Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75652262 від 10.07.2021 року у сумі 35523,00 грн. яка складається із 10485,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 25038,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75652262, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 10485,00 грн., проте відповідач не неналежно виконав зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2610. Відповідно до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й кредитним договором № 75652262 від 10.07.2021. 31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023. Відповідно до договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й кредитним договором № № 75652262 від 10.07.2021. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, до Крижопільського районного суду, в позовній заяві вказав проводити розгляд справи без участі представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про причини неявки не повідомила. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 279, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики )№ 75652262. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 5 Кредитного договору, реквізити та підпис сторін. Підписанням цього Кредитного договору Відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https//mycredit.ua/ru/dokuments-lictnse/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачені ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п 4.1. п. 4 Договору позики). Позичальник до моменту підписання Договору, вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, (на умовах повернення позики в кінці строку), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщенні на сайті https//mycredit.ua/ru/dokuments-lictnse/ (надалі «Правила») їх зміст, суть об`єм зобов`язання Сторін та наслідки укладання цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі (п.п 4.2. п. 4 Договору позики). Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що договір позики № 75652262 від 10.07.2021, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що підтверджується довідкою про ідентифікацію виданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до якої одноразовий ідентифікатор зазначено p1d5puVmlR час відправки ідентифікатора позичальнику: 10.07.2021 14:40:19; номер телефону/ електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор galinaskilnuk20@gmail.com. Таким чином відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 Кредитного договору визначено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику »), на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 договору сторони встановили, що кредит надається позичальнику в сумі 10485,00 грн. строком на 30 днів. Із фіксованою процентною базовою ставкою 1,99 % вдень. Дата надання позики 10.07.2021 дата повернення позики (останній день) 08.08.2021. Знижена процентна ставка/день, % (застосовується до умов програми лояльності) 0,80 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % 2,70%. Пунктом 3 договору визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умови договору виконало, надавши грошові кошти в розмірі 10485,00 грн. [PERSON] , що підтверджується випискою АТ комерційний банк «Приватбанк» за період 10.07.2021 - 13.07.2021,картка № 5168742727870044 та довідкою ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС»» 21.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2112. Відповідно до договору факторингу № 2112 від 21.12.2021 до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й кредитним договором № 75652262 від 10.07.2021. Що підтверджується копією актом прийому - передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 2112 від 21.12.2021 та копією реєстру прав вимог № 4 від 21.12.2021. 31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено договір факторингу № 310323-ФК. Відповідно до договору факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема й кредитним договором № 75652262 від 10.07.2021. Що підтверджується копією актом прийому - передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 310323-ФК від 31.03.2023 та копією реєстру заборгованості від 31.03.2023. Проте в порушення умов Договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні на рахунки попереднього кредитора., внаслідок чого виникла заборгованість за Договором позики № 75652262. Позивач просить стягнути заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75652262 в розмірі 35523,00 грн. яка складається із 10485,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 25038,00 грн. - сума заборгованості за відсотками нарахованими за період з 10.07.2021 по 08.08.2021 на підтвердження якої надав розрахунок заборгованості. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач належним чином умови договору позики за № 1177849 від 26.04.2021 року не виконав суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу 13000,00 грн. підлягають задоволенню Щодо позовних вимог в частинні стягнення відсотків за користуванням кредитом суд враховує наступне. Так, у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Згідно із умовами договору позики за № 75652262 від 10.07.2021 кредит надано у розмірі 10485,00 грн, на 30 днів, під 1,99 % процентної ставки (базової, фіксованої) за один день, дата повернення 08.08.2021. Таким чином заборгованість за відсотками становить (10485,00 гривень х 1,99% х 30 календарних днів) 6259, 54 грн. Позовні вимоги в частинні стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом за період поза датою повернення кредитних коштів 08.08.2021, що погоджена сторонами при укладанні договору позики за № 75652262 від 10.07.2021 з 09.08.2021 по 07.11.2021 року в сумі 18778,46 грн задоволенню не підлягають з наступних підстав. В обґрунтування позовних вимог позивач як підставу для пролонгації строку користування кредиту посилається на п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних ресурсів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених рішенням загальних зборів учасників ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних ресурсів», протокол №11/02/21 від 11.02.2021 р. відповідно до якого, що у разі, неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховує проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь - якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства включно в якості ставки на позику за понадстрокове користування. Проте роздруківка Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) не містить відмітки про те, що вони були підписані [PERSON] відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» на відміну від договору позики № 75652262 від 10.07.2021 в реквізитах Позичальника якого вказано про накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором p1d5puVmlR. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже підстав для стягнення відсотків, нарахованих в розмірі встановленому тарифами та умовами обслуговування фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів не вбачається, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами понад 30 днів. Ураховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредит (основний борг) за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75652262 у розмірі 10485,00 грн, та проценти за користуванням позики у розмірі 6259,54 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 726,72 коп. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. З матеріалів справи вбачається, що надання правової допомоги позивачу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» здійснював адвокат Ткаченко Юлія Олегівна на підставі договору про надання правничої допомоги від 01.11.2024 № 01-11/24, відповідно до Акта № 1-П приймання - передачі наданої правової допомоги від 01.11.2024 року визначено суму надання правової допомоги, щодо [PERSON] на загальну суму 3500,00 грн., на підтвердження здійснення оплати долучено платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 18.12.2024 року. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язанні із розглядом справи у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3500,00 грн.

Outcome: partial