Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач 27.01.2025 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за двома кредитними договорами у розмірі 50586,07 грн. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовував тим, що між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено два договори про споживчий кредит в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до яких кредитодавець надав позичальникові кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором. За договором № 5126341 від 29.08.2021 відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн на строк 30 днів, до 28.09.2021, зі сплатою комісії в розмірі 1000 грн, що нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту одноразово; процентів у розмірі 2250 грн, що нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За договором № 102199370 від 22.05.2021 відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн на строк 15 днів, до 06.06.2021, зі сплатою комісії в розмірі 950 грн, що нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово; процентів у розмірі 1500 грн, що нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти\~за договорами\~надані відповідачу\~шляхом переказу\~на картковий\~рахунок.\~15.12.2021\~між первісним\~кредитором ТОВ\~«Мілоан» та\~ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» укладено\~договір факторингу\~№ 15/12-2021-22,\~згідно якогоТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5126341 від 29.08.2021. Відповідно до укладеного між останнім та позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5126341 від 29.08.2021. 17.12.2021\~між первісним\~кредитором ТОВ\~«Мілоан» та\~ТОВ «ВЕРДИКТ\~КАПІТАЛ» укладено\~договір факторингу\~№ 17/12-2021-62,\~згідно якогоТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув статусу\~нового кредитора\~та отримав\~право вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором № 102199370 від 22.05.2021. Відповідно до укладеного між останнім та позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 102199370 від 22.05.2021. Позивач набув право вимоги до відповідача у розмірі 38961,25 грн заборгованості за договором № 5126341 від 29.08.2021, що складається з 4750 грн заборгованості за тілом кредиту, 33211,25 грн заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1000 грн заборгованості за комісією. Також позивач отримав право вимоги до відповідача у розмірі 11624,82 грн заборгованості за договором № 102199370 від 22.05.2021, яка складається з 1869 грн заборгованості за тілом кредиту, 8805,82 грн заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 950 грн заборгованості за комісією. Загальний розмір заборгованості відповідача за двома договорами становить 50586,07 грн. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати, що складаються з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та 13000 грн витрат на правничу допомогу. Просив розгляд справи проводити за відсутності свого представника, не заперечував щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що 29.08.2021 первісний кредитор ТОВ «Мілоан» та відповідач [PERSON] уклали договір про споживчий кредит № 5126341 в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.20-24). Згідно умов\~договору кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн на строк 30 днів з 29.08.2021 до 28.09.2021, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом не пізніше дати остаточного погашення заборгованості та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором. Сторони договору погодили комісію за надання кредиту в розмірі 1000 грн, що нараховується за ставкою 20,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1); проценти у розмірі 2250 грн, що нараховуються за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2); стандартну (базову) процентну ставку в розмірі 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1). Згідно довідки ТОВ ФК «Елаєнс» кредитні кошти в сумі 5000 грн 29.08.2021 перераховані на картковий рахунок відповідача [NUMBER] (а.с.43). Нарахування процентів здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) (п. 2.2.2). Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється (п. 2.2.3). Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування на пільгових умовах. Для продовження пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження пільгового періоду, максимальні ставки комісії вказані у п. 2.3.1.1 договору. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено пільговий період, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договору (п. 2.3.1.1). Згідно п. 2.3.1.2 договору збільшення (продовження) строку кредитування на стандартних (базових) умовах відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою згідно п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Як вбачається з наданої первісним кредитором відомості про щоденні нарахування та погашення за договором № 5126341 від 29.08.2021 (а.с.44-45), заборгованість відповідача станом на 05.12.2021 (останній 60-ий день строку кредитування на стандартних (базових) умовах) становить 22098,75 грн, яка складається з 4750 грн заборгованості за тілом кредиту, 16348,50 грн заборгованості за відсотками, 1000 грн заборгованості за комісією. 15.12.2021\~первісний кредитор\~ТОВ «Мілоан»\~та ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~уклали договір\~факторингу №\~15/12-2021-22,\~згідно якогоТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5126341 від 29.08.2021 (а.с.54-56). Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~15/12-2021-22від 15.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5126341 від 29.08.2021 на загальну суму 22098,75\~грн,\~яка складається\~з 4750\~грн заборгованості\~за тілом\~кредиту,\~16348,50\~грн заборгованості\~за відсотками,\~1000\~грн заборгованості\~за комісією(а.с.64). 10.01.2023 другий кредитор ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5126341 від 29.08.2021 (а.с.66-69). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5126341 від 29.08.2021 на загальну суму 38961,25 грн заборгованості за договором № 5126341 від 29.08.2021, що складається з 4750 грн заборгованості за тілом кредиту, 33211,25 грн заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1000 грн заборгованості за комісією (а.с.7). Суд уважає обґрунтованим розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, наданий другим кредитором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.50), на підставі якого позивач заявив до стягнення з відповідача 38961,25 грн заборгованості згідно набутого права грошової вимоги. Суд зазначає, що незважаючи на те, що строк кредитування за цим договором закінчився 05.12.2021, новий кредитор правомірно нарахував відсотки за період з 15.12.2021 до 23.02.2022 у розмірі 16682,50 грн (4750 х 5 % = 237,50 х 71 день). При цьому\~суд ураховує,\~що згідно\~п.\~4.2\~кредитного договору\~у разі\~прострочення позичальникомзобов`язань зі сплати заборгованості кредитодавець, починаючи з наступного дня за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій, має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Вказана відповідальність діяла до початку воєнного стану в Україні, тобто до 23.02.2022 включно. Суд установив, що за другим договором про споживчий кредит № 102199370 від 22.05.2021, укладеним між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», останній отримав кредит у розмірі 5000 грн на строк 15 днів, до 06.06.2021, зі сплатою комісії в розмірі 950 грн, що нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово; процентів у розмірі 1500 грн, що нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.32-35). Решта умов договору є аналогічними вказаним вище умовам договору № 5126341 від 29.08.2021. Згідно довідки ТОВ ФК «Елаєнс» кредитні кошти в сумі 5000 грн 22.05.2021 перераховані на картковий рахунок відповідача [NUMBER] (а.с.46 на звороті). Як вбачається з наданої первісним кредитором відомості про щоденні нарахування та погашення за договором № 102199370 від 22.05.2021 (а.с.47-49), заборгованість відповідача станом на 13.11.2021 (після всіх пролонгацій за цим договором) становить 5176,77 грн, яка складається з 1869 грн заборгованості за тілом кредиту, 2357,776 грн заборгованості за відсотками, 950 грн заборгованості за комісією. 17.12.2021\~первісний кредитор\~ТОВ «Мілоан»\~та ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~уклали договір\~факторингу №\~17/12-2021-62,\~згідно якогоТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув статусу\~нового кредитора\~та отримав\~право вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором № 102199370 від 22.05.2021(а.с.59-61). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102199370 від 22.05.2021на загальну суму 5176,77 грн, яка складається з 1869 грн заборгованості за тілом кредиту, 2357,77 грн заборгованості за відсотками, 950 грн заборгованості за комісією (а.с.65). 10.03.2023 другий кредитор ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 102199370 від 22.05.2021(а.с.72-75). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102199370 від 22.05.2021на загальну суму 11624,82 грн, яка складається з 1869 грн заборгованості за тілом кредиту, 8805,82 грн заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 950 грн заборгованості за комісією (а.с.8). Суд ураховує правомірність нарахування другим кредитором у порядку п. 4.2 кредитного договору відсотків за період з 17.12.2021 до 23.02.2022 у розмірі 6448,05 грн (1869 х 5 % = 93,45 х 69 днів) (а.с.51). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1); електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.\~6\~ч.\~1); одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію (п. 12 ч. 1). Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до\~ст.\~12\~цього Закону\~(у\~редакції,\~чинній на\~час укладення\~кредитного договору),\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частина 1 ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за двома кредитними договорами у розмірі 50586,07 грн, а саме: -38961,25 грн за договором № 5126341 від 29.08.2021, що складається з 4750 грн заборгованості за тілом кредиту, 33211,25 грн заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1000 грн заборгованості за комісією, -11624,82 грн за договором № 102199370 від 22.05.2021, яка складається з 1869 грн заборгованості за тілом кредиту, 8805,82 грн заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 950 грн заборгованості за комісією. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (а.с.91). Крім того, сторона позивача заявила витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000 грн. Однак, вказані витрати позивач не підтвердив належними та допустимими доказами. Суд зазначає, що позивач надав лише договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 з прайс-листом, у якому містяться розцінки на послуги АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.13-15). Позивач не надав акт про надання юридичної допомоги, який згідно п. 4.3 договору про надання правової допомоги підтверджує факт надання послуг за цим договором. Згідно з ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд ураховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 27 червня 2018 р. у справі № 826/1216/16, відповідно до якого склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 512, 514, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved