Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

11.12.2024 року позивачка [PERSON] , в особі адвоката Козловської Ю.П., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за нею права власності на частку домоволодіння [ADDRESS] , з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.12.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання, витребувано матеріали спадкової справи. Відповідач відзив на позов не подав. Позивачка та її представниця в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін та ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.11.1999 року за актовим записом №41 (а.с.10). Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст.524-526 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Заповіт на випадок смерті [PERSON] відсутній. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Встановлено, що позивачка є дружиною [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.05.1971 року, а відповідач - сином (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.09.1974)(а.с.14, 13). Положеннями ст.ст.548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №290 від 11.02.2022 року (а.с.12), [PERSON] , [PERSON] постійно проживали по [ADDRESS] разом з [PERSON] , після відкриття спадщини вступили у володіння нею та користуються до теперішнього часу (а.с.15, 40 зворот). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] і є такими, що прийняли спадщину та претендують на неї в рівних частках. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння [ADDRESS] , позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №148/02-31 від 02.08.2024 (а.с.26). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] що підтверджується довідкою №288 виданою виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради від 11.02.2022, записами з погосподарської книги за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с.20-25). З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями, проте не зареєстрував його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно відомостей, які наведені у технічному паспорті, житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] побудований у 1983 році (а.с.19). Таким чином, встановивши, що [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , але належними чином право власності не оформив і правовстановлюючий документ домоволодіння не отримав, а також, що після його смерті [INFO] права на вищевказане домоволодіння в порядку спадкування на підставі ст.ст.548-549 ЦК УРСР перейшли до його спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , однак позивачка, будучи спадкоємцем першої черги за законом позбавлена можливості оформити права на спадщину в органах нотаріату, її право підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на частку будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved