Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

06.11.2024 [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою. Просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей. Позов обґрунтовано тим, що Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 26.11.2019 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. У шлюбі народилося двоє дітей: сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачкою, а відповідач не виконує обов`язку утримувати дітей, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач має стабільний дохід, офіційно не працевлаштований, має змогу утримувати дітей, сплачуючи по 4000 грн щомісячно на кожну дитину. Позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] , в якому в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач не цікавиться своїми дітьми, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. За місцем навчання синів позивачки дано характеристику, за змістом якої батько хлопчиків не цікавиться дітьми. В ході підготовки справи до судового розгляду Виноградівська міська рада Закарпатської області як орган опіки та піклування подала до суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо двох його дітей. Відповідач відзиву не подав. Виконавчий комітет Виноградівської міської ради Закарпатської області подав письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. У судове засідання на судовий розгляд справи учасники справи не з`явилися. Представник позивача письмово клопотав про розгляд справи без його участі на підставі наведених у позовній заяві доводів та поданих письмових доказів. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Позов підтримує, просить задоволити. Відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. Адреса реєстрації місця проживання відповідача - населений пункт, непідконтрольний Україні. Інші засоби зв`язку не вказані. Суд опублікував оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України про виклик відповідача. Із Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області до суду надійшла письмова заява, у якій третя особа просить розглядати справу без участі її представника. Судовий розгляд справи в силу ст.ст.280-282 ЦПК України проведено на підставі наявних у справі доказів (заочний розгляд). Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом Висновку органу опіки та піклування при Виноградівській міській раді Закарпатської області, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, суд вирішив наступне. Суд встановив, що позивач та відповідачка у зареєстрованому шлюбі народили двох синів: Нікіту, [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 26.11.2019 шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Встановлено, що діти проживають разом із їх матір`ю, позивачкою [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , що є їх спільною адресою реєстрації місця проживання. Зі слів позивачки, батько дітей, відповідач [PERSON] ухилився від виконання батьківських обов`язків. Не утримує дітей, не бере участі у їх вихованні, не спілкується з ними, не цікавиться їх життям, здоров`ям, навчанням. Дані обставини знайшли підтвердження, оскільки питання було досліджене органом опіки та піклування при Виноградівській міській раді Закарпатської області. За змістом висновку від 16.12.2024, батько дітей [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не утримує дітей, не телефонує дітям, є поганим прикладом для дітей, оскільки вживає наркотичні засоби, що стало причиною розірвання шлюбу. Це підтверджено також змістом характеристик дітей за місцем навчання. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зі слів позивача, їй відомо, що відповідач є працездатним та має дохід від власної праці. Є здоровим молодим чоловіком. Тому у частині стягнення аліментів позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у розмірі, який просить позивач. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у їх сукупності, суд переконався, що відповідач свідомо ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення життя, здоров`я та виховання своїх дітей, щодо яких має батьківські права та обов`язки. Відповідач не спілкується з дітьми, не навідує їх, не займається забезпеченням їх життя, розвитку, не піклується про їх здоров`я. У справі не встановлено обставин, що б свідчили про об`єктивні та непереборні перешкоди у виконанні батьком батьківських обов`язків. Такий стан речей має тривалий характер, триває декілька років. Вирішуючи спір у даній частині суд враховує також Висновок органу опіки та піклування. Тому, суд вирішив, що вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей є обґрунтованою, підлягає задоволенню, та не суперечить інтересам дітей, а навпаки слугуватиме підставою для їх додаткового соціального захисту. Позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей буде не лише мірою відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, а й відповідатиме найкращим інтересам дітей, які позбавлені як батьківського піклування одного з батьків, так і відповідного статусу, який дає підстави для надання дітям соціального захисту. Отже, суд знаходить позовні вимоги в цілому обґрунтованими, є законні підстави для їх задоволення. Позов слід задовольнити у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем, слід покласти на відповідача. Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення аліментів, за яку звільнений від сплати судового збору, та із немайновою вимогою, за яку сплачено 1211,20 грн. Тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1211,20 грн судових витрат. Крім того з відповідача на користь держави слід стягнути 1120,20 грн судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved