Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернувся до суду із позовом до Макарівського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Бучанському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ) (далі - відповідач, Макарівський ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), про усунення\~перешкод у\~здійсненні права\~розпорядження нерухомим\~майном,\~шляхом зняття\~обтяження, в якому просив: скасувати обтяження нерухомого майна, а саме: - арешт (запис № 11835108) щодо земельної ділянки площею 0.244 га для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001, що розташована по [ADDRESS] , який внесено 11 листопада 2011 року відділом державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 29774220 від 10.11.2011 року. В обґрунтування позову позивач вказав, що у приватній власності [PERSON] перебували дві земельні ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,208 га із кадастровим номером 3222781801:00:006:0002 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,244 га із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001, що розташовані по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] все належне їй майно, в тому числі і вищевказані земельні ділянки успадкувала її дочка, дружина позивача - [PERSON] . Однак після прийняття спадщини [PERSON] належним чином свої спадкові права не оформила та відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі не отримувала. [INFO] [PERSON] , померла перебуваючи у евакуації та проживаючи у м. Герцогенаурах Федеративної республіки Німеччина. Після смерті дружини, [PERSON] , він звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи. На частину спадкового майна, а саме на житловий будинок та земельну ділянку для ОБЖ площею 0,208 га, що розташовані у [ADDRESS] оформити та видати свідоцтво про право на спадщину нотаріальна контора має можливість. Однак видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,244 га із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001 на даний час нотаріальною конторою зупинене, у зв`язку із наявністю обтяження щодо вказаної земельної ділянки. При цьому на підставі свідоцтва про право на спадщину № 72 від 20.01.2016 року, що видане приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Ольшевським В.С., право власності на вказану земельну ділянку в цілому зареєстроване за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта [NUMBER] , запис про право власності № 12963758). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 369436879 від 25.09.2024 року) щодо вказаної земельної ділянки зареєстроване обтяження № 11835108 - арешт нерухомого майна, який внесено 11 листопада 2011 року відділом державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 29774220 від 10.11.2011 року. Окрім того у Відомостях із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у графі «об`єкт обтяження» міститься запис - земельна ділянка площею 0,49 га, що розташована по [ADDRESS] , із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001, при цьому у графі «власник» зазначено особу [PERSON] . Позивач вважає, що вказане вище обтяження у вигляді арешту на земельну ділянку із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001, власником якої є [PERSON] , зареєстроване безпідставно і помилково. Оскільки «власник-боржник» [PERSON] був власником зовсім іншої земельної ділянки - площею 0,49 га, що розташована по [ADDRESS] , тобто зовсім інша площа та адреса. Співпадає та дублюється тільки кадастровий номер земельної ділянки. Таким чином [PERSON] ніколи не був власником саме арештованої земельної ділянки, що являється власністю померлої [PERSON] . Досудовою перевіркою обставин спору було встановлено, що дійсно рішенням 6 сесії Гавронщинської сільської ради 24 скликання від 19 червня 2003 року № 61 [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0.15 га для житлового будівництва. Рішенням Гавронщинської сільської ради від 06 лютого 2004 року № 99-10 було затверджено технічну документацію із землеустрою та безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0.49 та для ведення ОСГ по [ADDRESS] . Окрім того Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області своїм листом повідомило, що на підставі зазначеного рішення Гавронщинської сільської ради на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 023616 від 09 квітня 2004 року, що зареєстрований у Книзі записів за № 034. При цьому земельній ділянці [PERSON] також був присвоєний кадастровий номер 3222781801:00:007:0001. Тобто ідентичний із кадастровим номером земельної ділянки, що належала [PERSON] , а потім і [PERSON] . При цьому даним листом було повідомлено, що у Книзі № 1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян, запис №034 від 09.04.2004 року про державну реєстрацію державного акту серії КВ № 023616 на ім`я [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,49 га для ОСГ із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001 по [ADDRESS] скасований на підставі рішення Макарівського районного суду від 26.06.2019 року у справі № 370/2340/15. Помилковий запис про обтяження - арешт земельної ділянки, на яку має законні права позивач, реєструвався відділом державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 29774220 від 10.11.2011 року, яке ніякого відношення до [PERSON] та [PERSON] не має. При цьому зазначені фізичні особи не були стороною або учасником даного виконавчого провадження. За вказаних обставин позивач не може у повній мірі реалізувати свої права щодо спадкового майна, так як Макарівський районний відділ державної виконавчої служби не має можливості та підстав для зняття обтяження - арешту нерухомого майна, оскільки у відповідності із положеннями Закону України «Про виконавче провадження» арешт нерухомого майна припиняється на підставі рішення суду, тому позивач звернувся до суду для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 22.11.2024 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 22.11.2024 року та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав 21.01.2025 року, що підтверджується відповідною розпискою. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. У приватній власності [PERSON] перебували дві земельні ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,208 га із кадастровим номером 3222781801:00:006:0002 та для ведення особистого селянського господарства площею 0,244 га із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001, що розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 069861, що виданий 08 липня 2004 року та зареєстрований в Книзі записів про реєстрацію за № 146 (а.с. 8-9). Як вказав позивач, після смерті [PERSON] все належне їй майно, в тому числі і вищевказані земельні ділянки успадкувала її дочка, дружина позивача - [PERSON] . Однак після прийняття спадщини [PERSON] належним чином свої спадкові права не оформила та відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній конторі не отримувала. [INFO] померла дружина позивача, [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 14 квітня 1989 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане 02.09.2022 року у м. Ерланген Федеративної республіки Німеччина (а.с. 10, 11-12). Після смерті дружини, [PERSON] , позивач звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи. На частину спадкового майна, а саме на житловий будинок та земельну ділянку для ОБЖ площею 0,208 га, що розташовані у [ADDRESS] оформити та видати свідоцтво про право на спадщину нотаріальна контора має можливість. Однак видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,244 га із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001 на даний час нотаріальною конторою зупинене, у зв`язку із наявністю обтяження щодо вказаної земельної ділянки (а.с. 13). При цьому на підставі свідоцтва про право на спадщину № 72 від 20.01.2016 року, що видане приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Ольшевським, право власності на вказану земельну ділянку в цілому зареєстроване за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта [NUMBER] , запис про право власності № 12963758). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 369436879 від 25.09.2024 року) щодо вказаної земельної ділянки зареєстроване обтяження № 11835108 - арешт нерухомого майна, який внесено 11 листопада 2011 року відділом державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 29774220 від 10.11.2011 року. Окрім того у Відомостях із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у графі «об`єкт обтяження» міститься запис - земельна ділянка площею 0,49 га, що розташована по [ADDRESS] , із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001, при цьому у графі «власник» зазначено особу [PERSON] (а.с. 14-15). Позивач зазначає, що вказане вище обтяження у вигляді арешту на земельну ділянку із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001, власником якої є [PERSON] , зареєстроване безпідставно і помилково. Оскільки «власник-боржник» [PERSON] був власником зовсім іншої земельної ділянки - площею 0,49 га, що розташована по [ADDRESS] , тобто зовсім інша площа та адреса. Співпадає та дублюється тільки кадастровий номер земельної ділянки. Таким чином, [PERSON] ніколи не був власником саме арештованої земельної ділянки, що являється власністю померлої [PERSON] . Згідно рішення 6 сесії Гавронщинської сільської ради 24 скликання від 19 червня 2003 року № 61 [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0.15 га під будівництво житлового будинку. Рішенням Гавронщинської сільської ради від 06 лютого 2004 року № 99-10 було затверджено технічну документацію із землеустрою та безоплатно передано у власність земельну ділянку площею 0.49 та для ведення ОСГ по [ADDRESS] . Вказані обставини та факти підтверджуються копіями протоколів та рішень сесії Гавронщинської сільської ради (а.с. 17-20, 22-24). Окрім того на запит адвоката Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області своїм листом повідомило, що на підставі зазначеного рішення Гавронщинської сільської ради на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 023616 від 09 квітня 2004 року, що зареєстрований у Книзі записів за № 034. При цьому земельній ділянці [PERSON] також був присвоєний кадастровий номер 3222781801:00:007:0001. Тобто ідентичний із кадастровим номером земельної ділянки, що належала [PERSON] , а потім і [PERSON] . При цьому даним листом було повідомлено, що у Книзі № 1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян, запис №034 від 09.04.2004 року про державну реєстрацію державного акту серії КВ № 023616 на ім`я [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,49 га для ОСГ із кадастровим номером 3222781801:00:007:0001 по [ADDRESS] скасований на підставі рішення Макарівського районного суду від 26.06.2019 року у справі № 370/2340/15. Вказані обставини та факти підтверджуються листом ГУ Держгеокадастру та доданими до листа копіями державного акту на право власності на землю, аркуша із Книги № 1 записів реєстрації та копією рішення Макарівського районного суду № 370/2340/15-ц від 26.06.2019 року (а.с. 25-26, 27-29, 30-34). Запис про обтяження - арешт земельної ділянки, на яку має законні права позивач, реєструвався відділом державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 29774220 від 10.11.2011 року. При цьому [PERSON] та [PERSON] не були стороною або учасником даного виконавчого провадження. Як вказує позивач та що не заперечив відповідач, Макарівський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~Бучанському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ)\~ не має можливості та підстав для зняття обтяження - арешту нерухомого майна, оскільки стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік зняття арешту, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту виконавцем у усього майна (котів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»). Тож, оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, як кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач не може у повній мірі реалізувати свої права щодо спадкового майна, відповідач не має можливості та підстав для зняття арешту нерухомого майна у даному випадку у відповідності із положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», та за встановлених обставин такий арешт може бути знятий виключно на підставі рішення суду. Згідно ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved