Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2023 року у справі № 945/2111/23 відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Позивач вказував на те, що під час розгляду зазначеної вище справи, встановлено, що 05.09.2023 р. о 06 год. 30 хв., Відповідач на Бузькому лимані, поблизу с. Новобогданівка Радсадівської сільської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову - сіткою месиновою, без дозволу на промисел, у період дії заборони на вилов азово-чорноморських кефалей, встановленої наказом Миколаївського рибоохоронного патруля від 17.08.2023 за № 179 «Про встановлення заборони на вилов азово-чорноморських кефалей в зоні контролю Миколаївського рибоохоронного патруля у 2023 році». Був виявлений при виборці сіток із водойми. Під час огляду у [PERSON] було виявлено рибу: тарань, розміром 18-23см., кількістю 2 екз., карась сріблястий, розміром 17-21 см., кількістю 3 екз., судак звичайний, розміром 26 см., кількістю 1 екз., кефаль (сингіль), розміром 14 см., кількістю 1 екз., пузанок, розміром 12-14 см., кількістю 6 екз. Позивач зазначив, що своїми діями відповідач заподіяв рибним запасам України шкоду у розмірі 27 931 грн 00 коп., розраховану, відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 листопада 2021 року № 1039, які відповідачем не відшкодовані. У зв`язку з вищезазначеним, посилаючись на неправомірні дії відповідача, позивач просив стягнути з відповідача, заподіяну рибним запасам України шкоду у розмірі 27 931 грн 00 коп., а також судові витрати у справі. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому 31\~січня 2025\~року \~та 06\~березня 2025\~року представник\~позивачав системі «Електронний суд» сформувала до суду заяви, з яких слідує, що представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначивши, що є пенсіонером та сплатити усю суму збитків одразу не зможе. Контактував з представником позивача і домовився про розстрочення платежів. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 05 вересня 2023 року о 06 год. 30 хв., відповідач на Бузькому лимані, поблизу с. Новобогданівка Радсадівської сільської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову - сіткою месиновою, без дозволу на промисел, у період дії заборони на вилов азово-чорноморських кефалей, встановленої наказом Миколаївського рибоохоронного патруля від 17.08.2023 за № 179 «Про встановлення заборони на вилов азово-чорноморських кефалей в зоні контролю Миколаївського рибоохоронного патруля у 2023 році». Був виявлений при виборці сіток із водойми., чим порушив вимоги, розділу IV пункту 1 підпункту 1 та пункту 4 підпункту 4 «Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністретсва аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року. При затриманні у відповідача виявлено рибу: тарань, розміром 18-23см., кількістю 2 екз., карась сріблястий, розміром 17-21 см., кількістю 3 екз., судак звичайний, розміром 26 см., кількістю 1 екз., кефаль (сингіль), розміром 14 см., кількістю 1 екз., пузанок, розміром 12-14 см., кількістю 6 екз. Своїми діями відповідач заподіяв рибним запасам України шкоду у розмірі 27 931 грн 00 коп., розраховану відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 листопада 2021 року № 1039. Внаслідок незаконного вилову риби, 05 вересня 2023 року відносно відповідача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 018257/543 за порушення вимог розділу IV пункту 1 підпункту 1 «Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністретсва аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (а. с. 6 і на звороті) . Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., з конфіскацією (а. с. 5 і на звороті). Згідно з положеннями ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України Про тваринний світ підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України Про охорону навколишнього середовища шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не відшкодовано шкоди, заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства. Також, відповідно до ст. 10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" (далі - Закон) посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1\~514 грн 00 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~514 грн 60 коп.

Outcome: approved