Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

22.01.2025 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким задоволено позов Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Гелексі Фінанс» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості. 28.01.2025 року представник позивача Дударенко А.М. подала до суду письмову заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат у виді витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, зокрема про стягнення з відповідача на користь позивача 23520 гривень. Представник позивача повідомлена у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує у повному обсязі. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій просив розглянути спрву у його відсутність та не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали цивільної справи № 395/1108/21, письмову заяву представника позивача Дударенко А.М. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, та додатки до неї, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким необхідно частково задовольнити заяву [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, враховуючи такі обставини. Згідно до ст.246 ч.1 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; згідно з частиною 2 вказаного Закону для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до ч.1 п.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2025 року задоволено позов Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Гелексі Фінанс» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості; у вказаному рішенні суду вирішено питання про судовий збір. Що стосується розподілу судових витрат, пов`язаних з відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу, то суд, з урахуванням поданої заяви представника позивача адвоката Дударенко А.М., відповідно до ст.246 ЦПК України зробив висновок про необхідність вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Згідно до ст.133 ч.3 п.1 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи . Відповідно до ст.137 ч.1,ч.2 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави ; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~ \~ \~ Згідно\~до ст.141\~ч.2\~п.1\~ЦПК України\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~у тому\~числі витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ст.137 ч.4 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що у рішенні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 22.01.2025 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Дударенко А.М., яка надавала правничу допомогу позивачу. Після ухвалення рішення, зокрема 28.01.2025 року, представником позивача суду надані докази понесених стороною позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Дударенко А.М. у сумі 23520 гривень. Зокрема, суду надано: договір про надання правової допомоги № 3 від 05 січня 2022 року, № 20 від 12 травня 2022 року; акти приймання передачі виконаних робіт (надання послуг) № 1 від 28.01.2022 року, № 2 від 21.02.2022 року, № 3 від 15.04.2022 року, № 1 від 13.05.2022 року, № 2 від 02.06.2022 року, № 3 від 28.07.2022 року, № 4 від 22.01.2025 року, платіжну інструкцію № 18532 від 22.01.2025 року; платіжні доручення № 8514 від 28.07.2022 року, № 8204 від 02.06.2022 року, № 8138 від 16.05.2022 року, № 7960 від 23.02.2022 року, № 7648 від 28.01.2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено наступне: «Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268)». У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Проаналізувавши вказані копії письмових доказів підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, кількість судових засідань, в яких брав участь адвокат, виходячи з предмету спору, значення справи для сторін, її складності, а також критеріїв реальності адвокатських послуг, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачем витрат на правничу допомогу, проте їх розмір має складати 5 000 грн.

Outcome: approved