Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] через свого представника, адвоката Лиска Павла Олександровича, звернувся з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Наталія Владиславівна. Ухвалою Дзержинського\~районного суду\~міста Харкова\~від 20\~лютого 2024\~року прийнято\~до розгляду\~та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Наталія Владиславівна. Суд вирішив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 червня 2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Наталія Владиславівна. Справу призначено до судового розгляду. 03 лютого 2025 року представник [PERSON] Адвокат Лиска П.О. звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просив суд залучити до участі у справі співвідповідача Харківську міську раду. У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача, Адвокат Лиска П.О., через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив суд провести слухання справи без участі Позивача та його представника, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача, Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про судове повідомлялася своєчано та належним чином. Представник [PERSON] , адвокат Зарицька Катерина Юріївна, подала заяву про визнання позову, просила проводити розгляд справи без участі відповідачки та її представника. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] в м. Харкові, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 13.12.2022. Після смерті [PERSON] залишились спадкоємці позивач, який є сином, померлої та донька - [PERSON] . [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS] . 31.07.2023року позивач звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського, нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. для подання заяви про прийняття, спадщини після смерті [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса відмовлено у відкритті спадкової справи у зв?язку, з наступним: - відсутністю заведеної спадкової справи та неможливістю її заведення через, пропущення строку для прийняття спадщини;- відсутністю документа, який підтверджує, що спадкоємець постійно проживав, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , отже, перебіг, шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для подання нотаріусу заяви, про прийняття спадщини для спадкоємців, розпочався 07.12.2022 (що є часом відкриття, спадщини) та закінчився 07.06.2023року. [PERSON] хворіла за життя онкологією (рак тіла шлунку) та померла через ракову, інтоксикацію, рак тіла шлунку. Приблизний час між початком захворювання і смертю -, більше одного року. Хвороба у [PERSON] проявилась та була діагностовано приблизно у, вересні 2021 року; у жовтні-листопаді 2021 року була проведена операція., [PERSON] була зареєстрована за життя за адресою: [ADDRESS] (це житлове приміщення вона отримала в користування внаслідок роботи на заводі у 2013 році та була там зареєстрована по час смерті). 20.01.2020 [PERSON] за допомогою сина (позивача) придбала квартиру, який також, докладав зусиль по її облаштуванню (ремонт, меблі, техніка тощо). Позивач разом з дружиною придбав квартиру [ADDRESS] (в сусідньому під?їзді). 24.02.2022 російською федерацією було розпочато повномасштабне вторгнення на, територію суверенної держави України. Указом Президента України N?64/2022 «Про, введення воєнного стану в Україні», у зв?язку з військовою агресією рф по всій території, України із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 запроваджено воєнний стан, який діє до сьогодні. Постійним місцем проживання та перебування позивача та [PERSON] є м. Харків,, яке до у грудні 2022 року та наразі включено до переліку тих громад, що знаходяться в зоні, бойових дій або поблизу лінії фронту згідно з Переліком територіальних громад, які, розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій, окупації, оточенні (блокуванні), що затверджений Наказом Міністерства з питань, реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 та згідно, Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, Російською, Федерацією,, затвердженого, Наказом, Міністерства з, питань, реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 N? 309. Звісно, що негативні фактори, викликані вторгненням рф спричинили стрес, негативні емоції, що призвело до загострення хвороби [PERSON] , потребою додаткового, лікування. Також існували об?єктивні складнощі в отриманні консультацій, огляд лікарів, придбання ліків, логістикою (знайти лікаря, безпечно відвести без повітряних тривог та без, обстрілів, замовити ліки, проконтролювати їх прийом, виклик на квартиру медичної сестри, для процедур, уколів, сімейного лікаря тощо). Всі фактори по необхідності якісного та своєчасного лікування згідно призначень, докладання зусиль по пошуку варіантів, схем, методів лікування, відсутністю чітких, перспектив в одужанні та строків, загострення хвороби на фоні війни, постійного стресу, депресивного стану сильно відобразились на емоційному, психологічному стані позивача. Смерть його матері у віці 64 років вдома в квартирі додатково до всіх вище, перелічених факторів суттєво відобразилась на його стані здоров?я, наслідком чого стали, звернення до психіатрів, психологів за консультаціями, лікуванням. За результатами, клінічного обстеження було діагностовано гостру реакцію на важкий стрес, синдром втрати, та діагностовано F 43.0 («Гостра реакція на стрес»). З огляду на це, наявний стрес, дезорієнтованістю та іншими чинниками займатись питаннями документальними було, вкрай емоційно важко. До смерті матері позивача він оплачував комунальні послуги за квартиру, доказом, чого є квитанції. Лише нещодавно позивачем у 20-х числах липня вдома у квартирі [PERSON] було, знайдено в її особистих документах заповіт, що був складений 07.02.2020 наступного, змісту: «Я, [PERSON] .... На випадок моєї смерті роблю таке, розпорядження: належну мені квартиру ... заповідаю моєму сину: [PERSON] ...». До цього часу позивач не був обізнаний про наявність заповіту. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3\~ст.1223 ЦК України. Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, що визначається ст. 1261 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а з урахуванням пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно з ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням веденого в України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24.02.2022\~року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до\~п.\~24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2\~ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини за правилами ст.1220 ЦК України\~слід вважати день смерті особи, зазначений в свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 3 ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 6 п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.\~ Поважність пропуску строку є оціночною категорією та підлягає з`ясуванню у кожному окремому випадку.\~ Як роз`яснено у п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в ЗСУ тощо. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої\~статті 1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз.\~6\~п.\~24\~Постанови Пленуму\~ВС України\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» від\~30\~травня 2008\~року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС\~№ 681/203/17-ц\~від 17.10.2018 вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду: від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938 св 18); від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977 св 19); від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046 св 18). Крім того, у пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~міститься правова позиція відповідно до якої особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.\~ Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.\~ Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Згідно частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Нотаріус не здійснив належним чином повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС №681/203/17-ц від 17.10.2018 вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач об`єктивно не міг раніше звернутися до нотаріуса, то, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємицею поважними та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в два місці. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved