Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

09.01.2025 [PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] з вимогою встановити факт батьківства, а саме той факт, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , громадянин України, є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 16.05.2009 вона перебувала у шлюбі з [PERSON] 27.02.2017 шлюб між ними був розірваний. Вони мають спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про народження дітей їх батьком зазначено [PERSON] . Після розлучення з [PERSON] , вона тривалий час не перебувала ні з ким у близьким відносинах, працювала у виробничому підрозділі "Локомотивне депо Основа" та намагалася якнайкраще забезпечувати своїх дітей. [PERSON] також працював з нею на одному виробничому підрозділі "Локомотивне депо Основа", спочатку вони не були особисто знайомі, але мали спільних знайомих, завдяки яким і почали спілкування. 25.12.2022, коли [PERSON] вже був на захисті Батьківщини, то він написав їй повідомлення в соціальній мережі Інстаграм. З того часу, вони почали спілкуватися кожного дня. 31.12.2022 його відпустили з частини на вихідні та святкові дні додому, і новий 2023 рік вони зустріли разом у нього вдома. В кінці січня 2023 року його разом з підрозділом " [PERSON] ", де [PERSON] був прикомандирований, відправили на завдання до Донецької області, де він знаходився майже два місяці, а тому весь той час вони не бачилися. Спілкувалися відбувалося лише по телефону. В травні 2023 року він повернувся до своєї частини, яка знаходилася в Балаклійському районі і до кінця червня 2023 року він знаходиться там. По можливості вона приїжджала до нього. З того часу як [PERSON] перейшов до в/ч [NUMBER] , вони планували її переїзд до нього. На той час в будинку [PERSON] у селищі Зідьки проживала його мати - [PERSON] , здійснювала догляд за будинком і домашніми тваринами. 07.10.2023 вона з дітьми переїхала жити до [PERSON] . Діти добре віднеслися до цього. їм [PERSON] дуже подобався і вони одразу знайшли спільну мову. Всі домашні справи вони завжди робили разом. Мати [PERSON] переїхала жити до квартири в с-щі Андріївка , залишивши їм з [PERSON] будинок. У [PERSON] своїх дітей не було і хоч він вважав її дітей як своїх рідних, але вони все одно вирішили спробувати народити спільну дитину. 05.01.2024 вона завагітніла, і вони були дуже щасливі цій новині, але того ж дня [PERSON] виїхав до Донецької області. З того часу, і до 12 лютого 2024 року, коли отримав поранення, вони спілкувалися в телефонному режимі. Це були страшні дні тривоги й хвилювання для неї. 15.02.2024 [PERSON] з лікарні зателефонував своїй матері [PERSON] як тільки прийшов до тями і повідомив, що знаходиться в лікарні у м. Дніпро. Вона одразу туди поїхала, а їй зателефонувала на наступний день, що б не турбувати, через вагітність. Це було особисте прохання її чоловіка [PERSON] , оскільки переймався. 17.02.2024 вона приїхала до [PERSON] у лікарню і була там до 19.02.2024. Потім, вона з [PERSON] вирішили, що остання залишиться з ним, оскільки оформила відпустку на роботі на 14 днів, а вона згодом приїде і змінить її. Потім, вирішивши вдома всі свої справи вона відвезла дітей до своїх батьків у с. Левківка і 24.02.2024 приїхала до чоловіка в лікарню, де знаходилася поруч із ним до 24.03.2024, коли він помер від отриманих поранень. Вказала, що [PERSON] мужньо боровся за своє життя до останнього дня, переніс за 42 дні - 23 операції. В місті Дніпрі вона зробила УЗД, і там їх повідомили, що вони чекають на дівчинку, і тоді її чоловік [PERSON] дав майбутній дочці ім`я - [PERSON] . [PERSON] дуже переймався через те, що вони одружитися, це його пригнічувало, але ми всі вірили в те, що він одужає і вони зареєструють шлюб. Враховуючи, вона з [PERSON] прожила не великий час разом, але вважала, що це був найкращий час їх спільного життя, вони дуже сильно кохали одне одного, піклувалися, з повагою відносилися. [INFO] вона народила дочку [PERSON] , по- батькові вона вказала ж " [PERSON] ", тобто по імені батька, але батька записано " [PERSON] ", оскільки вони з [PERSON] не перебували у шлюбі, то, відповідно, вона не мала можливості зазначити його батьком дитини, а тільки вказала його ім`я та по-батькові. Також, зазначила, її дочка [PERSON] є донькою Героя , який віддав своє життя за для їх захисту. Він назавжди залишиться з нею у спогадах, а дочка, на превеликий жаль, так ніколи і не побачить батька живим. Встановлення факту батьківства позивачці необхідне також за для визначеності у майбутньому та юридичному закріпленні родинних відносин між Героєм , який загинув, захищаючи Батьківщину та дитиною. Зазначені підстави стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.01.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 24.02.2025. 24.02.2025 позивач [PERSON] долучила до матеріалів справи висновок про біологічну спорідненість 24.02.2025 за клопотанням позивача відкладено підготовче засідання на 14.03.2025. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:00 годину 14.03.2025. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позовну заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовну заяву. Вислухавши учасників справи, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, спірним є факт батьківства [PERSON] , який народився [INFO] в смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, та [INFO] помер в м. Дніпро, по відношенню до дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Харків, матір`ю якої є позивач [PERSON] , а батьком зі слів матері записаний [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , копія якого залучена до справи, та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00050055732 від 14.03.2025 (а. с. 38, 155). Свідок [PERSON] показала, що є рідною сестрою померлого [PERSON] , та підтримала доводи викладені у позовній заяві. Даними копій паспорта громадянина України № [NUMBER] від 25.06.2024, витягу з реєстру територіальної громади (Зміївська територіальна громада) № 2024/007947112 від 05.07.2024 підтверджується, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13-15). З копій рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27.02.2017 у справі № 621/2375/16-ц, свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , Серія [NUMBER] , вбачається, що у період з 16.05.2009 по 27.02.2017 позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , вони мають спільних: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 34-37). Даними копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що [INFO] народилася в м. Харків [PERSON] , її матір`ю є позивач [PERSON] , а батьком зазначений [PERSON] (а. с. 38). Відомостями витягу з реєстру територіальної громади (Зміївська територіальна громада) № 2024/011839524 від 01.10.2024 підтверджується, що малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 40). Відповідно до витягу № 535 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] , та її діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 56). Актами обстеження, складеними 09.04.2024 та 15.10.2024 депутатом Зміївської міської ради Соляник І. С. підтверджується, що позивач [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] , разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 52, 53). Даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] , витягу з реєстру територіальної громади (Зміївська територіальна громада) № 2024/013705814 від 12.11.2024, довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 63 підтверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16-20, 132). Даними копій паспорта громадянина України [NUMBER] , витягу з реєстру територіальної громади (Зміївська територіальна громада) № 2023/003083905 від 19.04.2023, підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] в смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 21, 24). Матір`ю [PERSON] є відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а. с. 23). Відомостями копії військового квитка Серія [NUMBER] , виданого 24.06.2016 Балаклійським ВК Харківської області підтверджується, що [PERSON] призваний у Збройні Сили України за мобілізацією 25.02.2022, проходив військову службу у в/ч [NUMBER] на посаді водія-машиніста (а. с. 25-27). Відповідно до наказу № 175 від 22.06.2023 командира військової частини [NUMBER] [PERSON] призначено на посаді номера обслуги 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти в/ч [NUMBER] (а. с. 44). Наказом № 371 від 29.03.2024 командира військової частини [NUMBER] , встановлено, що смерть старшого водія 2 штурмового відділення 3 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] , солдата [PERSON] , [INFO] , настала [INFO] , внаслідок бойового ураження та дій з боку противника-окупаційних військ російської федерації, та є бойовою людською незворотною втратою (а. с. 28-31). Даними копій лікарського свідоцтва про смерть № 224, свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] помер у віці 27 років [INFO] у місті Дніпро (а. с. 32, 33). Смерть [INFO] [PERSON] пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту суверенітету та територіальної цілісності України під час широкомасштабної агресії російської федерації, що підтверджується копіями наказу № 88 від 26.03.2024 командира військової частини [NUMBER] , витягу з протоколу № 3863 від 22.10.2024 засідання штатної військово-лікарської комісії (а. с. 41, 42, 45). Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 1807 від 13.10.2024 підтверджується, що [PERSON] дійсно в період 07.01.2024-13.01.2024, 14.01.2024-31.01.2024, 01.02.2024-11.02.2024, 23.03.2024-24.03.2024 брав відповідну участь (а. с. 43). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11.11.2024 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області, відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 58). Даними копій зображень щодо листування у соціальній мережі, фотокарток, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] мали близькі стосунки (а. с. 59-72, 109-112). Даними виписок по карткам, відкритим в АТ КБ "Приватбанк" та АТ "Ощадбанк" на ім`я [PERSON] , та платіжних інструкцій підтверджується, що [PERSON] надсилав грошові кошти [PERSON] (а. с. 74-108). Висновком про біологічну спорідненість № MGU1384, встановлено, що відповідач [PERSON] має апріорну ймовірність спорідненості бабуся-онука з [PERSON] , [INFO] , результат 99,1054279067% (а. с. 46, 144). Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20. Згідно ст.52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 СК України (коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та ст. 125 СК України (батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу. Статтею 125 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 135 Сімейного кодексу України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина. Якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім`я, по батькові дитини і відомості про батьків. Згідно зі статтею 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до статті 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Підпунктом 7 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 роз`яснено, що заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Отже, на підставі зазначених вище доводів позивача [PERSON] , показань свідка [PERSON] , пояснень відповідача [PERSON] , та письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є бабою [PERSON] , [INFO] , отже син відповідачки [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] визнала позов під час судового розгляду, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки позивачем [PERSON] доведено обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, її позовна заява до [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved