Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] під час виконання бойового завдання в ході проведення бойових дій, поблизу міста Бахмут, Донецької області загинув її чоловік [PERSON] . З метою отримання посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника України Позивачка звернулась в уповноважений орган Міністерства оборони для його отримання. Проте, їй було відмолено, з огляду на те, що вона не підпадає під категорію осіб, які мають право на отримання такого статусу в розрізі ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», а саме, що вона не є членом сім`ї [PERSON] . Позивачка вказує, що дійсно, вони з чоловіком розлучилися 21 квітня 2021 року, одна після розлучення продовжували жити однією сім`єю та продовжували разом виховувати дітей, чоловік продовжував матеріального утримувати сім`ю. У зв`язку із чим просить встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] разом із [PERSON] , який загинув [INFO] , у період часу з 21.04.2021 р. по 01.09.2022 р. Заявник в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Рарицький Т.В. подав заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. 10 березня 2025 року представник зінтересованої особи подав письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що останній вважає, що встановлення вказаного факту в судовому порядку у межах вказаної справи не породжує відповідних юридичних наслідків, у зв`язку із чим зазначена заява задоволенню не підлягає. Представник заявниці в судовому засіданні заяву підтримав. Свідок [PERSON] - мати загиблого в судовому засіданні в своїх показаннях підтвердила факт спільного проживання однією сім`єю після розірвання шлюбу [PERSON] з сином свідка - [PERSON] до дня його загибелі. Вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході проведення бойових дій, поблизу міста Бахмут Донецької області загинув [PERSON] , вказана обставина підтверджуються копією сповіщення про загибель (смерть) № 299 командира військової частини [NUMBER] від 01.08.2022 р. та копією сповіщення сім '№ 36 від 03.09.2022 р.. З метою отримання посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника України Заявниця звернулась в уповноважений орган Міністерства оборони для його отримання. Однак, їй було відмолено, з огляду на те, що вона не підпадає під категорію осіб, які мають право на отримання такого статусу в розрізі ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», а саме, що [PERSON] - не є членом сім`ї [PERSON] . 29 червня 2013 року між Заявницею та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янці- Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб, про що вчинено відповідний актовий запис №401. Під час перебування у шлюбі в [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народився син - [PERSON] та [INFO] народився син - [PERSON] . 21 квітня 2021 року, шлюб між Заявницею та [PERSON] було розірвано. Вказані вище обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30.01.2014 року, копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.10.2016 року, копією рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі №676/1687/21 від 21.04.2021 року. Заявниця вказує, що після юридичного розірвання шлюбу із [PERSON] продовжували спільно проживати за адресою [ADDRESS] та фактично становили сім`ю оскільки мали спільні права та обов`язки, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет. З початком повномасштабного вторгнення росії в Україну, [PERSON] був признаваний на військову службу по мобілізації. Приїжаючи у відпустку, [PERSON] постійно проживав разом зі заявницею та дітьми у вищезазначеній квартирі, тобто фактично вони не припиняли шлюбних відносин та проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Також, [PERSON] систематично допомагав фінансово заявниці та дітям, надсилавши грошові кошти, фактично заявниця перебувала на частковому утриманні [PERSON] , що підтверджуються копією Виписки з рахунку [PERSON] відкритого в АТ КБ Приватбанк від 13.09.2024 р. за період 15.05.2022 р. - 04.08.2022 р.. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із вимогами ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом а таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства. З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення в них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. У постанові від 3 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. У постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. Надані заявником докази є належними, допустимими та достатніми для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу Встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику можливість в подальшому звертатись до відповідних органів для підтвердження свого статусу члена сім`ї загиблого Захисника України. Встановлення заявленого факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Оскільки факт спільного проживання знайшов своє підтвердження, був доведений належними доказами, заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з цим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved