Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

20.10.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою, якою просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 294\~818, 51 грн та моральну шкоду в розмірі 294\~818, 51 грн., заподіяні внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~що [PERSON] \~належало право\~на земельну\~частку (пай)\~у землі,\~яка перебуває\~у колективній\~власності КСП\~«Україна»,\~розміром 4,72\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості),\~на підставі\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ХР\~№015764,\~виданого на\~підставі рішення\~Нововодолазької райдержадміністрації\~від 17\~червня 1996\~року №296.\~Сертифікат зареєстровано\~01.10.1996\~року в\~Книзі реєстрації\~сертифікатів на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~за №241.\~Позивач також\~вказала,\~що [PERSON] \~належало право\~на земельну\~частку (пай)\~у землі,\~яка перебуває\~у колективній\~власності КСП\~«Україна»,\~розміром 4,72\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості),\~на підставі\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії ХР\~№015765,\~виданого на\~підставі рішення\~Нововодолазької райдержадміністрації\~від 17\~червня 1996\~року №296.\~Сертифікат зареєстровано\~01.10.1996\~року в\~Книзі реєстрації\~сертифікатів на\~паво на\~земельну частку\~(пай)\~за №242.\~02\~серпня 2000\~року секретар\~Караванської сільської\~ради посвідчила\~довіреності від\~імені [PERSON] \~та [PERSON] ,\~якими останні\~начеб то\~уповноважили [PERSON] \~подарувати сертифікати\~на земельну\~часту (пай)\~серії ХР\~№015764\~та серії\~ХР №015765\~від 01\~жовтня 1996\~року відповідно,\~ [PERSON] .\~Для чого\~надали [PERSON] \~право підписувати\~договір-дарування.\~Відповідно до\~договорів дарування\~права на\~земельні частки\~(паї)\~від 06.09.2000\~року,\~посвідчених в.о.\~державного нотаріуса\~Нововодолазької державної\~нотаріальної контори\~Кобзар Н.Я.\~06.09.2000\~року та\~зареєстрованих в\~реєстрі за\~№№1842,\~1843\~(за\~дорученням громадян\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~нотаріальні дії\~вчиняв гр.\~ [PERSON] ),\~право на\~земельні частки\~(паї)\~розміром 4,72\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цих\~часток в\~натурі (на\~місцевості)\~реформованого КСП\~«Україна»,\~які знаходяться\~на території\~Караванської сільської\~ради Нововодолазького\~району Харківської\~області громадяни\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~подарували громадянину\~ [PERSON] .\~Рішенням Караванської\~сільської ради\~від 19\~вересня 2000\~року №37\~ [PERSON] \~було надано\~дозвіл на\~виділення земельних\~паїв в\~натурі,\~які вийшли\~з СВК\~«Україна» та\~передачу у\~приватну власність\~земельних ділянок\~орієнтовною площею\~10,64\~га (ріллю)\~та 1,39\~га (пасовище\~-\~урочище «Долина»).\~13\~листопада 2000\~року гр.\~ [PERSON] \~отримав в\~Караванській сільській\~раді державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ІІ-ХР\~№086954,\~який був\~зареєстрований з\~в Книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю,\~відповідно до\~якого він\~став власником\~земельних ділянок\~площею 7,16\~га,\~площею 3,58\~га,\~площею 2,97\~га.\~ [INFO] [PERSON] \~помер.\~25.06.2013\~року приватним\~нотаріусом Харківського\~районного нотаріального\~округу Харківської\~області Полторацькою\~Л.М.\~посвідчено заповіт,\~яким [PERSON] \~усі свої\~права та\~обов`язки,\~які їй\~належать на\~момент складання\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов`язки,\~які можуть\~належати їй\~в майбутньому,\~та усе\~своє майно,\~де б\~воно не\~було і\~з чого\~б воно\~не складалося,\~і взагалі\~все те,\~що їй\~буде належати\~на день\~смерті і\~на що\~вона за\~законом матиме\~право,\~а також\~на належний\~їй на\~праві власності\~житловий будинок\~з надвірними\~будівлями і\~спорудами та\~земельну ділянку,\~на якій\~розташований житловий\~будинок,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~вона заповіла\~позивачу -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~27.11.2014\~року [PERSON] \~звернулася до\~Нововодолазького РУ\~ГУМВС України\~в Харківській\~області з\~заявою про\~притягнення до\~кримінальної відповідальності\~секретаря Караванської\~сільської ради\~ [PERSON] ,\~яка в\~зговорі з\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~начебто незаконно\~заволоділа земельними\~ділянками,\~належними їй\~та її\~чоловіку [PERSON] ,\~а саме\~шляхом посвідчення\~02.08.2000\~року вищевказаних\~довіреностей,\~які ні\~вона,\~ні чоловік,\~з її\~слів,\~не підписували.\~Нововодолазьким ВП\~Первомайського ВП\~ГУНП в\~Харківській області\~було порушено\~кримінальне провадження,\~внесене до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~за №12015220390000322\~від 15.05.2015\~року за\~заявою [PERSON] \~за ознаками\~кримінального правопорушення\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~367\~КК України.\~В рамках\~даного кримінального\~провадження проводилась\~почеркознавча експертиза\~№10782\~від 25.11.2015\~р.,\~згідно висновків\~якої підпис\~від імені\~ [PERSON] \~в довіреності\~від 02.08.2000\~р.\~виконаний не\~нею,\~а іншою\~особою з\~наслідуванням справжнього\~підпису [PERSON] .\~Висновки даної\~експертизи були\~підтверджені повторною\~експертизою №12926/17502\~від 27.07.2018\~р.\~ [PERSON] \~померла [INFO] .\~Також позивач\~вказує,\~що 24.10.2016\~року вона\~отримала свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом,\~видане приватним\~нотаріусом Нововодолазького\~районного нотаріального\~округу Харківської\~області Крючковою\~Л.А.,\~зареєстровано в\~реєстрі за\~№2228.\~Окрім того,\~ [PERSON] \~вказує,\~що вона\~була визнана\~потерпілою у\~кримінальному провадженні,\~внесеному до\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань\~за №12015220390000322\~від 15.05.2015\~року за\~обвинуваченням [PERSON] \~у вчиненні\~кримінального правопорушення\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~367\~КК України,\~в рамках\~якого нею\~було пред`явлено\~позов про\~стягнення матеріальної\~та моральної\~шкоди.\~Позивач також\~вказала,\~що ухвалою\~Красноградського районного\~суду Харківської\~області від\~29.01.2021\~року [PERSON] \~звільнено від\~кримінальної відповідальності\~у зв`язку\~з закінченням\~строків давності\~притягнення до\~кримінальної відповідальності.\~Кримінальне провадження\~№12015220390000322\~від 15.05.2015\~року закрите,\~її цивільний\~позов залишено\~без розгляду\~та роз`яснено\~право на\~звернення до\~суду в\~порядку цивільного\~судочинства.\~Позивач наголосила,\~що [PERSON] \~не скористалася\~своїм правом\~на продовження\~розгляду кримінального\~провадження та\~домогтися при\~цьому довести\~свою невинуватість\~та виправдання,\~таким чином\~обставини вчинення\~ [PERSON] \~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.1\~ст.\~367\~КК України,\~встановлені ухвалою\~Красноградського районного\~суду Харківської\~області від\~29.01.2021\~року по\~справі №631/1418/18\~та не\~підлягають доказуванню\~відповідно до\~вимог ч.6\~ст.\~82\~ЦПК України.\~В зв`язку\~з зазначеними\~обставинами [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом,\~яким просила\~стягнути з\~ [PERSON] \~на свою\~користь матеріальну\~шкоду в\~розмірі 294818,51\~грн.,\~а також\~моральну шкоду\~в розмірі\~294818,51\~грн., заподіяні внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Крім того, витребувано у Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» докази. 15.11.2021 року [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, яким просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так відповідач вказала, що посилання [PERSON] в позовній заяві, що обставини вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а відповідно і її винуватість у вчиненні даного злочину, встановлені вищевказаною ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 29.01.2021 року є вкрай хибними, оскільки в даному випадку про обвинувальний вирок мова не йдеться, тому і її винуватість не встановлена. [PERSON] наголосила, що свою вину ні в ході слідства, ні в суді не визнавала, незважаючи на відсутність будь-яких ризиків настання негативних кримінально-правових наслідків для себе в зв`язку з багаторазовим сплиненням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Як на докази своїх аргументів, викладених в позові, [PERSON] також посилається на матеріали кримінального провадження №12015220390000322 від 15.05.2015 р., в рамках якого проводилась почеркознавча експертиза №10782 від 25.11.2015 р., згідно висновків якої підпис від імені [PERSON] в довіреності від 02.08.2000 р. виконаний не нею, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Висновки даної експертизи були підтверджені повторною експертизою №12926/17502 від 27.07.2018 р. Разом з тим, вказане кримінальне провадження в цілому та окремі документи з нього жодним чином не можна вважати належними та допустимими доказами в даній цивільній справі. Окрім того, [PERSON] звернула увагу, на те чому [PERSON] чекала цілих 14 років і звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення лише після смерті всіх інших учасників подій [INFO] ( [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] ). На підтвердження цьому може слугувати той факт, що [PERSON] , який прожив після 02.09.2000 р. ще 7 років, з жодними заявами про порушення його прав чи злочин відносно нього нікуди не звертався. При цьому [PERSON] окремо також вказала, що вищезгадане кримінальне провадження лише опосередковано стосується даної цивільної справи, адже відповідачу в провину інкримінувалось не службове підроблення (ст.366 КК України), не шахрайство (ст.190 КК України), не підроблення документів (ст.358 КК України), а службова недбалість (ст.367 КК України), і навіть якщо припустити в її діях наявність складу вказаного кримінального правопорушення, це ще не означає, що посвідчена нею 02.08.2000 року довіреність не відповідала волевиявленню [PERSON] . Окрім того відповідач вказала, що почеркознавчі експертизи №10782 від 25.11.2015 р. та №12926/17502 від 27.07.2018 р. проводились в рамках іншого провадження, і чому вони можуть бути доказами в цій справі позивач не обґрунтовує. Крім того [PERSON] наголосила, що експертизи призначались та проводились в той період часу, коли вона не мала належного процесуального статусу, на відміну від потерпілих, які мали широкий обсяг процесуальних прав, що призвело до порушення її прав, адже вона не мала можливості поставити на експертизи свої питання. До ксерокопії експертизи не надано копій інших важливих документів, які дали б можливість зробити висновок про законність її проведення, а саме постанови про її призначення, матеріалів, які надавались на дослідження експертам, клопотання експертів про надання додаткових матеріалів тощо. Також, відповідач зазначає, що по завершенню досудового розслідування вона знайомилась з матеріалами кримінального провадження і зазначила про численні порушення під час її проведення, які призвели до завідомо невірного висновку. Жодних доказів того, що 02.08.2000 р. [PERSON] не уповноважувала довіреністю [PERSON] подарувати [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай) ХР №015765 від 01.10.1996 р., і що згодом останній отримав землю у приватну власність незаконно, позивачем не надано. Разом з тим, [PERSON] окремо звернула увагу на уявному праві [PERSON] звертатись з зазначеним позовом, оскільки згідно заповіту, посвідченого 25.06.2013 р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М., [PERSON] заповіла все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, а 24.10.2016 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за її вищевказаним заповітом. За життя [PERSON] не зверталась до суду з аналогічним позовом, що свідчить про те, що вона на власний розсуд скористалась своїм волевиявленням та не побажала цього зробити у зазначеному питанні. Посилання [PERSON] на те, що вона визнана потерпілою у кримінальному провадженні №12015220390000322 від 15.05.2015 р., є нікчемним, адже з доданої до позову заяви-клопотання (без дати) вбачається, що воно подано іншою особою - [PERSON] . Окрім того, [PERSON] зазначила, що визнання [PERSON] потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є недолугістю слідчих органів та прокуратури, адже відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Тобто права на майно повинні матись у майбутнього потерпілого та цивільного позивача на момент вчинення кримінального правопорушення, а не виникати у нього більше ніж через 16 років після цього. Єдиним потерпілим та цивільним позивачем по справі могла бути лише [PERSON] , і т.я. її смерть настала не внаслідок кримінального правопорушення, що розслідувалось, згідно ч 6 ст.55 КПК України положення ч.ч.1-3 цієї статті не поширюються на її близьких родичів чи членів сім`ї, а тим більше на спадкоємців за заповітом. Тому на думку відповідача, [PERSON] стала спадкоємицею [PERSON] неправомірно і жодного права бути потерпілою у кримінальному провадженні №12015220390000322 та звертатись до суду з даним позовом не мала. Також [PERSON] у відзиві також вказує, що зовсім незрозуміле обґрунтування [PERSON] щодо визначення розміру матеріальної шкоди. Як зазначає сама позивач, і це підтверджено наданою нею копією відповідного сертифіката, [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 4,72 га, яка перейшла потім у власність [PERSON] . Проте наприкінці позову фігурують не одна, не дві, а три земельні ділянки площею 7.16, 3.58 та 2.97 га відповідно. Разом з тим, як на доказ позивач посилається на три витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, адже вони ніяким чином не завірені, а виготовлені на замовлення невідомої особи - [PERSON] . Стосовно вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 294818,51 грн., [PERSON] зазначає, що жодних обґрунтувань та доказів саме такого розміру моральної шкоди позивачем не надано, тому ці вимоги є невмотивованими. Окремо [PERSON] наголосила, що є цілком очевидним те, що з 2000 р. по 2014 р. [PERSON] мала б довідатись про порушення свого права, якщо таке дійсно було, і у всякому разі могла б звернутись до суду, або до правоохоронних органів, з аналогічним позовом, однак цього не зробила. Навіть [PERSON] , яка 24.10.2016 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] і на той час точно була обізнана про обставини, на які вона посилається, та про існування кримінального провадження №12015220390000322 від 15.05.2015 р., з аналогічним позовом звернулась до правоохоронних органів лише 02.08.2018 р. тобто пропущенням трирічного строку з моменту внесення відомостей до ЄРДР. В зв`язку з зазначеними обставинами, [PERSON] надала заяву, якою просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того [PERSON] наголосила, що в провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває цивільна справ за позовом №631/1214/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та Караванської сільської ради про визнання недійсним договору дарування права на земельну частку (пай), скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельні ділянки, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, [PERSON] вже обрала спосіб відновлення прав, які на її дімку порушено, адже фактично спірні правовідносини стосуються земельної частки (паю), що вибув з володіння [PERSON] . Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. 30.03.2022 року матеріали цивільної справи №645/6941/21 направлено до Октябрського районного суду м. Полтави. Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 17.11.2022 року №65 відновлено територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м.Харкова з 23.11.2022 року. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.07.2023 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Майборода С.С. про передачу справи на розгляд до Фрунзенського районного суду м.Харкова задоволено, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення передано на розгляд до Фрунзенського районного суду м.Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.05.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача - адвокат Стрикаль М.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву, якою просив проводити розгляд цивільної справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Відповідно ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник Майборода С.С. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Суд дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного. Судовим розглядом встановлені наступні обставини справи. На підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ХР №015764, виданого рішенням Нововодолазької райдержадміністрації від 17.06.1996 року №296, [PERSON] належало права на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 01.10.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №241 (а.с. 16). На підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ХР №015765, виданого рішенням Нововодолазької райдержадміністрації від 17.06.1996 року №296, [PERSON] належало права на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 01.10.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №242 (а.с. 17). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.07.2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 06.10.1947 року Караванською сільською радою Нововодолазького району Харківської області (а.с. 37) 02 серпня 2000 року секретар Караванської сільської ради [PERSON] посвідчила довіреність від імені [PERSON] , якою остання уповноважила [PERSON] подарувати сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №015765 від 01 жовтня 1996 року [PERSON] . Для чого надала йому право підписувати договір-дарування і виконувати всі дії зв`язані з цією довіреністю. Довіреність дана строком на 1 рік і дійсна по 02.08.2001 року (а.с. 18). Відповідно до договору дарування права на земельну частку (пай) від 06.09.2000 року, посвідченого в.о. державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Кобзар Н.Я. 06.09.2000 року та зареєстрованого в реєстрі за №1842 (за дорученням громадянки [PERSON] нотаріальні дії вчиняв гр. [PERSON] ), право на земельну частку (пай) розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості) реформованого КСП «Україна», яка знаходяться на території Караванської сільської ради Нововодолазького району Харківської області громадянка [PERSON] подарувала громадянину [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до договору дарування права на земельну частку (пай) від 06.09.2000 року, посвідченого в.о. державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Кобзар Н.Я. 06.09.2000 року та зареєстрованого в реєстрі за №1843 (за дорученням громадянина [PERSON] нотаріальні дії вчиняв гр. [PERSON] ), право на земельну частку (пай) розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості) реформованого КСП «Україна», яка знаходяться на території Караванської сільської ради Нововодолазького району Харківської області громадянин [PERSON] подарував громадянину [PERSON] (а.с. 20). Рішенням Караванської сільської ради №37 Виконавчого комітету №9 від 19 вересня 2000 року виділено в натурі і передано в приватну власність земельні ділянки в кадастрових гектарах громадянам: [PERSON] в полі №5 ріллі 10.69 га., пасовищ урожище «Долина» - 1,39 га. [PERSON] в полі №5 ріллі 3,69 га. пасовищ- урожище «Долина» - 0,47 га. Зобов`язано громадян [PERSON] та [PERSON] виготовити державний акт на право приватної власності на землю у відповідні проектній організації. Спеціалісту земельних ресурсів [PERSON] внести відповідні зміни до облікової документації (а.с. 14). 13 листопада 2000 року гр. [PERSON] отримав в Караванській сільській раді державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №086954, який був зареєстрований з в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, відповідно до якого він став власником земельних ділянок площею 7,16 га, площею 3,58 га, площею 2,97 га. (а.с. 11) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.2007 року (а.с. 36). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області 21.05.2009 року і зареєстрованого за реєстровим №1367, спадкоємцем всього майна гр. [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] (а.с. 24). 25 червня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полторацькою Л.М. посвідчено заповіт, яким [PERSON] усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй в майбутньому, та усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, а також на належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла позивачу - [PERSON] , [INFO] (а.с. 26-27). З висновку судово-почеркознавчої експертизи №10782 від 25.11.2015 року, проведеної судовим експертом лабораторії почеркознавчих, авторознавчих, психологічних та мистецтвознавчих досліджень ХНДІСЕ ім.засл.проф.М.С. Бокаріуса Сиротенко-Кацман Н.В. вбачається, що підпис від імені [PERSON] в довіреності від 02.08.2000 року від її імені на користь [PERSON] , в рядку «ПІДПИС» - виконаний не [PERSON] . Цей підпис виконаний іншою особою з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] (а.с. 21-23). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2016 року (а.с. 25). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л.А. 24.10.2016 року і зареєстрованого за реєстровим №2228, спадкоємцем всього майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є громадянка [PERSON] (а.с. 28). З постанови заступника начальника СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Гирда А.О. про залучення особи до провадження як цивільного позивача від 02.08.2018 року, вбачається, що залучено [PERSON] як цивільного позивача у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12015220390000322 від 15.05.2015 року (а.с. 30). Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області (справа №631/1418/18) від 29.01.2021 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження №12015220390000322 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.05.2015 року закрито. Цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду, роз`яснено позивачеві її право на звернення з відповідним позовом до суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним законодавством України (а.с. 31-34). Так, Верховний Суд у складі колегіє суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду під час розгляду справ № 345/2618/16-к (постанова від 19 листопада 2019 року) і №192/3301/16-к (постанова від 25 лютого 2021 року) висловив правові висновки наступного змісту. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 284 КПК\~передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 49 КК\~особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1\~ст. 49 КК\~строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1\~ст. 49 КК\~строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1\~ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку,

Outcome: dismissed