Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить: -\~стягнути з\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №4126530 від 18.02.2022 року в розмірі 22766,40 грн. - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.02.2022 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №4126530, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 4500,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені договором. Строк позики - 15 днів (до 05.03.2022 р.). Згідно умов кредитного договору кошти кредиту надаються в безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем на карту позичальника. Даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та в строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Термін повернення кредиту в повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. 02.11.2022 р. ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №02-11/2022, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Маніфою», в тому числі й до [PERSON] за кредитним договором № 4126530 від 18.02.2022 р. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем становить 22766,40 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 4500 грн.; заборгованість за відсотками 18266,40 грн. Із метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не прибув, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом установлено, що 18.02.2022 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики №4126530, відповідно до умов якого сума позики складає 4500,00 грн. (п.2.3.3 договору), строк до 05.03.2022 р. (15 днів) (п.2.3.4. договору). Акційна процентна ставка 0,01% на день. (п.2.4.1.договору). Базова процентна ставка: 1,99% на день (п.2.4.2 договору). У пунктом 2.5. договору визначено що позика надається позичальнику на банківську картку [NUMBER] . Розділом 4 договору узгоджені сторонами умови продовження позики. Додатком №1 до договору являється розрахунок за договором позики, який визначає: сума позики 4500 грн, строк -15 днів, проценти 6,75 грн. Договір позики, графік платежів та паспорт позики підписано відповідачем електронним цифровим підписом. На підтвердження виконання зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором позивачем надано Додаток до Інформаційної довідки про перерахування коштів за кредитним договором № 00-4905913 від 07.11.2021 року. Додатком №2 до договору позики являється додаткова угода №1, якою сторони погодили продовжити строк позики до 02.04.2022 р. (30 днів), базова процентна ставка 1,99%. Додатком №1 до додаткової угоди являється розрахунок за договором позики, який визначає: сума позики 4500 грн, строк -30 днів, проценти 2686,50 грн. Листом ТОВ «Універсальний дата центр» № 2782_240820160431 від 20.08.2024 р. стверджено факт зарахування 18.02.2022 позики в сумі 4500 грн. на банківську картку [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Маніфою», станом на 02.11.2022 заборгованість відповідача за кредитним договором 4126530 від 18.02.2022 року становить 14081,85 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 4500 грн.; заборгованість за відсотками 18266,40 грн. 02.11.2022 р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №02-11/2022, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 4126530 від 18.02.2022 в сумі 22766,40 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 4500 грн.; заборгованість за відсотками 18266,40 грн. Копія договору факторингу, акту прийому-передачі Реєстру боржників та витягу з реєстру боржників міститься в матеріалах справи. Оплату відступлення прав вимоги за договором факторингу стверджено копією платіжної інструкції №68834 від 02.11.2022. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зверталося до [PERSON] із досудовою вимогою вих. № 21971605 від 08.11.2024, яка містить повідомлення про відступлення прав вимоги від ТОВ «Маніфою» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», та в якій зазначено рахунок для погашення заборгованості за договором № 4126530 від 18.02.2022 р. у сумі 22766,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Факт укладення договору та досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Судом установлено, що фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку не повернуті, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими і стягненню підлягає заборгованість за тілом позики в сумі 4500,00 грн. Щодо стягнення процентів суд вважає за необхідне зазначити наступне: Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Натомість з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховані станом на 02.11.2022, тобто поза строками кредиту. З урахуванням вище викладеного, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають проценти за користування кредитом, нараховані за період дії кредитування з 18.02.2022 по 02.04.2022 в сумі 2693,25 грн., а саме: із 18.02.2022 по 05.03.2022 в сумі 6,75 грн. (що узгоджується з Додатком №1 до договору позики); із 03.03.2022 по 02.04.2022 в сумі 2686,50 грн. (узгоджується з Додатком №1 до додаткової угоди). У зв`язку з вище викладеним вимоги позивача в частині стягнення процентів підлягають до часткового задоволення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2422,40,00 грн. Оскільки вимоги позивача задоволено частково (32%), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 775,20 грн.

Outcome: partial