Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості, посилаючись на те, що 30.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено електронний Договір №3941376 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2 тип кредиту кредит, сума кредиту складає 13100,00 гривень. 12.09.2023 року, між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий договір до договору №3941376 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту, яка надається згідно з цим Договором складає: 5000,00 грн. Стверджує, що на виконання умов вищевказаного Договору ТОВ «Лінеура Україна» здійснив перерахування кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн. на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором, сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 18100,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 24.05.2024 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 104254,25\~грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 18099,99 грн., заборгованість за процентами 86154,26\~грн. Згідно договору факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року право вимоги за договором кредиту №3941376 первісний кредитор відступив на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна". Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024 строк дії Договору № 3941376 від 30.08.2023 року не закінчився. ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 24.05.2024 року по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 21720,00 грн. у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору №3941376 від 30.08.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача в сумі 107874,26 грн. Таким чином, відповідач має заборгованість за договором №3941376 загальною сумою 125974,25 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 18099,99 грн., заборгованість за нарахованих процентів первісним кредитором - 86154,26\~грн., нараховані позивачем проценти зо 60 календарних днів 21720,00 грн. Крім цього,\~25.05.2023\~року між\~ТОВ «Авентус\~Україна» та\~відповідачем [PERSON] \~було укладено\~електронний Договір\~№6696929\~про надання\~споживчого кредиту.\~Згідно умов\~договору сума\~кредиту складає\~3000\~грн., з обумовленою сторонами процентною ставкою - 1,99% на день. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Дата останнього платежу по кредиту 19.05.2024 року. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. На виконання умов кредитного договору відповідачу були перераховані кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] . Згідно договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року право вимоги за договором кредиту №6696929 первісний кредитор відступив на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна". Вказує, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 7212,8 грн., яка складається з: 2547,97 грн. сума заборгованості з тіла кредиту; 4664,83 грн. нарахованих процентів. На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«Фінтраст Капітал»заборгованість загальною сумою 133187,05 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 гривень. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» не з`явився, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Повні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась належним чином судом про місце та час розгляду даної цивільної справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено,\~що 30.08.29023року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний Договір №3941376 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2 тип кредиту кредит, сума кредиту складає 13100,00 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 360 днів. Стандартна процентна ставка 2,00%. Занижена процентна ставка становить 0,20%. (а.с.51-60). \~ \~ \~ \~Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С200 від 30.08.2023 18:40:29. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». \~ \~ \~ \~12.09.2023 року, між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий договір до договору №3941376 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту, яка надається згідно з цим Договором складає: 5000,00 грн.(а.с.38-39). \~ \~ \~ \~\~Підписавши \~30.08.2023 року договір про надання споживчого кредиту та 12.09.2023 року додатковий договір до Договору №3941376 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.08.2023 року, [PERSON] взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2. Договору). Враховуючи внесені зміни до Договору, які оформлені Додатковим договором, з урахуванням зміненої суми кредиту за Договором, сума кредиту на дату укладення Додаткового договору, склала 18100,00 грн. \~ \~ \~ \~24 травня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №24/05/2024, відступило, а ТОВ ««Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги на суму боргу до [PERSON] , який утворився в зв`язку із невиконанням умов кредитного договору з відповідачем №3941376 (а.с.92-96). \~ \~ \~ \~Про заміну кредитора в зобов`язанні [PERSON] повідомлявся письмово. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] належним чином умови договору №3941376 не виконувала, внаслідок чого у неї перед виникла заборгованість загальною сумою 125974,25 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 18099,99 грн., заборгованість за нарахованих процентів первісним кредитором - 86154,26\~грн., нараховані позивачем проценти зо 60 календарних днів 21720,00 грн. (а.с.89). \~ \~ \~25.05.2023\~року між\~ТОВ «Авентус\~Україна» та\~відповідачем [PERSON] \~було укладено\~електронний Договір\~№6696929\~про надання\~споживчого кредиту.\~Згідно умов\~договору сума\~кредиту складає\~3000\~грн., з обумовленою сторонами процентною ставкою - 1,99% на день. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Дата останнього платежу по кредиту 19.05.2024 року.(а.с. 45-49). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. На виконання умов кредитного договору відповідачу були перераховані кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Згідно договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року право вимоги за договором кредиту №6696929 первісний кредитор відступив на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (а.с. 98-102). Вказує, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 7212,8 грн., яка складається з: 2547,97 грн. сума заборгованості з тіла кредиту; 4664,83 грн. нарахованих процентів (83-88). \~Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Капітал"(а.с. 152).\~ Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагається, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/5 від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також Іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення вищевказаних договорів, на таких умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позиція суддів Верховного Суду з питання «письмової форми» одностайна. Наприклад, у справі №561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 р. у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19. Також, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16, згідно із якими проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом». На підставі викладеного позовні вимоги позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Фінтраст Капітал»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості -підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», то суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що 10 грудня 2024 року між адвокатом [PERSON] та ТОВ «Фінтраст Капітал» був укладений договір про надання правової допомоги №10/12/2024. Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт №6016 від 20.12.2024 року адвокатом Городнішевою Є.О. підготовлено позовну заяву про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінтраст Капітал» та ряд інших послуг загальна вартість яких становить 15000 гривень (а.с. 90). При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до про стягнення заборгованості витрати на правничу допомогу у розмірі 150000 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Крім цього, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved