Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

В липні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ "Максимал-Агро", в якому просить: - усунути перешкоди в користуванні належною [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , земельними ділянками, площею 6,0395 га (кадастровий номер 1223584000:01:001:0380) та площею 1,62 га (кадастровий номер 1223584000:01:001:0310), які знаходиться на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зобов`язати ТОВ «Максимал Агро» (Україна, 51200 Дніпропетровська область, місто Новомосковськ, вул.Гетьманська, будинок 53, квартира 10, ЄДРПОУ 43411091) повернути [PERSON] земельні ділянки, площею 6,0395 га (кадастровий номер 1223584000:01:001:0380) та площею 1,6 (кадастровий номер 1223584000:01:001:0310). - вкасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 118-06/21 від 02.12.2021 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Максимал Агро» зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Раївсько сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Семенюк Яною Володимирівною, 17.12.2021 номер запису про інше речове право: 45803858, підставою внесення запису рішення державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62446758 від 21.12.2021. - свкасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 47-03/21 від 01.04.2021 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Максимал Агро» зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Єрьоміною Світланою Миколаївною 27.04.2021 номер запису про інше речове право: 41753715, підставою внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57925505 від 29.04.2021. - стягнути з ТОВ «Максимал Агро» на користь [PERSON] витраті по сплаті судового збору в розмірі 4294,40 грн. витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн., витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 18 356,47 грн. Позовна заява обґрунтована наступним. [PERSON] є власником земельних ділянок площею 6,0395 га (кадастровий номер 1223584000:01:001:0380) та площею 1,62 га (кадастровий номер 1223584000:01:001:0310), які знаходиться на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Зазначені ділянки позивач в оренду відповідачу не передавала, договір оренди не укладала й не підписувала, однак в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані договори оренди між позивачем та відповідачем. Відповідач незаконно використовує земельні ділянки позивача. Тому позивач просить усунути перешкоди в користуванні належним майном. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (суддя [PERSON].) від 28.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження за позовом [PERSON] до ТОВ «Максимал-Агро» про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками. Представник відповідача надав до суду відзив відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне. 01.01.2007 року між [PERSON] та ТОВ АФ «Старт-Плюс» був укладений договір оренди землі №б/н, відповідно до якого [PERSON] було передано ТОВ АФ «Старт-Плюс» в оренду строком на 15 років, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 1223584000:01:001:0380 площею 6,0396 га, що розташована на території Кочережківської сільської ради. Договір оренди земельної ділянки від 15.12.2007 сторонами розірвано на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.11.2020, який зареєстровано в реєстрі 12.03.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Межівської сільської ради Дніпропетровської області Капліною О.В., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 18.04.2023 №329429250, що додано позивачем до позову. Договір оренди № 47-03/21 від 01.04.2021 особисто [PERSON] та ТОВ «Максимал-Агро» в особі директора Косса О.Г. Також, [PERSON] особисто підписала акт приймання - передачі земельної ділянки. Зазначений договір оренди земельної ділянки № 47-03/21 від 01.04.2021 укладено з врахуванням всіх істотних вимог та дотриманням всіх необхідних вимог зазначеного договору та чинного законодавства України. Воля орендодавця була направлена на реалізацію прав та виконання обов`язків за договором оренди. Так, на виконання вимог спірного договору оренди земельної ділянки позивач отримала орендну плату за 2021 -2022 роки в грошовій формі у розмірі 48000 грн, про що поставила особистий підпис у відповідних відомостях. Розмір плати відповідав умовам договору оренди (не менше 4% нормативно-грошової оцінки за рік). 19.01.2024 представник позивача надала відповідь на відзив. Зазначила, що між позивачем були укладені договори оренди № 47-03/21 від 01.04.2021 та № 118-06/21 від 02.11.2021 р. Враховуючи те, що сторони приступили до виконання умов договору, орендодавець передав земельні ділянки. Позивач прийняв орендну плату від орендаря два роки поспіль, питань щодо дійсності договору позивач не заперечував, договори підписано особисто орендодавцем, відповідач вважає, що договори не може визнано неукладеними й не можуть бути застосовані наслідки не укладання договору, а саме: зобов`язання повернути земельну ділянку власнику, оскільки договір використовується обома сторонами, позивач приймає його виконання. Підставою звернення до суду послугувало те, що позивач не укладала зазначені договори, не підписувала їх, земельні ділянки у користування не передавала, сплату оренди від відповідача не отримувала. На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 05.03.2024 № 643/0/15-24 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у зв`язку з поданням заяви про відставку», акту від 06.03.2024 про передачу судових справ, які перебувають у провадженні судді [PERSON]., до канцелярії суду, 11 березня 2024 року, за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно ст. 14 ЦПК України, для розгляду вищевказаної справи визначено суддю Зінченко А.С. Ухвалою суду від 27.03.2024 прийнято до свого провадження цивільну справу ЄУ №185/9468/23. Ухвалою суду від 23.05.2024 витребувано додаткові докази, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року призначено у цивільній справі ЄУ № 185/9468/23 судову почеркознавчу експертизу. 18.09.2024 на адресу суду надійшло клопотання судового експерта від 12.09.2024 про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи. Ухвалою суду від 30.09.2024 поновлено провадження у вищезазначеній цивільній справі для відібрання у [PERSON] додаткових матеріалів для проведення експертизи. Ухвалою суду від 09.10.2024 доручено провести судову почеркознавчу експертизу, призначену ухвалою від 26 серпня 2024 року у справі ЄУ № 185/9468/23. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено. 22.01.2025 ухвалою суду поновлено провадження в справі ЄУ №185/9468/23 після проведення зазначеної експертизи, призначено до розгляду справи у відкритому судовому засіданні. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує просить його задовольнити. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,0395 га (кадастровий номер 12:235:840:00:01:001: 0380) на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, відповідно до копії державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДП № 072145, від 24.02.2005. Також, відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 072145 від 24.02.2005 [PERSON] належить земельна ділянка площею 6.0395 га (кадастровий номер 122358400:01:001:0380) на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. 15.12.2007 між [PERSON] та ПП Агрофірма «Старт» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,0395 га (кадастровий номер 12:235:840:00:01:001:0380), зі строком дії на 15 років із розміром орендної плати за користування земельною ділянкою - 1.5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, 809 грн або 500 кг пшениці 500 кг ячміня, 500 кг кукурудзи, 200 кг соняшника що підтверджується копією зазначеного договору. Згідно акту прийому-передачі від 15.12.2007 вбачається, що [PERSON] передала земельну ділянку площею 6,0395 га (кадастровий номер 12:235:840:00:01:001:0380), ПП Агрофірма «Старт». З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірного об`єкта нерухомого майна вбачається, що земельна ділянка площею 6,0395 га (кадастровий номер 12:235:840:00:01:001:0380), що розташована на території Кочережківської сільської ради перебуває в оренді ТОВ «Максимал - Агро» на підставі договору оренди землі № 47-03/21 від 01.04.2021, номер запису про інше речове право 41753715. 27.04.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Раївської сільської ради Дніпропетровської області Єрьоміною С.М. внесено запис про державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 554336 від 09.02.2007 [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,6200 га (кадастровий номер 12:235:840:00:01:001:0310) на території Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірного об`єкта нерухомого майна вбачається, що земельна ділянка площею 1,6200 га (кадастровий номер 12:235:840:00:01:001:0310) що розташована на території Вербківської сільської ради перебуває в оренді ТОВ «Максимал - Агро» на підставі договору оренди землі № 118-06/21 від 02.11.2021 року, номер запису про інше речове право 45803858 від 17.12.2021 внесено державним реєстратором Виконавчого комітету Раївської сільської ради Дніпропетровської області Семенюк Я.В. про державну реєстрацію права оренди зазначеної земельної ділянки. Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2348-24 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 185/9468/23, який складено 04.12.2024 підпис від імені [PERSON] , що розміщений у графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки № 47-03/21 від 01.04.2021 виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжньому підпису. Підпис від імені [PERSON] що розміщений у графі «Земельну ділянку передав: «Орендодавець» акту приймання - передачі земельної ділянки від 01.04.2021 до договору оренду земельної ділянки № 47-03/21 від 01.04.2021 виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжньому підпису. Підпис від імені [PERSON] , що розміщений у графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки № 118-06/21 від 02.11.2021 виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжньому підпису. Підпис від імені [PERSON] що розміщений у графі «Земельну ділянку передав: «Орендодавець» акту приймання - передачі земельної ділянки від 02.11.2021 до договору оренду земельної ділянки № 118-06/21 від 02.11.2021 виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжньому підпису. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є, те, що: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі. Отже підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно висновку експерта встановлено, що договори оренди земельних ділянок та акти приймання-передачі земельних ділянок не були підписані позивачем, власницею земельної ділянки. Якщо двосторонній правочин (договір) не підписаний однією зі сторін, він не є укладеним і не породжує жодних прав та обов`язків сторін. 16 червня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 145/2047/16-ц, в якій висловлено думку, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено (не підписано)), не підлягає визнанню недійсним. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів, позаяк цей спосіб захисту є неефективним. Натомість ефективним способом захисту права, в контексті фактичних обставин справи № 145/2047/16-ц є усунення перешкод у користуванні належним власнику майном, тобто негаторний позов. Таким чином, зі змісту вказаної правової позиції Великої Палати Верховного Суду вбачається, що залежно від фактичних обставин справи, належними способами захисту прав власника майна, що є предметом неукладеного (не підписаного) договору, слід розглядати звернення з позовом про усунення перешкод у користуванні належним йому майном, або про повернення такого майна як безпідставно набутого. Оскільки відповідачем використовуються земельні ділянки, які належать позивачу, без відповідної правової підстави, позивач як власник земельних ділянок має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном згідно статті 391 Цивільного кодексу України. Тому слід усунути позивачу перешкоди у користуванні земельними ділянками шляхом зобов`язання відповідача повернути позивачу ці земельні ділянки. Відповідно до положень статей 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Зазначеною нормою закону визначено можливість скасування державної реєстрації прав судовим рішенням. Тому у зв`язку із безпідставністю набуття права оренди спірної земельної ділянки необхідно скасувати державну реєстрацію цього права. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, позивачем доведено належними та допустимими доказами, а відповідачем не спростовано, факт не укладення спірних договорів оренди, відомості про які були внесені до державного реєстру, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні зазначеними земельними ділянками та скасування державної реєстрації зазначених договорів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судовий витрат суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача надано договір № 2312/2022-3 про надання правничої допомоги від 23.12.2022, акт приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правничої допомоги № 2312/2022-3 від 23.12.2022, додаток № 1до договору про надання правничої допомоги № 2312/2022-3 від 23.12.2022. який містить назви послуг, які були надані адвокатом Пархановою О.І. саме [PERSON] , акт № 2 приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правничої допомоги № 2312/2022-3 від 23.12.2022, акт № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правничої допомоги № 2312/2022-3 від 23.12.2022, акт № 4 приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правничої допомоги № 2312/2022-3 від 23.12.2022, акт № 5 приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правничої допомоги № 2312/2022-3 від 23.12.2022. Зазначений розмір витрат на правничу допомогу доказово підтверджений, обґрунтований є співмірним та не є способом надмірного збагачення сторони. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір в сумі 4380,90 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 18 356,47 грн., які підтверджуються рахунком на оплату № 668 від 10.09.2024.

Outcome: approved