Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

[PERSON] \~звернлася до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення,\~а саме\~факт належності\~їй [PERSON] ,\~ [INFO] - \~ \~ \~ \~дублікату трудової книжки [NUMBER] , виданої 25.05.1987 року мені - [PERSON] , (« [PERSON] ») з усіма записами та змінами в ній та диплому [NUMBER] від 25.06.1988. Заява мотивована\~тим,\~що вона\~звернулася до\~управління Пенсійного\~фонду України\~в призначені\~пенсії за\~віком відповідно\~до ст.\~26\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування»,\~однак 18.03.2024\~рішенням їй\~було відмовлено\~в призначенні\~пенсії за\~віком посилаючись\~на те,\~що до\~страхового стажу\~не зараховано:\~періоди роботи\~за дублікатом\~трудової книжки\~ [NUMBER] від 25.05.1987 року з 25.01.1983 по 06.05.1983 та з 22.08.1983 по 27.06.1988, оскільки записи про періоди роботи внесені раніше дати заповнення дублікату трудової книжки. Також не зараховано період навчання за дипломом [NUMBER] від 25.06.1988 - з 01.09.1983 по 23.06.1988, оскільки не підтверджене дошлюбне прізвище « [PERSON] », у зв`язку з тим, що заявницею було надано до УПФУ скановану копію з копії свідоцтва про шлюб в якому по батькові не відповідає паспортним даним [PERSON] ( [PERSON] ). [PERSON] вказує, що усі посилання пенсійного фонду, щодо не зарахування до страхового стажу, полягають в невідповідності в різних документах по-батькові російською мовою її по-батькові « [PERSON] » і « [PERSON] », які походять від одного ім`я - « [PERSON] ». Виходячи з викладеного по-батькові російською мовою « [PERSON] » і « [PERSON] » є тотожними і належать одній і тій самі особі. Запис зроблений до дати заповнення трудової книжки, так як дублікат заповнювався пізніше 25.05.1987 (після втрати оригіналу) ніж працювала в 1983 році. У зв`язку з вказаними розбіжностями - невідповідності в різних документах по-батькові російською мовою її по-батькові « [PERSON] » і « [PERSON] », а також не підтвердженям дошлюбного прізвища у дублікаті трудової книжки [NUMBER] , виданої 25.05.1987 вона змушена звернутися до суду. Встановлення\~вищевказаних фактів\~заявниці необхідно\~для нарахування\~пенсії віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В судове засідання заявниця не з`явилася, надала до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки та копії заяви з додатками користувачем у ЕС сформована у автоматичному режимі з АСДС (а.с. 43-45). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 05.04.2001 року заявниця є [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). Інформація на сторінці паспорту 10 розділі «Сімейний стан» узгоджується з відомостями вказаними у свідоцтві про укладення шлюбу, а саме: 18.03.1989 року зареєстрований шлюб з [PERSON] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] виданого 13.06.2024, підтверджується факт зміни прізвища після шлюбу з « [PERSON] » на [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області від 24.10.2024 [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідної кількості страхового стажу заявниці у 31 рік. Зазначено, що не зараховано: періоди роботи за дублікатом трудової книжки [NUMBER] від 25.05.1987 року з 25.01.1983 по 06.05.1983 та з 22.06.1983 по 26.06.1988, оскільки записи про періоди роботи внесені раніше дати заповнення дублікату трудової книжки, а також не зараховано період навчання за дипломом [NUMBER] від 25.06.1988 - з 01.09.1983 по 23.06.1988, оскільки не підтверджене дошлюбне прізвище « [PERSON] », у зв`язку з тим, що заявницею було надано до УПФУ скановану копію з копії свідоцтва про шлюб в якому по батькові не відповідає паспортним даним [PERSON] ) (а.с. 20). Трудова книжка серії [NUMBER] від 25.05.1987 має наступні виправлення: прізвище [PERSON] закреслено та вказано [PERSON] , освіта середня закреслено, зазначено вища, також маються виправлення у спеціальності (а.с. 5). Дублікат трудової книжки [NUMBER] заповнювався 25.05.1987 року, тобто до шлюбу, тому логічно, що прізвище у графі «прізвище» вказано як [PERSON] , що відповідає свідоцтву про шлюб до його зміни (а.с. 19). Щодо не зараховання періоду навчання заявниці за дипломом [NUMBER] від 25.06.1988 - з 01.09.1983 по 23.06.1988, оскільки в копії свідоцтва про шлюб по батькові не відповідає паспортним даним [PERSON] ), суд звертає увагу на наступне. Відповідно до копії диплома серії [NUMBER] від 25.06.1988, який також зазначений на зворотньому боці титульної сторінки трудової книжки, по батькові заявниці відтвореному укріїнською мовою вказано правильно « [PERSON] », не відповідає паспортним даним лише російська версія диплому, вказано « [PERSON] », проте згідно додатку до диплома на тій же російській мові по-батькові заявниці вказано як « [PERSON] », що є очевидною помилкою (а.с. 21-23). Суд встановив, що в дублікаті трудової книжки позивачки серії [NUMBER] від 25.05.1987 містяться записи про трудову діяльність [PERSON] зокрема у спірний період: з 25.01.1983 по 06.05.1983 та з 22.06.1983 по 26.06.1988. Станом на час внесення спірного запису діяли вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162). Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58. Зміст викладених норм свідчить про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку. Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб. Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову в призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17. Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17. Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Таким чином, суд дійшов висновку спірні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 24.10.2024 №262940017635 є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом достовірно встановлено належність заявниці трудової книжки, оскільки відомості, які вона містить, повністю відповідають даним, які встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановлення факту належності заявниці вищевказаної трудової книжки необхідно для оформлення пенсії за віком, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved