Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

18 листопада 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 301949931 від 12.07.2021 року у розмірі 37064,00 грн., судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні\~вимоги,\~позивач зазначає,\~що 12.07.2021\~року між\~ТОВ "Манівео\~швидка фінансова\~допомога"\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~ №\~301949931\~у формі\~електронного документа\~з використанням\~електронного підпису,\~відповідно до\~умов якого\~відповідачу було\~надано кредит\~в сумі\~11100,00\~грн.\~на її\~банківську картку\~№ [NUMBER] на умовах зворотності, платності, строковості, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за його користування відповідно до умов Договору. Як вказує позивач, 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого до 28.11.2019 року, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах, а Фактор зобов`язується їх прийняти. Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" від 28.11.2019 по 31.12.2023 укладалися додаткові угоди до Договору факторингу №28/1118-01 № 19, 26, 27, 31, 32 щодо строку дії договору та викладення тексту Договору у новій редакції, зокрема згідно останньої угоди № 32 строк дії договору було продовжено до 31.12.2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №150 від 07.09.2021 до Договору факторингу до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 24043,70 грн. Окрім того 05.08.2020 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №05/0820-01, в подальшому товариства уклали ряд додаткових угод, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишилися без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №7 від 28.10.2021 року до Договору факторингу до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 37064,00 грн. 30.09.2024 ТОВ ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт капітал" уклали договір факторингу №3009/24, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 37064,00 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості та на даний час продовжує ухилятися від їх виконання і заборгованість не погашає, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 37064,00 грн. та судові витрати у справі. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 09:30 год. 20 грудня 2024 року. 20 грудня 2024 року судове засідання було відкладене на 30 грудня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. 20 грудня 2024 року відповідач була додатково повідомлена про призначення розгляду справи №570/5974/24 через сайт Рівненського районного суду Рівненської області у вигляді: "Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме", де вказано, що судове засідання призначене на 14:20 год. 30 грудня 2024 року. У судове засідання 30 грудня 2024 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання було відкладене на 31 січня 2025 року о 15:25 год. і додатково відповідача було повідомлено про призначення розгляду справи через сайт Рівненського районного суду Рівненської області. 31 січня 2025 року судове засідання було відкладено з інших підстав на 06 березня 2025 року о 10:00 год. У позовній заяві представник ТОВ "Юніт Капітал" просив провести судове засідання за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі до суду не подала. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 12.07.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 301949931, у порядку визначеному\~статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов вказаного Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 11100,00 грн. строком на 24 дні від дати отримання кредиту (дисконтний період) (п.1.7 Договору). Строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом надсилання протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговуванян партнерів кредитодавцяактивовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду не обмежена (п.1.8 Договору). Строк дії договору обчислюється з моменту його підписання та до закінчення строку надання кредиту, в будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору діють до повного їх виконання. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 605,90 % річних, що становить 1,66 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним (п 1.9.1 Договору) За умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 604,99 % річних, що становить 1,66 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. (п.1.9.2 Договору). У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. (п. 1.9.3 Договору). Крім того, в матеріалах справи міститься Заявка на отримання грошових коштів в кредит, Довідка щодо дій позичальника в ІТС ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться персональні дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови погоджені сторонами. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" свої зобов`язання за Договором виконало та надало грошові кошти в розмірі 11100,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 12.07.2021 року та електронним повідомленням АТ "Таскомбанк" про перекази грошових коштів на рахунки одержувачів. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах, а Фактор зобов`язується їх прийняти. Відповідно до п.1.3 Договору факторингу №28/1118-01, під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Згідно Додаткових угод №19,27,31,32 до Договору факторингу строк його дії продовжено до 31.12.2024 року. 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 301949931, наданого первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" станом на 07.09.2021 року, тобто на дату відступлення права вимоги вбачається заборгованість [PERSON] перед товариством у розмірі 24043,70 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 11100,00 грн. та заборгованість за процентами в сумі 12943,70 грн. Відповідно Реєстру прав вимоги №150 від 07.09.2021 до Договору факторингу ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до [PERSON] на загальну суму 24043,70 грн. 05.08.2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" передає ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за виплату належні йому права вимоги до вказаних у реєстрі боржників. Згідно Додаткових угод №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 сторони домовилися продовжити строк дії Договору до 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №7 від 28.10.2021 року до Договору факторингу до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 37064,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 301949931, наданого ТОВ "Таліон плюс" на дату відступлення прав вимоги за період з 07.09.2021 року по 28.10.2021 вбачається заборгованість [PERSON] перед товариством у розмірі 37064,00 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 11100,00 грн. та заборгованість за процентами в сумі 25964,00 грн. Вказана сума заборгованості вказана і у реєстрі прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року. 30.09.2024 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" уклали Договір факторингу №3009/24 відповідно до якого, останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу від 30.09.2024 року та Акту прийому-передачі (що є додатками до договору №1 та №2) ТОВ "Юніт Капітал" набуло права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] , у розмірі 37064,00 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 11100,00 грн. та заборгованість за процентами в сумі 25964,00 грн. Виписка з особового рахунку за кредитним договором № 301949931 від 12.07.2021 року надана позивачем за період 30.09.2024-17.10.2024, з якої вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ "Юніт Капітал" не здійснювало жодних додаткових нарахувань, а заборгованість лишається непогашеною. Доказів повного погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі, відповідач суду не надала. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону № 675-VIII). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч.5 ст.11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону № 675-VIII). Згідно з ч.8 ст.11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 ст.1 Закону № 675-VIII. Ст.12 вказаного Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ч.13 ст.11 Закону № 675-VIII, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України, ст.36 ГПК України та ст.79 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Ч.4 ст.95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6 ст.95 ЦПК України). Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені\~ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3\~ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Відповідно ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором № 301949931 від 12 липня 2021 року, перерахувавши 12.07.2021 року одним платежем 11100,00 грн. на картку, вказану позичальником у договорі, що підтверджується наданою позивачем копією платіжного доручення. Відступлення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" свого права грошової вимоги до [PERSON] на користь ТОВ "Таліон Плюс" та подальше відступлення прав вимоги на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" і ТОВ "Юніт Капітал" підтверджується наявними у справі доказами. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, заборгованість не погасила, що підтверджується розрахунком заборгованості, здійсненим позивачем, згідно якого загальна заборгованість складає 37064,00 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 11100,00 грн. та заборгованість за процентами в сумі 25964,00 грн. Поряд з цим, суд не може погодитися із визначеною позивачем сумою заборгованості за кредитним договором з огляду на наступне. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.150 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 Цк України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Як зазначалось, умовами п.п. 1.3., 1.7. кредитного договору передбачено, зокрема, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 11100,00 гривень одразу після укладення договору; кредитна лінія надається строком на 24 дні від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 05 серпня 2021 року. Разом з тим у п. 1.8. кредитного договору його сторони погодили, що встановлений у п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження дисконтного періоду. Докази виконання [PERSON] умов п. 1.8. кредитного договору у матеріалах справи відсутні, а, отже, погоджений сторонами строк кредитування залишається незмінним - до 05 серпня 2021 року. Як видно зі змісту пп. 1.9.3. п. 1.9. кредитного договору, якщо позичальник користується кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 % річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати процентів за кредитним договором у розмірі, що розрахований за базовою процентною ставкою за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, та яке згідно з пп. 1.14.1. п. 1.14 договору складає 4422,24 грн., а загальна вартість кредиту 15522,24 грн. Подальше поза строком кредитування нарахування TOB "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" процентів за користування відповідачем кредитними коштами за кредитним договором було безпідставним. Крім того, суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст.\~637\~ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Відповідно до ч.8 ст.18\~Закону України\~"Про\~захист прав\~споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного строку кредитування. Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість в сумі 15522,24 грн., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в сумі 11100,00 грн. та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 4422,24 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається з платіжної інструкції №8067 від 12.11.2024, позивач сплатив за подання даного позову 2422,40 грн. судового збору. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 41,88 % (15522,24 /37064 х 100), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1014,50 грн (41,88 % від 2422,40 грн). В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги № 0110/24 від 01 жовтня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" та Адвокатським бюро "Тараненко та партнери". Як вбачається з долучених до позовної заяви копії акту прийому-передачі наданих послуг, додаткової угоди №10 до договору про надання правничої допомоги, Протоколу погодження вартості послуг, Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" було надано ТОВ "Юніт Капітал" правову допомогу на загальну суму 6000 грн. Оскільки позов майнового характеру задоволено на 41,88 %, то правова допомога, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2512,80 грн (41,88 % від 6000 грн).

Outcome: approved