Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

10.06.2024 адвокат Браславська О. А. через систему "Електронний суд" в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, та того ж дня з уточненою позовною заявою до [PERSON] з вимогами: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На обґрунтування уточненої позовної заяви зазначено, що сторони перебували у шлюбі з 06.10.2015 до 23.02.2017, мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матір`ю. Понад шість років відповідач не цікавиться життям сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує одягом та харчуванням. Жодного разу за шість років відповідач не привітав сина з днем народження чи будь-яким іншим святом. Відповідач є фізично здоровим, не перебуває у місцях позбавлення волі, не проходить військову службу, тобто, відсутні обставини, що перешкоджали б йому здійснювати свої батьківські права та обов`язки. Зазначене свідчить про фактичну можливість, але не бажання відповідача виконувати свої батьківські права та обов`язки. Позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, оскільки батько в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини. Зазначені обставини стали підставою для звернення до з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2024 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 04.07.2024. 04.07.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача підготовче засідання відкладене на 16.08.2024. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.08.2024 витребувано зі Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні неповнолітнього [PERSON] , та відкладено підготовче засідання на 23.09.2024. 23.09.2024 від Служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області надійшов лист щодо неможливості надання висновку у вказаний строк, у зв`язку з чим відкладено підготовче засідання на 04.11.2024. 28.10.2024 до суду надано рішення Зміївської міської ради від 17.10.2024 № 746 "Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] " (а. с. 82, 83). 01.11.2024 представник третьої особи [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей та винести рішення в інтересах дитини (а. с. 84). 04.11.2024 у зв`язку з перебуванням судді [PERSON] на лікарняному, підготовче засідання відкладено на 11.12.2024. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2025. Після повторного автоматизованого розподілу справи, пов`язаного із звільненням [PERSON] з посади судді Зміївського районного суду Харківської області, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16.01.2025 № 76/0/15-25 "Про звільнення [PERSON] з посади судді Зміївського районного суду Харківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку", 21.01.2025 для розгляду справи визначено суддю Овдієнка В. В., та призначено розгляд справи на 04.03.2025. Представник позивача [PERSON] в уточненій позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи [PERSON] у заяві від 01.11.2024 просила проводити розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей та винести рішення в інтересах дитини. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала позивач і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Під час судового розгляду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Даними копій паспорта громадянина України № [NUMBER] , рішення Зміївського районного суду Харківської області від 08.05.2019 підтверджується, що шлюб зареєстрований 16.09.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, тим самим підтверджено зміну прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] (а. с. 9, 10, 33, 34, 43, 44). Згідно витягу з реєстру територіальної громади (Зміївська територіальна громада) № 2024/006460397 від 03.06.2024, витягу № 149 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивач [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] (а. с. 11, 13, 35, 47). З довідки директора КЗ "Зміївський ліцей № 1" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області від 23.05.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається у 2-Б класі. За період навчання вихованням дитини займається мати. Батько [PERSON] вихованням не займається, батьківські збори не відвідує, успіхами у навчанні та поведінкою не цікавиться, із педагогічним колективом не спілкується і не взаємодіє (а. с. 18, 37). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.02.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 40-42). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по АСВП [NUMBER] по виконавчому листу № 621/2309/16 від 17.03.2017, виданому Зміївським районним судом Харківської області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2016 і до досягнення дитиною повноліття, заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.05.2024 складає 145 654 грн 92 коп. (а. с. 38, 39). Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 746 від 17.10.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а. с. 83). Згідно висновку органу опіки та піклування Зміївської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради № 746 від 17.10.2024, орган опіки та піклування Зміївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 83 зворот). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантовано право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша та друга статті 155 СК України). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст. 165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позивачем надано докази, якими підтверджується, що відповідач [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, і це, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23.02.2017 (справа № 621/2309/16-ц) відсутні підстави для ухвалення нового рішення про стягування аліментів. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 20).

Outcome: approved