Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що 29.01.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 501230932 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 90 050,00 грн. на строк 48 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 33% річних до 12 місяця кредитування включно, з 12 по 23й місяць - 28%, з 24 по 48 місяць - 23 %. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 90050,00 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 154462,17 грн., яка складалась з тіла кредиту у розмірі 87 817,82 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 66 644,35 грн. 20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 501230932 від 29.01.2020 року. Враховуючи, що позичальник систематично порушував свої зобов`язання по кредитному договору, суму позики не повернув, відсотки не сплатив, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК\~«ЕЛІТ ФІНАНС»\~заборгованість вищевказану заборгованість за кредитним договором У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив не подано. У зв`язку з неявкою представника відповідача та не надання відзиву, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачем на підтвердження заявлених вимог надано: оферту на укладання угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501230932 від 29.01.2020 підписану відповідачем, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг підписаний відповідачем та представником банку, інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (паспорт споживчого кредиту) підписаний відповідачем та представником банку, виписку по рахунку відповідача, розрахунок заборгованості за кредитним договором. А також докази відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором на користь позивача: договір факторингу №3 від 20.09.2021 року укладений між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №501230932 від 29.01.2020 до відповідача; додаток 1-1 до вказаного договору факторингу характеристика права вимоги; акт приймання-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу №3 від 20.09.2021 року; докази оплати за договором факторингу 3 від 20.09.2021 року. Дослідивши вищевказані докази, надаючи їм оцінку суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено кредитний договір №501230932 від 29.01.2020 за умовами якого АТ «Альфа-Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 90050 грн. на строк 48 місяців, а відповідач зобов`язався повернути вищевказану суму кредиту до 29.01.2024 року та сплачувати позикодавцю 33% річних за користування кредитним коштами до 12 місяця кредитування включно, а у подальшому з 12 по 23й місяць - 28% річних , з 24 по 48 місяць - 23 % річних, у порядку визначеному кредитним договором згідно графіку платежів. Укладаючи вищевказаний кредитний договір сторони узгодили усі його суттєві умови, відповідач фактично отримав 90050 грн. кредиту на відповідний рахунок відкритий в банківській установі кредитодавця, користувався наданими йому кредитним коштами, здійснював часткову сплату заборгованості за кредитним договором, проте допустив порушення порядку і строків повернення кредиту та сплати відсотків, що підтвердєуться випискою по рахунку відповідача. 20.09.2021 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №501230932 від 29.01.2020 року на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021 року. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Наведений позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та виписці по рахунку відповідача. Станом на 20.09.2021 року сума заборгованості відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 154462,17 грн., з яких тіло кредиту у сумі 87 817,82 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 66 644,35 грн. Враховуючи вищевикладене вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Судові витрати, у виді судового збору понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. Надаючи оцінку заявленому позивачем розміру витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. 10 червня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 820/479/18, дійшов висновку про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У іншій\~ постанові\~у справі\~№ 922/3812/19\~від 09\~грудня 2021\~року Верховний\~Суд зробив\~висновок,\~що визначаючи\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~гонорару адвоката\~іншою стороною,\~суди мають\~виходити зі\~встановленого у\~самому договорі\~розміру та/або\~порядку обчислення\~таких витрат,\~що узгоджується\~з приписами\~ст.\~30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність».\~У разі\~відсутності у\~тексті договору\~таких умов\~(пунктів)\~щодо порядку\~обчислення,\~форми та\~ціни послуг,\~що надаються\~адвокатом,\~суди,\~в залежності\~від конкретних\~обставин справи,\~інших доказів,\~наданих адвокатом,\~використовуючи свої\~дискреційні повноваження,\~мають право\~відмовити у\~задоволенні заяви\~про компенсацію\~судових витрат,\~задовольнити її\~повністю або\~частково. Суд також враховує позицію Верховного Суду\~викладену у\~постановах Верховного\~Суду у\~справі №\~905/1795/18\~від 07\~листопада 2019\~року та\~у справі\~№ 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved