Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позову зазначила, що з 21.02.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №94. Посилаючись на те, що сімейне життя з чоловіком не склалося, через те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного, тривалий час не мешкають як одна сім`я, намагання відновити сімейні стосунки виявилися безрезультатними, та призводять до погіршення стосунків між ними. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення не згодна, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Крім того, зазначає, що від шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її повному утриманні. Вважає, що відповідач також повинен приймати участь в утриманні доньки, оскільки їй повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона самостійно забезпечити не може, тому відповідач, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні, визначеному законодавством України. З огляду на вищевикладене, просить суд розірвати шлюб з відповідачем та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду клопотання в якому вона просить суд проводити судовий розгляд без її участі, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 21.02.2009 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується актовим записом №94, на підставі якого видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом №1939, на підставі якого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Спільне життя сторін не склалось, через те, що у них відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові один до одного, тривалий час не мешкають як одна сім`я, намагання відновити сімейні стосунки виявилися безрезультатними, та призводять до погіршення стосунків між ними. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Клопотань про зміну прізвища від позивачки не надходило. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як встановлено судом, дитина перебуває на утриманні позивачки. Разом з тим, відповідач [PERSON] є працездатним та має можливість працювати та отримувати дохід. Враховуючи вищевикладене, а також те, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, у зв`язку із цим суд приходить до висновку про задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Крім того, на теперішній час донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, тому з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища сторін та дитини, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19.03.2024 року і до повноліття дитини. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву про стягнення аліментів у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial