Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

28.11.2024 р. Неровний Д.В., який представляє інтереси позивача, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 17.03.2024 р. №17060668 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, наданих за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 21507,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на укладення 17.03.2024 між ПП "Шериф-Захищати та Охороняти" та [PERSON] договору про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 17060668. Відповідно до умов зазначеного договору виконавець здійснює охорону об`єкта шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду групи швидкого реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт, а відповідач зобов`язується здійснювати оплату своєчасно та в повному обсязі. Позивач вказує, що свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а відповідач зобов`язання за договором не виконав. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не скористався правом подачі відзиву. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі N 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі N 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження N 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі N 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі N 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі N 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 17 березня 2024 року між Приватним підприємством «ШЕРИФ-ЗАХИЩАТИ ТА ОХОРОНЯТИ» (надалі за текстом - Позивач, Виконавець) та [PERSON] (надалі за текстом - Відповідач, Замовник) укладено Договір № 17060668 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони. Відповідно до умов Договору, Виконавець надавав обраний Замовником перелік послуг визначених п.1.3. Договору а саме: - п.п. 1.3.1. Договору: «Охорона Об`єкта - здійснюється Виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації (далі - ОС), яка встановлена на Об`єкті Замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду Групи Швидкого Реагування (надалі - ГШР) з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на Об`єкт», - п.п. 1.3.2. Договору: «Реагування на сигнал «тривога» - здійснюється Виконавцем шляхом забезпечення негайного виїзду ГШР на спрацювання технічних засобів тривожної сигналізації (надалі - ТС) при виклику Замовником або його уповноваженою особою, з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ТС, та при необхідності - забезпечення підтримання порядку на Об`єкті». Пунктом 1.2. Договору визначено, що послуги надаються за адресою, яка вказана в Додатку №1. Так, згідно п.1. Додатку №1 до Договору адреса об`єкта - [ADDRESS] Вартість обраних Замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. Договору, визначаються у Додатку №1 (пункт 2 Договору). В свою чергу згідно п.2. Додатку №1 вартість обраних Замовником послуг складає 985,00 (дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок) за один місяць їх надання. Згідно положень п. 2.3. Договору, оплата за цим Договором здійснюється на умовах передоплати і проводиться Замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Водночас, відповідно до п. 3.2.15. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, що надаються Виконавцем згідно умов Договору. Згідно підпункту 1 п. 4.1.1. Договору Виконавець має право тимчасово не надавати послуги якщо Замовник має заборгованість по оплаті. Крім того, п.п.8.1.-8.2. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом календарного року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання обома Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо за 15 днів до закінчення дії Договору жодна зі Сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається продовжений на той же термін, без обмежень кількості разів продовження дії Договору. З моменту підписання Договору відповідачем періодично допускалось прострочення оплати за звітний місяць в яких надавались послуги. Проте з травня місяця 2024 року та до 02 жовтня 2024 року (включно) відповідачем не здійснено оплати, що підтверджується детальним розрахунком ціни позову (заборгованості по Договору), у зв`язку з чим в останнього утворилась заборгованість перед позивачем, за отримані по Договору послуги. Станом на дату подачі позову сума заборгованості відповідача за отримані по Договору послуги складає 4 925,00 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять гривень 00 копійок). Крім того п. 5.1.1. Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату наданих ВИКОНАВЦЕМ послуг протягом календарного місяця, зобов`язується оплатити штрафні санкції у розмірі 100% вартості послуг ВИКОНАВЦЯ, зазначених в п. 2. Додатку №1 до Договору, що становить 985,00 (дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок). Відповідно до пункту 5 Додатку №1 до Договору, Виконавцем передано Замовнику в користування (оренду) обладнання: Комплект ««Ajax CombiProtect» (білий) 1 шт та сповіщувач «CombiProtect» (білий) 2 шт, загальною вартістю 14 497,00 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто сім гривень 00 копійок). Також, тим самим пунктом, встановлено, що підписанням даного Договору Замовник підтверджує, що обладнання ним отримано та буде повернуто протягом 3-х днів після його розірвання (припинення). Замовник вправі викупити обладнання під-час дії даного Договору, або при його розірванні (припинення). Водночас, пункт 3.2.13. Договору, встановлює наступне зобов`язання для Замовника: «після припинення договірних відносин одразу, але у строк, що не перевищує 3-х днів, повернути ВИКОНАВЦЮ обладнання, яке надане ЗАМОВНИКУ в користування (зазначене в Додатку 1 даного Договору), у стані, придатному до подальшої експлуатації, а у випадку не повернення у встановлений строк ЗАМОВНИК зобов`язаний сплатити ВИКОНАВЦЮ його вартість». Таким чином, Відповідач був зобов`язаний в строк непізніше 05.10.2024 року повернути отримане від Позивача обладнання в належному стані передбаченому пункт 3.2.13. Договору, або ж компенсувати його вартість в аналогічний строк. Станом на день звернення до суду, дане зобов`язання залишається не виконаним. Таким чином сума вартості обладнання в розмірі 14 497,00 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто сім гривень 00 копійок) підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, у разі надання Замовнику обладнання в користування, вказаного в п.5 Додатку 1 до Договору та розірвання даного Договору протягом 18-ти (вісімнадцяти) календарних місяців з моменту його підписання, він зобов`язується сплатити на користь Виконавця компенсації за здійснення організаційно-технічних заходів, визначених п.4.2.7. Договору в розмірі 1 100,00 (одна тисяча сто гривень 00 копійок) протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту розірвання даного Договору (п.3.2.18 Договору). Договір укладено між сторонами 17 березня 2024 року. Припинення надання послуг (розірвання Договору), відбулося 02 жовтня 2024 року (через шість місяців п`ятнадцять днів), з моменту його підписання. Відповідно, компенсація за здійснення організаційно-технічних заходів, визначених п.4.2.7. Договору в розмірі 1 100,00 (одна тисяча сто гривень 00 копійок) підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, зобов`язання мають виконуватися в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Враховуючи, що позивач надав відповідачу послуги з охорони об`єкту, а відповідач не оплатив їх, внаслідок заборгованість відповідача за надані послуги складає 4925,00 грн. суд доходить висновку, що вимоги ПП "Шериф-Захищати та Охороняти" про стягнення заборгованості слід задовольнити. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 14497,00 грн. в рахунок компенсації вартості обладнання суд зазначає таке. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У відповідності до ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином: 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч. 1 ст. 1213 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1213 ЦК України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість. Враховуючи, що дана вимога позивача залишилась не виконаною, а майно, передане за договором, не повернуто позивачу, відтак, на підставі ст. 1212 ЦК України необхідно стягнути з відповідача вартість такого майна у розмірі 14497,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 422,40 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved