1294/24) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на неповнолітню\~дитину (справа № 585/3913/24, провадження № 2/585/1096/24), здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження у об`єднаній цивільній справі до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 02 грудня 2024 року до суду надійшов від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просила в задоволенні відмовити зв`язку з необґрунтованістю та незаконністю. Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року по справі закрито підготовче провадження, об`єднану справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач за первісним\~позовом та\~відповідач за\~зустрічним позовомта її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали первісного позову, пояснили обставини, викладені в позові, просили їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Окремо також [PERSON] суду пояснила, що дійсно син [PERSON] протягом навчального року проживає у м.Ромни із нею, на канікулах та іноді у вихідні, на свята, перебуває у с.Артюхівка, де живуть його баба та дід, яких він дуже любить і не хоче, щоб дитина переривала спілкування з рідними з-за спорів між батьками. У той же час зазначила, що основний тягар забезпечення потреб дитини лягає на неї, так як окрім забезпечення базових потреб (їжа, лікування тощо) вона готує його до школи, купує навчальні посібники та шкільне приладдя по потребі, новий одяг відповідно до сезону, а це осінній, зимовий одяг та взуття тощо, так як дитина росте. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом та його представник в судовому засіданні зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року, який було розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду від 03.06.2024 року. При цьому, рішенням суду від 03.06.24 р. питання щодо визначення місця проживання дитини не вирішувалось, так як позивач ( [PERSON] ) вказав про відсутність між сторонами спору щодо виховання дитини у позові. Рішення набрало законної сили. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.08.2016, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Роменської міської ради № 2 від 24.06.2024 [PERSON] , [INFO] , проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] , без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанови Сумського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 квітня 2024 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, скасовано, а провадження у справі закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу вказаного адміністративного правопорушення. Відповідно до довідки № 646 від 23.10.2024, виданої Глинським старостатом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: батько [PERSON] , мати [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] (на даний час перебуває за місцем реєстрації), брат [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 26.11.2024 за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , створені всі належні умови для всебічного та гармонійного розвитку [PERSON] . Як вбачається з акту оцінки потреб сім`ї та висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 21.11.2024 мати з сином [PERSON] , [INFO] , проживають в орендованій однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , мати задовольняє потреби сина відповідно віку. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12.12.2024 за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що малолітня дитина [PERSON] не проживає постійно за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS] , дідусь та бабуся не підтримують ініціативи батька щодо визначення місця проживання дитини разом з ним, але виховувати дитину батьки повинні спільно, у будинку, де зареєстрована дитина, створені належні та безпечні умови для проживання/перебування дитини. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснив, що у червні 2024 р. за його ініціативою води розлучились із [PERSON] у суді. При цьому з квітня по жовтень 2024 року дитина проживала разом з ним та його батьками у с.Артюхівка, декілька разів син їздив до м. Ромни, оформляв довідки та готувався до школи. За вказаний час він та його батьки утримували дитину, забезпечували його продуктами та одягом, чеки на покупки не збирав, бо сам бачив, що потрібно дитині та придбавав, за час літніх канікул також придбав дитині мобільний телефон та електроскутер. [PERSON] не дзвонила йому та не говорила, що треба дитині, відмовилась з ним спілкуватись, на його дзвінки вона також не відповідала, коли просив сина передати їй слухавку, то вона із ним відмовлялась розмовляти. Під час проживання у матері, він не знає як утримувалась дитина, він дзвонив сину, давав йому гроші, 500-700 грн., коли приїздив у місто та гуляв із ним, влітку він чи його батьки возили [PERSON] у Ромни до репетитора, за заняття платили по 200 гривень. Підтвердив суду, що між ним та колишньою дружиною існує негласна домовленість, що син в канікулярний час та вихідні чи свята, по його бажанню, проводить час у с.Артюхівка із ним та його батьками (рідним дідом та бабою), у період шкільного навчання [PERSON] проживає у м.Ромни з матір`ю, оскільки там кращий доступ до мережі Інтернет, інших навчальних потреб, спілкування із друзями. Вважає, що за орієнтовно за рік він на 80 % займається утриманням дитини та забезпеченням його потреб. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183\~Сімейного кодексуУкраїни частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитини, визначається судом. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. У даному випадку позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач не погоджується з таким розміром аліментів, оскільки вказує, що він утримує дитину, крім того на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери. Сторонами у справі не заперечувалось, що місцем реєстрації сина [PERSON] є будинок у с.Артюхівка Роменського р-ну, де останній проживає із батьком, дідом та бабою у час шкільних канікул, основним місцем проживання [PERSON] є орендована квартира у м.Ромни, де протягом шкільного навчання (року) він проживає разом із матір`ю. Враховуючи обставини справи та те, що дитина у канікулярний час перебуває у відповідача та утримується останнім у цей період, у той же час у навчальний шкільний рік проживає із матір`ю (позивачем) та перебуває на її повному утриманні, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи обставини справи та надані сторонами докази, на переконання суду, вказаний розмір присуджених аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, суд вважає за необхідне у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, так як у ході судового розгляду беззаперечно не було встановлено, що постійним місцем проживання дитини [PERSON] , є місце його реєстрації за адресою проживання батька у с.Артюхівка Роменського р-ну. Приходячи до такого висновку, суд керується правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 року у справі № 158/1638/18, де вказано, що «згідно з\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Встановивши, що відповідачем не доведено, що основне місце проживання дітей з ним, а мировою угодою сторони визначили місце проживання з матір`ю, а також врахувавши те, що законом не передбачено право на стягнення аліментів тим із батьків, з яким не проживають діти, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову». Доводи сторони відповідача за первісним позовом щодо невідповідності доказів, поданих стороною позивача за первісним позовом, вимогам ст.ст. 77,78,79 ЦПК України внаслідок їх неналежності, недопустимості та недостовірності суд не приймає до уваги, оскільки у ході судового розгляду і при вивченні матеріалів справи таких суттєвих процесуальних порушень, які б об`єктивно перешкоджали суду постановити законне та обґрунтоване рішення - встановлено не було. З урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі положень ст. ст. 84, 181, 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

Outcome: partial