Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

12 грудня 2024 року позивачка звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з 25 квітня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що спершу між ними були нормальні сімейні відносини, однак з часом виявилося, що в них різні характери та погляди на життя. Вони не могли дійти згоди при вирішенні простих побутових питань, між ними часто виникали непорозуміння та конфлікти. Вказує, що відповідач зловживає азартним іграми, не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу між ними відсутнє почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їм з відповідачем не вдалося створити міцної сім`ї, шлюб існує формально, що суперечить її інтересам. Також вказала, що відповідач не утримує фінансово сім`ю та не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини. Всі витрати на утримання дочки покладено на неї. Однак, їй важко самостійно забезпечити дитину всім необхідним для нормального росту та розвитку. Натомість відповідач є молодою, здоровою, працездатною людиною, проходить службу у лавах ЗСУ та отримує високі доходи, що дозволяє йому належно виконувати свій обов`язок матеріального забезпечення дитини. Тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, та стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання їхньої дочки у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 13 грудня 2024 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивачка в судове засідання не з`явилася, разом із позовною заявою подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. В матеріалах справи наявне поштове повідомлення, що підтверджує отримання [PERSON] 17 січня 2025 року позовної заяви з додатками. Оскільки, інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. \~Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, дальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки і вона бажає його розірвати, враховуючи відсутність перешкод, передбачених статтею 110 СК України, беручи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). У п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо\~\~батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року\~зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що відповідач, який відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України\~зобов`язаний надавати утримання своїй малолітній дочці до досягнення нею повноліття, є здоровим та працездатним (іншого суду не подано), а малолітня дитина сторін проживає окремо від батька і потребує матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, суд вважає доцільним стягувати аліменти, у вказаному позивачкою розмірі, що буде об`єктивним і справедливим та не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 180-182,\~184,\~191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved