Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мама - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що вона є спадкоємцем майна померлої за законом. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. З врахуванням наведеного просить в судовому порядку визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті мами - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.01.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.02.2025 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено судовий розгляд по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення справи поклався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії [NUMBER] від 23.11.2009 року /а.с.6/. Наявність у власності спадкодавця [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , стверджується копією витягу з погосподарської книги №1 за 2016-2023 роки та довідкою для оформлення спадщини №463 від 04.11.2024 /а.с.9-10/. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Факт родинних відносин між позивачем у справі [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , стверджується наявними в матеріалах справи копією свідоцтва про народження від 09.11.1948 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.12.1971 року/а.с.7-8/. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №6/2024, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася позивач по справі [PERSON] . Інших спадкоємців не встановлено. Постановою № 16/02-31 від 15.01.2025 року приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневич О.А. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину, суд дійшов висновку про задоволення позову у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved