Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що вона є співвласником часток квартири [ADDRESS] . Власником частки вказаної квартири є відповідач. Родина позивачки проживає в квартирі вже протягом 15 років, самостійно утримує квартиру в належному стані, сплачує в повному обсязі комунальні платежі. До набуття позивачкою права власності на квартиру, ремонт в останній не здійснювався, тому стан квартири значно погіршився. З метою належного утримання квартири, позивачкою протягом 2021-2024 років було здійснено необхідні заходи щодо поліпшення стану житлового приміщення, зокрема: демонтаж старої підлоги, підготовка та укладення ламінату; заміна та монтаж бойлеру і радіаторів; монтаж вхідних дверей; демонтаж старих та монтаж нових вікон та підвіконня; утеплення стін пінопластом; монтаж натяжної стелі; ремонт та монтаж покрівлі, утеплення, гідробар?єр. Вказане підтверджується відповідними видатковими накладними щодо придбання матеріалів та актами виконаних робіт. Таким чином, протягом 2022-2024 років позивачкою було сплачено на поліпшення стану житлового приміщення 590128 грн. Також протягом вказаного періоду позивачкою самостійно було оплачено комунальні послуги на суму 67967 грн. 42 коп. Загальний розмір витрат на утримання квартири склав 618095 грн. 42 коп. Посилаючись на вказані обставини та положення ЦК України, позивачка просила стягнути з відповідача понесені витрати на утримання квартири, пропорційно до його частки у праві спільної часткової власності, в розмірі 194523 грн. 85 коп., а також понесені по справі судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.01.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~В наданій заяві представник позивачки просила розглядати справу без її участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач за викликами до суду повторно не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. З урахуванням цього, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, в заочному порядку та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1997 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] (після зміни найменування м.Дніпро), належала на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Частки співвласників в свідоцтві не визначено. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] [PERSON] . \~ \~ \~ \~За життя останнім було складено заповіт, посвідчений 18.09.1998 року державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим №2-5977, відповідно до якого, він заповідав належну йому частину квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно довідки КП «ДМБТІ» ДМР вбачається, що за матеріалами інвентаризаційної справи на квартиру містяться відомості про право власності на 1/3 частку квартири за [PERSON] , на частку квартири за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1997 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів; на 1/12 частку за [PERSON] та на 1/12 частку за [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину від 13.02.2008 року, виданих П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою; частка за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.05.2009 року, виданого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. \~ \~ \~ \~Також з матеріалів справи вбачається, що 23.05.2009 року державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого спадкодавця [PERSON] на спадкове майно у вигляді 3/6 частки квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1997 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів та на 1/6 частку цієї квартири, що належала на підставі зазначеного вище свідоцтва [PERSON] , померлій [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав. Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2009 року, останнє видано [PERSON] на частку квартири. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано на частку квартири [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої станом на 24.10.2024 року, вбачається, що на підставі договору дарування, посвідченого 05.02.2020 року за реєстровим №2-27 державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори, за позивачкою [PERSON] зареєстровано право власності на 9/12 часток квартири [ADDRESS] . Право власності на частку квартири за відповідачем [PERSON] не зареєстровано. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Частиною 3 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень ЦК України вбачається, що з 05.02.2020 року позивачка на підставі договору дарування є власником 9/12 (3/4) часток квартири [ADDRESS] , а відповідачу з моменту відкриття спадщини [INFO] після померлого [PERSON] та відповідно до виданого свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті останнього, належить частка вищезазначеної квартири. Частинами 3 та 4 ст.319 ЦК України встановлено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами 1 та 2 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 151 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст.544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 13.03.2019 року у справі №521/3743/17-ц, від 19.08.2020 року у справі №703/2200/15-ц. Наданими позивачкою до позовної заяви чеками, видатковими накладними та актами виконаних робіт, підтверджується, що протягом 2022-2024 року, тобто в період належності квартири [ADDRESS] \~на праві\~спільної часткової\~власності їй\~та відповідачу,\~позивачкою з метою належного утримання квартири, було здійснено необхідні заходи щодо поліпшення стану житлового приміщення, зокрема: демонтаж старої підлоги, підготовка та укладення ламінату; заміна та монтаж бойлеру і радіаторів; монтаж вхідних дверей; демонтаж старих та монтаж нових вікон та підвіконня; утеплення стін пінопластом; монтаж натяжної стелі; ремонт та монтаж покрівлі, утеплення, гідробар?єр. Всього протягом 2022-2024 років позивачкою було сплачено на поліпшення стану житлового приміщення 590128 грн. Крім того, відповідно до обов`язку щодо оплати житлово-комунальних послуг, позивачкою самостійно було оплачено комунальні послуги на суму 67967 грн. 42 коп. Таким чином, загальний розмір понесених позивачкою витрат на утримання квартири склав 618095 грн. 42 коп. За вказаних обставин та наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача, як співвласника квартири, пропорційно до його частки у праві спільної часткової власності, частину понесених позивачкою витрат на утримання квартири. В своєму позові позивачка просила стягнути з відповідача понесені витрати в розмірі 194523 грн. 85 коп., розраховані як частина від загальної суми витрат в розмірі 618095 грн. 42 коп. Проте, частина від 618095 грн. 42 коп. становить 154523 грн. 86 коп. В зв`язку з цим, позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки понесені витрати на утримання майна в сумі 154523 грн. 86 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що при подачі позову позивачка судовий збір не сплатила, пропорційно до задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1545 грн. 24 коп., а позивачки на користь держави пропорційно до відхилених позовних вимог - судовий збір в сумі 400 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial