Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості: - за кредитним договором №11354-01/2024 в розмірі 24 375,00 грн; - за кредитним договором №15583-01/2024 в розмірі 14 000,00 грн; - за кредитним договором №29561-01/2024 в розмірі 12 687,50 грн; - за кредитним договором №1735926824 в розмірі 68 629,57 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] 09 січня 2024 року укладено кредитний договір №11354-01/2024, 11 січня 2024 року кредитний договір №15583-01/2024, 20 січня 2024 року кредитний договір №29561-01/2024. 20 червня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20062024. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача: - за кредитним договором №29561-01/2024 в сумі 24 375,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 875, 00 грн - сума заборгованості за відсотками, - за кредитним договором №15583-01/2024 в сумі 14 000,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 000, 00 грн - сума заборгованості за відсотками, - за договором про надання фінансового кредиту №29561-01/2024 в сумі 12 687,50 грн, з яких: 3 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 187,50 грн - сума заборгованості за відсотками. 12 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №1735926824. 06 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20230206. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20230206 від 06 лютого 2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №1735926824 в сумі 68\~629,57 грн. 27 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на позов у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено наявність правовідносин, укладення кредитних правочинів, надання коштів у кредит та відступлення права вимоги. 08 січня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та зазначає, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладеним. Позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору в електронній формі та підписання договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. 14 січня 2025 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що позивачем не доведено наявність правовідносин, укладення кредитних правочинів, надання коштів у кредит та відступлення права вимоги. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомленні належним чином, причини неявки не повідомили. Згідно із ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 09 січня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту №11354-01/2024 відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит в розмірі 7 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. Відповідно до п.1.2 договору кредиту: тип кредиту кредит; мета отримання кредиту на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 09 січня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 07 травня 2024 року. Додатком N 1 до договору про надання фінансового кредиту №11354-01/2024 є графік платежів, згідно з яким остання дата платежу 07 травня 2024 року, сума кредиту 7 500,00, грн, проценти за користування кредитом - 22\~500,00 грн, загальна вартість кредиту 30 000,00 грн. У паспорті споживчого кредиту міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Договір №11354-01/2024 від 09 січня 2024 року, додаток №1 до договору та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W7532. 11 січня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту №15583-01/2024 відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит в сумі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. Відповідно до п.1.2 договору кредиту: тип кредиту кредит; мета отримання кредиту на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 11 січня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 09 травня 2024 року. Додатком N 1 до договору про надання фінансового кредиту №15583-01/2024 є графік платежів, згідно з яким остання дата платежу 09 травня 2024 року, сума кредиту 4 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 12 000,00 грн, загальна вартість кредиту 16 000,00 грн. У паспорті споживчого кредиту міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Договір №15583-01/2024 від 11 січня 2024 року, додаток №1 до договору та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W5712. 09 лютого 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] підписали додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту №15583-01/2024 від 11 січня 2024 року відповідно до умов якої сторони домовились перенести дату сплати процентів в поточному періоді за кредитом на 5 днів та викласти графік платежів в новій редакції. Відповідно до графіку платежів, що є додатком до додаткової угоди від 09 лютого 2024 року, дата платежу 09 травня 2024 року, загальна вартість кредиту 16 000,00 грн. Додаткова угода від 09 лютого 2024 року до договору про надання фінансового кредиту №15583-01/2024 від 11 січня 2024 року та графік платежів підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8875. 20 січня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту №29561-01/2024 відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит в сумі 3 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. Відповідно до п.1.2 договору кредиту: тип кредиту кредит; мета отримання кредиту на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 20 січня 2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 18 травня 2024 року. Додатком N 1 до договору про надання фінансового кредиту №29561-01/2024 є графік платежів, згідно з яким остання дата платежу 18 травня 2024 року, сума кредиту 3 500,00, грн, проценти за користування кредитом - 10\~500,00 грн, загальна вартість кредиту 14 000,00 грн. У паспорті споживчого кредиту міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Договір №29561-01/2024 від 20 січня 2024 року, додаток №1 до договору та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0857. Згідно з п.1.6. договорів кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання платіжної картки №4149-39хх-хххх-0826 протягом одного робочого дня з дня рішення про видачу кредиту. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору (п.3.1. договорів). За умовами п.3.3. договорів нарахування процентів здійснюється в межах строку кредитування зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту. Відповідно до п.2.2. договорів видача кредитів клієнту-фізичній особі товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://credlsend.com.ua. В п.2.17. договорів зазначено, що введенням коду на сайті товариства клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) товариства на укладення кредитного договору (електронний підпис клієнта накладається на оригінал договору). Будь-які інші документи (паспорт споживчого кредиту, заяви, звернення, повідомлення, копії документів, інше), пов`язані з укладенням та виконанням Кредитного договору, Клієнт може підписати одним із способів: накладанням електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором або, у випадку надсилання документів в паперовому вигляді, - власноручним підписом. Згідно з п.2.18 договорів укладання договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту позичальником оферти товариства, що є укладенням договору відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», товариство накладає на оригінал договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал договору завантажується (надсилається) в особистий кабінет клієнта. Після підписання договору товариство надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок клієнта за реквізитами банківської картки клієнта, зазначеної клієнтом в заявці та договорі (п.2.21 договорів). У відомостях про позичальника, які зазначені у розділі договорів «Реквізити та підписи сторін», окрім анкетних та контактних даних позичальника вказано його рахунок: № [NUMBER] хх-хххх-0826. В п.6.2. договорів зазначено, що клієнт підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані в реквізитах Клієнта в Розділі «Реквізити та підписи сторін» договору (або надані клієнту товариству окремо) належать саме клієнту та знаходяться в його користуванні, володінні та розпорядженні. За умовами п. 7.1. договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за ним. 20 червня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) уклали договір факторингу №20062024, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрах боржників (п.1.1. договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною договору (п.1.2. договору). Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29042024 підписаний клієнтом та фактором та скріплений їх печатками 29 квітня 2024 року. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права вимоги до [PERSON] : - за договором №11354-01/2024 в сумі 24 375,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 875, 00 грн - сума заборгованості за відсотками; - за договором №15583-01/2024 в сумі 14 000,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 000, 00 грн - сума заборгованості за відсотками; - за договором №29561-01/2024 в сумі 12 687,50 грн, з яких: 3 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 187, 50 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 20 червня 2024 року по 31 жовтня 2024 року станом на 31 жовтня 2024 року заборгованість [PERSON] за кредитними договорами складає: - за договором №11354-01/2024 від 09 січня 2024 року 24 375,00 грн (7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу + 16 875,00 грн сума заборгованості за відсотками); - за договором №15583-01/2024 від 11 січня 2024 року 14 000,00 грн (4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу + 10 000,00 грн сума заборгованості за відсотками); - за договором №29561-01/2024 від 20 січня 2024 року 12 687,50 грн (3 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу + 9 187,00 грн сума заборгованості за відсотками). 12 вересня 2022 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] уклали кредитний договір №1735926824, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Сума кредиту 79 185,70 грн, строк, на який надається кредит 48 місяців, щомісячні проценти 2,49, річні проценти 0,01. В п.1.3. договору сторони погодили порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Згідно з п.1.4 договору, підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за наступними реквізитами: 75\~414,95 грн отримувач ТОВ «ФК «ЦФР», погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором №5745451989 від 07 червня 2021 року. Відповідно до п.2.2. кредитного договору позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією. Пунктом 3.5. кредитного договору, передбачено, що всі інші умови кредитного договору зазначені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (публічна частин) редакція від 02 лютого 2022 року, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір. Згідно з п.3.6. кредитного договору, цей договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 02 лютого 2022 року, складають єдиний кредитний договір. 12 вересня 2022 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту №5926824 в якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Кредитний договір №1735926824 від 12 вересня 2022 року, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» та паспорт кредиту підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором FS67720342. 06 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (новий кредитор) укладено договір №20230206 про відступлення права вимоги згідно з умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами та/або заставодавців за договорами застави, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах та заставодержателя за договорами застави, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами та заставодержателя за договорами застави, включаючи право вимагати від боржників та/або заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами та договорами застави (п.1.2 договору). Права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п.6.2.3 договору). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20230206 від 06 лютого 2023 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1735926824 від 12 вересня 2022 року в сумі 68\~629,57 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №1735926824 від 12 вересня 2022 року за період з 06 лютого 2023 року по 31 жовтня 2024 року, [PERSON] в період з 22 лютого 2023 року по 21 квітня 2023 року сплачено 11\~000,00 грн, станом на 30 жовтня 2024 року заборгованість [PERSON] за даним договором складає 68\~629,57 грн. Згідно з ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно із п.6 ст.11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Ст.12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено. Беручи до уваги те, що вказані вище кредитні договори підписані відповідачем електронним підписом, наявність якого разом з електронними підписами первісних кредиторів підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, є доведеним факт укладення між сторонами кредитних договорів, та те, що позичальник [PERSON] всі умови договорів цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Оскільки кредитні договори, які підписані сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавались, суд вважає, що між первісними кредиторами та [PERSON] , як позичальником, виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивач надав належні та допустимі докази, які підтверджують факт передачі права вимоги заборгованості [PERSON] до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідачем не надано доказів, що договір факторингу ним оспорений. Відтак, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину договору факторингу у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст.629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 751/861/17. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про електронну комерцію», розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Згідно з ч.3 ст.13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Підставою бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти господарських операцій і повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»). Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена в п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. На цьому наголосив Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 у справі № 554/4300/16-ц. Отже, банківська виписка (облікова) з рахунків позичальника є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц вказано, «що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі». На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії договорів №11354-01/2024 від 09 січня 2024 року, №15583-01/2024 від 11 січня 2024 року, №29561-01/2024 від 20 січня 20224 року, №1735926824 від 12 вересня 2022 року, копію договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року, копію договору відступлення прав вимоги №20230206 від 06 лютого 2023 року, витяги з реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості. Надані позивачем розрахунки заборгованості не містять даних про суми коштів, що були видані відповідачеві, сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, а також процентну ставку обрахунку заборгованості. Надані позивачем документи лише констатують наявність заборгованості у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір. Розрахунки заборгованості не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Інших доказів позивачем не надано. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів по кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11 березня 2015 року № 6-16цс15. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Однак, позивачем не надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцями були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені кредитними договорами, а відповідач ці кошти отримав. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed