Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області через свого представника адвоката Свистун Людмилу Василівну звернулась [PERSON] із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . Заява мотивована тим, що з 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі. З червня 2021 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, однак [PERSON] надалі продовжує проживати в будинку під номером [ADDRESS] , 3/20 часток якого належать заявниці на праві особистої приватної власності, на підставі договору купівлі- продажу. [PERSON] проживає в окремій кімнаті, яку визначив своєю, наразі проходить військову службу, однак, часто буває вдома. Його поведінка по відношенню до Заявниці є просто нестерпною та неприпустимою, він зловживає алкогольними напоями, та систематично вчиняє відносно неї психологічне насильство, а саме: влаштовує сварки, кричить, ображає, принижує, погрожує, виганяє з будинку, висловлюється в сторону заявниці нецензурною лайкою, порушує спокій та порядок проживання у будинку. Також він перешкоджає Заявниці користуватися житлом, оскільки добровільно виїхати із належного [PERSON] домоволодіння не хоче. [PERSON] неодноразово викликала працівників поліції, в результаті чого були складені відповідні протоколи про адміністративні правопорушення. Таким чином, [PERSON] є особою, яка потерпає від домашнього насильства та потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в зв`язку з чим заявниця звернулась до суду проханням видати обмежувальний припис. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2025 заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. У судовому представник заявника адвокат Свистун Л.В. підтримала заяву та просила її задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки шляхом надсилання смс-повідомлення на його номер мобільного телефону, а також телефонограмою. Разом з тим неявка [PERSON] до судового засідання, який належним чином повідомлений, відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] належить 3/20 частки будинку під номером [ADDRESS] на праві особистої приватної власності, на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого 17.03.2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В. за р. № 564 (право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.03.2021 року, номер запису: 41024891, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1009297205101) що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про ресстрацію права власності від 17.03.2021 року, індексний номер витягу: 248585081). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] народженням зазначені [PERSON] , [PERSON] . 17.02.2025 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №670462 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 17.02.2025 відносно [PERSON] було складено терміновий заборонний припис серії АА № 402263, у зв`язку із скоєння ним домашнього насильства. 18.02.2025 відносно [PERSON] було складено терміновий заборонний припис серії АА № 095101, у зв`язку із скоєння ним домашнього насильства. З витягу з сайту Судової влади України, вбачається, що на розгляді Вінницького міського суду перебували справи відносно [PERSON] , зокрема за ст. 173-2, 173-8 КУПАП. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. З огляду на викладене, суд враховує те, що поведінка [PERSON] може негативно впливати на заявницю, внаслідок вчинення щодо неї домашнього насильства. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19, обмежувальний припис передбачений вищезазначеним законом, за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм кримінального законодавства), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства. Матеріалами справи підтверджується вчинення [PERSON] домашнього насильства, що вказує про наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства. За таких обставин вимоги заявниці про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обов`язків є обґрунтованими. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що встановлення відповідних обмежень запобігатиме вчиненню [PERSON] домашнього насильства, а строк видачі припису необхідно визначити на шість місяців. На підставі викладеного, ст.ст. 1, 3, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: approved