Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ Позивач\~ [PERSON] \~звернувся в\~суд з\~позовом до\~відповідача Рятувально-водолазної\~служби Тернопільської\~області про\~стягнення середнього\~заробітку за\~порушення строків\~виплати належних\~звільненому працівникові\~сум.\~В позовній\~заяві вказав,\~що 30\~червня 2020\~року трудовий\~договір між\~ним та\~відповідачем було\~розірвано згідно\~п.\~1\~ст.\~40\~КЗпП України.\~Однак,\~в день\~звільнення відповідач\~не виплатив\~йому заробітну\~плату,\~грошову компенсацію\~за дні\~невикористаної щорічної\~основної відпустки\~та вихідну\~допомогу,\~що змусило\~ [PERSON] \~звернутись до\~суду за\~видачею судового\~наказу.\~22\~липня 2020\~року Чортківським\~районним судом\~було видано\~судовий наказ\~про стягнення\~з відповідача\~в користь\~позивача 45\~142,77\~гривень заборгованості\~по заробітній\~платі.\~Станом на\~20.07.2021\~заборгованість по\~заробітній платі\~в сумі\~45\~142,77\~гривень згідно\~наказу Чортківського\~районного суду\~ [PERSON] \~не виплачена. Позивач звертався до Чортківського районного суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за порушення строків виплати належних звільненому працівникові сум за період з 01.07.2020 року по 20.07.2021, яку рішенням від 01 листопада 2021 року у справі № 608/1457/21 було задоволено. 23 січня 2025 року позивач отримав постанову про закінчення виконавчого провадження, проте заборгованість йому не сплачено. 18 вересня 2024 року відповідач виплатив [PERSON] заборгованість по заробітній платі, однак у зв`язку з невчасно виплаченою заробітною платою в період з 21.07.2024 по 17.09.2024 відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку [PERSON] середній заробіток за порушення строків виплати належних при звільненні працівникові сум становить 196 186,13 гривень, які позивач просить стягнути на його користь. \~ \~ \~ \~Від відповідача Рятувально-водолазної служби Тернопільської області надійшли заперечення, з яких вбачається, що [PERSON] працював на посаді водолаза РВС з 15.05.2003 року по 30.06.2020 року, був звільнений відповідно до наказу № 34 від 30.06.2020 згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. В РВС виникла заборгована заробітна плата усім працівникам не з вини РВС, а через бездіяльність ТОР та ТОДА, і в т.ч. [PERSON] в сумі 45\~142,77 гривень, яка була виплачена управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях відділом примусового виконання рішень в вересні 2024 року. Позивачу за несвоєчасну виплату розрахункових звільненому працівнику в грудні 2024 року РВС було нараховано компенсацію (середній заробіток) за 129 робочих днів за період шість місяців згідно ст. 117 п.1 КЗпПУ, яка становить 27 791,50 грн., про що він отримав довідку № 20 від 10.01.2025 року. Проте в позовній заяві [PERSON] було здійснено розрахунок середнього заробітку за 810 робочих днів з 21.07.2021 по 17.09.2024 в сумі 196 186,13 грн., що РВС заперечує, так як в ст. 117 КЗпПУ написано, що: «У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті». Тому відповідач визнає позов частково за 129 днів за період шість місяців в сумі 27\~791,50 гривень. Представник позивача адвокат Ковальчук О. В. в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача середній заробіток за порушення строків виплати належних при звільненні працівникові сум в розмірі 27\~791,50 гривень. Представник Рятувально-водолазної служби Тернопільської області в судове засідання не з`явився, в запереченнях просили розгляд справи проводити без участі представника. \~ \~ \~ \~Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2020 року Чортківським районним судом було видано судовий наказ № 608/1421/20 про стягнення з рятувально-водолазної служби Тернопільської області в користь позивача [PERSON] 45 142,77 гривень заборгованості по заробітній платі. Заочним рішенням\~Чортківського районного\~суду Тернопільської\~області від\~01\~листопада 2021\~року позов [PERSON] , жителя [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] , до рятувально-водолазної служби Тернопільської області (код ЄДРПОУ 03363016, 46020, пр-т С. Бандери, 27, м. Тернопіль) про стягнення середнього заробітку за порушення строків виплати належних звільненому працівникові задоволено. Ухвалено стягнути з рятувально- водолазної служби Тернопільської області (код ЄДРПОУ 03363016, 46020, пр-т С. Бандери, 27, м. Тернопіль) в користь [PERSON] , жителя [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] , середній заробіток за порушення строків виплати, належних звільненому працівникові сум в розмірі 63\~942 (шістдесят три тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 14 копійок за період 01.07.2020 по 20.07.2021 включно. \~ \~ \~ \~Стягнути з рятувально-водолазної служби Тернопільської області (код ЄДРПОУ 03363016, 46020, пр-т С. Бандери, 27, м. Тернопіль) на рахунок ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) - 2379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) гривень судового збору. З постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.09.2024 вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 608/1421/20, виданого 22.07.2020 Чортківським районним судом Тернопільської області, про стягнення з Рятувально-водолазної служби Тернопільської області в користь [PERSON] заборгованості в сумі 45\~142,77 гривень закінчено. Заборгованість по виконавчому документу сплачено в повному обсязі, що підтверджується платжною інструкцією № 1505 від 18.09.2024. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.. Пунктами 2, 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів: 9 446,00 гривень (заробітна плата за два останніх місяці (4723,00x2) : 39 (кількість робочих днів в травні-червні 2020) = 242,2051 грн./день. З довідки про розрахунок компенсації за невчасно виплачені розрахункові звільненому працівнику згідно ст. 117 КЗпПУ № 20 від 10 січня 2025 року вбачається, що [PERSON] нараховано в сумі 27\~791,50 гривень. Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки В рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22.02.2012 дано офіційне тлумачення ст. 233 КЗпП України, згідно якого, для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовні вимоги судом задоволено частково, що становить 14,17 % (27\~791,50 х 100 : 196186,13), а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 429,07 гривень (3028 х 14,17 : 100)) в користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial