Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] і Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області та просив суд визнати право власності на спадкове майно у виді земельної ділянки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказав, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,7748 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5122383900:01:002:2150, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Pl № 497514, виданого 01.11.2001 року Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3638. Відповідно до заповіту, посвідченого 09.07.2019 року [PERSON] заповів земельну ділянку площею 2,7748 гектарів, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122383900:01:002:2150 - [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 09.07.2019 року, зареєстрований за № 72 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особою, яка має право на обов`язкову частку являється дружина - [PERSON] . Однак у встановлений законом строк вона не встигла подати заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, оскільки захворіла та після цього проходила курс лікування, бажання приймати спадщину вона не мала. 07.11.2023 року вона звернулася до старости Старотроянівського старостинського округу Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області з проханням підготувати їй заяву про відмову від прийняття спадщини, заява була підписана особисто [PERSON] , однак за збігом строку вона вже не мала можливості подати відповідну заяву до нотаріальної контори. [PERSON] звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 20.11.2024 року, йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,7748 га в цілому, в зв`язку з тим, що є спадкоємець, непрацездатна дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка має право на обов`язкову частку в спадщині. Таким чином, на підставі вищенаведеного та враховуючи відмову його матері [PERSON] від прийняття спадщини за законом, [PERSON] вважає, що він являється єдиним спадкодавцем після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Зважаючи на вищевикладене, позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право власності на зазначену в позові земельну ділянку, належну померлому [PERSON] . Ухвалою судді від 23.12.2024 р. за даним позовом було відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.02.2025 р. підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. На призначену дату проведення судового засідання з розгляду справи по суті, учасники справи, повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.11.1966 р., рос. [PERSON] та рос. [PERSON] зареєстрували шлюб 20.11.1966 року, про що зроблено актовий запис за № 23. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого в с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 15 рос. [PERSON] та рос. [PERSON] є батьками: рос. [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.01.2022 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 59. Відповідно до заповіту, посвідченого 09.07.2019 року секретарем виконавчого комітету Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області Рапчинською Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 72, [PERSON] заповів земельну ділянку площею 2,7748 гектарів, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122383900:01:002:2150 - [PERSON] , [INFO] . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Pl № 497514, виданого 01.11.2001 року Старотроянівською сільською радою Кілійського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3638, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5102588472016 від 13.01.2016 р. інформаційного листа Відділу № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУД в Одеській області № 3-0.114/о/340-25 від 15.01.2025 р. [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,7748 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122383900:01:002:2150. З довідки № 893/15-14 від 06.12.2024 р. наданої Катлабузькою селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з 1979 р. по момент смерті [INFO] . На день його смерті разом з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] дружина, [INFO] . Відповідно відповіді державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. № 1396/02-14 від 20.11.2024 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,7748 га в цілому, в зв`язку з тим, що є спадкоємець, непрацездатна дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка має право на обов`язкову частку в спадщині. Згідно заяви від 08.11.2022 р. [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 79225810 від 20.11.2024 р. сформованої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] . Ізмаїльською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 69943400 та номером у нотаріуса 58/2022. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 79225810 від 20.11.2024 р. сформованої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповідачем є [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 69943400 дата посвідчення [INFO] , місце посвідчення Ізмаїльська державна нотаріальна контора. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права: Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що крім позивача, який є спадкоємцем за заповітом відповідно до ст. 1223 ЦК України, що прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, спадщину у вигляді обов`язкової частки прийняла відповідач [PERSON] , як непрацездатна вдова, яка протягом встановленого ЦК України строку та у визначеному законом порядку не відмовилась від неї. Наявна в матеріалах справи заява [PERSON] від 07.11.2023 р., подана після закінчення строку для подання такої відмови. Крім того, вона стосується відмови від прийняття спадщини за законом, а не відмови від обов`язкової частки у спадщині. Таким чином, відповідач [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині у розмірі 1/4 частки спадкового майна (половини від 1/2 частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом за умови наявності двох спадкоємців за законом, якими є вона та позивач по справі). Отже, позивач по справі має право лише на 3/4 частки спадкового майна визначеного заповітом, тобто 3/4 частки спірної земельної ділянки. Відповідно до п.п. 5.5. п. 5 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За встановлених в ході розгляду справи обставин, які підтверджені дослідженими і оціненими судом за правилами ст. 89 ЦПК України доказами, суд встановив, що позивач по справі має право лише на частку земельної ділянки, як спадкоємець за заповітом, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачу, як спадкоємцю за заповітом, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на всю земельну ділянку. Крім того, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні підстави для залучення до участі у справі в якості відповідача Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, яка не є територіальною громадою за місцем відкриття спадщини, що може бути відповідачем лише у разі відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial