Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Таліон Плюс» через свого представника Колінько Альону Валеріївну 10.01.2025 звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 11.09.2024 між ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 190409051 у формі електронного документу, відповідно до якого відповідач отримав від товариства кредитні кошти з урахуванням усіх траншів, у розмірі 15 400 грн, які перераховані на зазначену ним банківську картку № [NUMBER] . За Договором факторингу № MB-ТП/7 від 05.11.2024 ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржників вказаних в реєстрі, у тому числі до відповідача. Оскільки заходи досудового врегулювання спору виявились безрезультатними, позивач направив на адресу відповідача повідомлення про дострокове розірвання договору та просить суд стягнути із нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 30\~184 грн, з яких: 15\~400 грн сума отриманих кредитних коштів та 14\~784 грн проценти за користування кредитом. Також просить стягнути із [PERSON] понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 3 028 грн та 5\~000 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 14.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» Колінько А.В. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на докази наявні в матеріалах цивільної справи, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, а тому прийняте рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 17.03.2025 постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача Колінько А.В., дослідивши письмові докази, суд дійшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення із відповідача заборгованості. Судом, зокрема, встановлено, що 11.09.2024 між ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір кредитної ліні № 190409051 (далі по тексту Договір), за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 15\~400 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах, визначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 15 26). За умовами пункту 5.1 Договору грошові кошти надаються позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором. Позивач виконав зобов`язання за договором про надання кредиту, перерахувавши 11.09.2024 о 16:38:46 грошові кошти в сумі 15\~400 грн на картку відповідача за номером [NUMBER] , що підтверджується копією інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 971/11 від 21.11.2024 про проведення транзакції (а.с. 31). Саме такий номер банківської картки [NUMBER] відповідач вказав у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 11.09.2024 (а.с. 12), а тому суд доходить висновку про виконання ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» своїх зобов`язань за Договором. Відповідно до Розділу 8 Договору відповідач за користування кредитними коштами зобов`язаний сплачувати товариству проценти за його користування. Загальні витрати та загальна вартість кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки відповідача та прораховується у порядку, визначеному в пунктах 8.3 8.7 Договору. Згідно з пунктом 8.5.1 Договору за період від дати видачі першого траншу до 01.10.2024 (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою 0,52% від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 189,80 ( вісімдесят дев`ять цілих вісім десятих) відсотків річних (а.с. 20). У подальшому відповідно до п. 8.3 Договору застосовується базова процентна ставка, яка складає 365,00 (триста шістдесят п`ять) відсотків річних або 1,00 % за кожен день користування кредитом та нараховується за весь період від суми залишку кредиту (а.с. 20). У пункті 8.9. Договору сторони погодили, що у разі користування кредитом після шести календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду жодних знижок на процентну ставку не надається. Перерахунок зобов`язань позичальника по оплаті процентів під базову процентну ставку, при користуванні кредитом після спливу 6 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду може здійснюватися на вибір кредитодавця за весь строк дисконтного періоду або лише за останні 30 календарних днів дії дисконтного періоду, оскільки застосування знижок, передбачених Договором, є правом, а не обов`язком кредитодавця (а.с. 20 на звороті). Відповідно до п. 9.1.1.7. Договору у разі затримання відповідачем сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення/ розірвання Договору (а.с. 21). Відповідач добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, власноручно заповнив заявку на отримання кредитних коштів з використанням мережі Інтернет, а саме в своєму особистому кабінеті на сайті товариства зазначив персональні дані, в тому числі: паспортні дані, дані про електронну пошту та абонентський номер, реквізити банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит. Після автоматизованої обробки заяви на отримання кредитних коштів інформаційно комунікаційна система товариства та її схвалення, згенерувала індивідуальну частину електронного договору, що є офертою та містить усі істотні умови та надала для ознайомлення в його особистому кабінеті. Відповідно до п. 4.10.7. Договору відповідач, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду (акцепт) на укладення Договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: ввів у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови Договору, одноразовий ідентифікатор, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати» (а.с. 18). За змістомп. 4.10.8. Договору після створення сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором, текст оферти, реквізити електронного підпису одноразовим ідентифікатором, які дають змогу встановити дату та час вчинення кожною з сторін дій спрямованих на підписання цього Договору, та реквізити сертифікату кваліфікованої електронної печатки Товариства, зберігаються в файлі формату, що унеможливлює зміну чи видалення такої інформації (а.с. 18.) Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін пароль", або смс коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). Як встановлено судом під час розгляду даної справи, Договір кредитної лінії № 190409051 підписаний відповідачем 11.09.2024 о 16:38:38 шляхом введення одноразового ідентифікатора ENDX (а.с. 26). Паспорт споживчого кредиту до Договору [PERSON] підписав 11.09.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6985 (а.с. 14). Договір укладений із дотриманням вимог законодавства щодо електронних правочинів, підписаний відповідачем у визначений Законом України «Про електронну комерцію» спосіб. Заперечень щодо укладення даного договору від відповідача не надходило, розрахунок заборгованості [PERSON] не оспорював. Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу\~статті 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності правочину. Відповідно до укладеного 05.11.2024 між ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» Договору факторингу № MB-ТП/7 ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, у тому числі до відповідача у справі (а.с. 7 - 10). Згідно із Реєстром прав вимоги до Договору факторингу № MB-ТП/7 позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] по Договору № 190409051від 11.09.2024 у розмірі 31\~570 грн, з яких: 15\~400 грн заборгованість за тілом кредиту, 8470 грн заборгованість по процентах, 7\~700 грн заборгованість по інших нарахуваннях (а.с. 10). Укладений Договір факторингу відповідає вимогам законодавства, позивачем надано докази перерахування коштів первинному кредитору, договір ніким не оспорений, а відтак є дійсним. Право відступлення грошової вимоги по Договору передбачено у його пункті 9.1.1.5, за яким товариство має право в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу (а.с. 21). На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» та у спосіб, визначений п. 14.19 Договору ТОВ «МІНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» повідомило позичальника про відступлення права вимоги шляхом відправлення електронного листа на електронну адресу, зазначену ним при укладанні Договору (а.с. 32). ТОВ «Таліон Плюс», у свою чергу, також проінформувало відповідача про укладений Договір факторингу, наявну у нього заборгованість та реквізити для перерахування коштів новому кредитору (а.с. 33). Відомості про погашення боргу [PERSON] матеріали справи не містять. 16.12.2024 позивач на виконання п. 7.2.2 Договору повідомив відповідача про дострокове розірвання Договору (а.с. 35). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії № 190409051 від 11.09.2024 борг відповідача перед позивачем складає 30\~184 грн, з яких 15\~400 грн сума отриманих кредитних коштів за договором; 14\~784 грн проценти за користування кредитом (а.с. 11). Загальний строк кредитування згідно розрахунку становить 96 днів (із 11.09.2024 дата отримання кредиту по 16.12.2024 дата дострокового розірвання договору). Проценти нараховані за базовою процентною ставкою 1 % за кожен день користування кредитом. Заборгованість за відсотками становить: 15\~400 грн * 1% * 96 дні = 14\~784 грн. Здійснений позивачем розрахунок відповідач не оспорив, суд вважає його вірним, таким, що відповідає умовам Договору, та вбачає підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Таліон Плюс». Згідно\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1\~ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] зобов`язання по кредитному договору не виконав, отримані в кредит кошти, нараховані проценти за користування кредитом не сплатив, то позовні вимоги ТОВ «Таліон Плюс» підлягають до задоволення. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог стягненню із відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028 грн. При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу в загальній сумі 5 000 грн, суд виходить із такого. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 2 від 01.01.2024 (а.с. 38 42), акт приймання передачі наданих послуг від 19.12.2024 (а.с. 43) та копію платіжної інструкції від 14.11.2024 № 612 про перерахування коштів за надану правничу допомогу (а.с. 44). На підставі поданих позивачем доказів та враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності, співмірності, конкретні обставини справи, її складність та ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд доходить висновку про наявність підстав стягнення із відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved