Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Кредит-Капітал" (надалі - позивач, новий кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за договором №1062634 про надання споживчого кредиту по продукту "New Short" від 17.10.2023 (надалі - кредитний договір) у розмірі 27989,89 грн. та судовий збір за її подання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було укладено кредитний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі-Кредит" (надалі - кредитор). Відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, визначені кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості. При цьому, кредитор відступив право вимоги за кредитним договором позивачу, який і набув право вимоги. 06 лютого 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 25 лютого 2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. Проти позову заперечив. Зазначив, що не має доказів видачі кредиту, наявності заборгованості та її розміру. Позивач відповіді на відзив не надав. В судове засідання, призначене на 11.03.2025 рік, сторони не з`явилися. Позивач повідомлений про дату та час судового засідання через електронний суд. В прохальній частині позовної заяви (п.3) міститься прохання про проведення розгляду справи за відсутності позивача. Відповідач повідомлений про дату та час судового засідання шляхом скерування поштового рекомендованого відправлення з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор АТ «Укрпошта» 0610229074027). Судова повістка повернулася із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відзиві на позов зазначив, що позовну заяву з додатками отримав від позивача 19.02.2025 року, ухвали про відкриття провадження у справі не отримував, після отримання позовної заяви самостійно ознайомився із ухвалою про відкриття провадження у справі в ЄРДСР. Просив справу розглядали без його участі. Суд вжив всі передбачені процесуальним законом заходи, однак в судове засідання, призначене на 11.03.2025, сторони не з`явилися. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 17.10.2023 року між кредитором та відповідачемукладено кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. (пункт 1.3. кредитного договору) на строк 365 днів ( пункт 1.4. кредитного договору). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 5 днів. Детальні терміни ( дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці, обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит ( надалі - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору ( п. 1.5.1. кредитного договору). Знижена процентна ставка 1,21% в день застосовується у разі дотримання відповідачем певних умов, зазначених у п. 1.5.2. кредитного договору. Мета отримання кредиту: споживчі ( особисті) потреби (п.1.6. кредитного договору). Перед укладенням договору було здійснено електронну ідентифікацію відповідача для входу в особистий кабінет, відповідно до п.1.1. кредитного договору та з метою надання фінансових послуг ( п.1.15. кредитного договору). Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок відповідача з використанням реквізитів платіжної картки [NUMBER] (п. 2.1. кредитного договору). Дата надання кредиту: 17.10.2023 року або 18.10.2023 року ( п. 2.2. кредитного договору). Кредитний договір містить і інші умови, пов`язані з його укладенням та виконанням. Відповідачем договір підписаний електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором K731) 17 жовтня 2023 року. Код K731 відправлений кредитором на фінансовий номер позичальника 380984749368. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші передбачені платежі на умовах, визначених кредитним договором. 17.10.2023 року відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором K731 підписав інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг про обробку персональних даних. Відповідач був ідентифікований відповідно до п. 1.1. шляхом перевірки правильності введення коду K731 на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаний ним при вході в особистий кабінет на сайті кредитора. На виконання п. 1.3. кредитного договору позивач перерахував кошти відповідачу в розмірі 5000,00 грн на платіжну картку [NUMBER] з використанням послуг з переказу коштів ТОВ`Пейтек», що підтверджується копією його листа від 03.01.2025 року №20250103-417. Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована позивачем, станом на 21.06.2024 рік становить 27 989,89 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 4999,87 грн. та по процентам - 22990,02 грн. 21 червня 2024 року між кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 21062024, за яким новий кредитор набуває права вимоги та сплачує за відступлення прав вимоги фінансування на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1.). Права вимоги переходить до нового кредитора після підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників за формую додатку 2 цього договору та виконання позивачем вимог пункту 7.2. (сплата фінансування) договору факторингу ( п. 6.2.3.). В цей же день кредитор та новий кредитор підписали акт прийому-передачі реєстру боржників від 21.06.2024 року до договору факторингу від 21.06.2024 року № 21062024 та новий кредитор сплатив фінансування, що підтверджується копією платіжної інструкції № 3392 від 21.06.2024 року. Право вимоги за кредитним договором, стягнення заборгованості за яким, є предметом розгляду у цій справі позивач набув 21.06.2024 року, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників від 21.06.2024 року до договору факторингу від 21.06.2024 року № 21062024. 28.01.2025 року позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою №23685548. Повідомив відповідача про набуття права вимоги за кредитним договором та реквізити для сплати боргу, попередив про застосування інструментів його примусового стягнення. Позивач зареєстрований як юридична особа, основним видом діяльності якої є кредитування, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування». Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК. Кредитор виконав належним чином взятий на себе обов`язок надати кредит, що підтверджується копією листа ТОВ »Пейтек» від 03.01.2025 року №20250103-417. У цьому листі зазначено номери трансакції, ідентифікатор, код авторизації та номер платіжну картки [NUMBER] . Цей номер платіжної картки відповідає номеру платіжної картки, яку зазначив відповідач в кредитному договору. Суд вважає цей лист достатнім для підтвердження факту видачі кредиту кредитором. Натомість відповідач побудував своє заперечення на недоведеності позовних вимог, не навівши доказів в обґрунтування своєї позиції і не спростувавши докази надані позивачем про те, що платіжна картка [NUMBER] належить йому. Адже перші шість цифр номеру платіжної картки ідентифікують банк-емітент і відповідач не спростував, що такий банк не видавав йому платіжної картки [NUMBER] . У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК позивач в законному порядку набув право вимоги за кредитним договором до відповідача. Розмір заборгованості позивач підтвердив власними розрахунками , а розмір відсотків погоджений сторонами в кредитному договорі. Щодо заперечень відповідача про розмір заборгованості, то в цій справі він заперечував проти задоволення позову повністю, свого розрахунку не надавав як і доказів в спростування заявленої заборгованості, клопотання про призначення судової економічної експертизи не заявляв, а тому вони не спростовують розрахунок позивача. Водночас, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК. Суд погоджується із розрахованою сумую заборгованості по тілу кредиту та процентах, нарахованих до 22.04.2024 року включно, оскільки відповідач не надав доказів щодо їх погашення, а здійснений позивачем розрахунок відповідає умовам договору з врахуванням сплачених сум. Натомість суд не погоджується із нарахуванням відсотків з 23.04.2024 року за ставкою 2,2%. Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року внесено зміни до Закону України »Про споживче кредитування». Цей закон набув чинності 24.12.2023 року. Зокрема, ст. 8 доповнено частиною 5 такого змісту: максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. А Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. З врахуванням цих змін з 24.12.2023 року до 22.04.2024 року максимальний розмір денної процентної ставки становив 2,5 %, з 23.04.2024 року до 20.08.2024 року - 1,5 %, а з 21.08.2024 року - 1%. Ці зміни є чіткими та розумно передбачуваними. У цій справі суд встановив, що кредитний договір укладений 17.10.2023 року, а відсоткова ставка в межах строку кредитування становила 2,2%. Законодавець надав достатньо часу (120 днів) для приведення умов кредитного договору до вимог Закону України № 3498-IX. Однак і після 22.04.2024 року нарахування відсотків відбувалось за ставкою 2,2%. Враховуючи, що згідно умов кредитного договору загальні витрати за кредитом складаються виключно з процентів як плати за кредит ( додаток №1), то процентна ставка 2,2% в день за користування кредитом відповідає розміру денної процентної ставки 2,2%, що в результаті призводить до виходу за межі максимальної денної процентної ставки, передбаченої п.17 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України »Про споживче кредитування». Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України »Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. А тому суд вважає, що стягненню підлягають проценти за користування тілом кредиту з 12.11.2023 ( дата виникнення заборгованості по процентам згідно розрахунку позивача) до 22.04.2024 року включно ( кінцева дата коли була допустима відсоткова ставка 2,2% відповідно до Закону України № 3498-IX). Суд вважає, що не може стягувати проценти за період з 23.04.2024 року до 21.06.2024 року так як вони нараховані за процентною ставкою, при застосуванні якої денна процентна ставка виходить за межі максимальної ставки передбаченої п.17 Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України »Про споживче кредитування», самостійно змінювати умови кредитного договору не входить до повноважень суду, а кредитор не подбав про приведення умов договору до вимог Закону України № 3498-IX. Стягненню підлягають проценти, нараховані за процентною ставкою 2,2 % в день, строк сплати яких настав згідно графіку платежів до 22.04.2024 року включно і становлять 16 390,02 грн. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 21389,89 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 4999,87 грн та по процентам - 16 390,02 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору. Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 21389,89 грн, що становить 76,42 % (21389,89 х 100 %/27 989,89), а тому судовий збір у пропорційному розмірі 1851,20 грн. потрібно покласти на відповідача.

Outcome: partial