Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У квітні 2024 року до суду звернулося АТ КБ «Приватбанк» (надалі Банк, Позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позову позивач зазначав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг та 12 січня 2021 року отримав кредиту картку № 4149629341224269, строк 19/24, тип «Універсальна Голд». 23 жовтня 2021 року відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, ознайомився з Умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. На підстави укладеного договору відповідач отримав кредитку картку № [NUMBER] , строк дії 08/25, тип «Універсальна Голд». АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 04 лютого 2023 року відповідач в системі самообслуговування приват24 за допомогою ОТР пароля підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та додаткову угоду до кредитного договору від 04.02.2023 року. Відповідно до п. 1 додаткової угоди сторони узгодили зміни до умов договору шляхом внесення змін в заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Позивач вказав, що відповідач лише частково виконував умови договору і станом на 16.04.2024 року має заборгованість у розмірі 79\~404,44 грн., з яких: 72\~534,77 грн. заборгованість та кредитом та 6869,67 грн. заборгованість за процентами, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі, залучено сторони до участі у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 11 грудня 2024 року до суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі. У судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не прибув, представник банку Мороз Т.Г. заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому та розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, щодо заочного розгляду справи не заперечувала, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув з невідомих суду причин. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 10 березня 2025 року постановлено про заочний розгляд справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, встановив наступне. 05 квітня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від цієї дати. У вказаній заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачем 05.04.2019 року було підписано паспорт споживчого кредиту з умовами кредитування (т. 1 а.с. 167-170). Відповідно до наданої позивачем довідки (т. 1 а.с. 165), банком було відкрито картковий рахунок відповідачу та видано кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії 11/22, тип картки: «Універсальна Голд», на яку було встановлено кредитний ліміт 0 грн. 26 червня 2020 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання кредитної картки «Універсальна Голд», у зв`язку з чим підписав Паспорт споживчого кредиту (т. 1 а.с. 171-175) та отримав кредитну картку «Універсальна Голд» № [NUMBER] , терміном дії 07/23, на яку було встановлено кредитний ліміт 0 грн. 12 січня 2021 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання кредитної картки «Універсальна Голд», у зв`язку з чим підписав Паспорт споживчого кредиту (т. 1 а.с. 176-180) та отримав кредитну картку «Універсальна Голд» № [NUMBER] , терміном дії 09/24, на яку було встановлено кредитний ліміт 75\~000,00 грн. 23 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, Паспорт споживчого кредиту (т. 1 а.с. 181-212) та отримав кредитну картку «Універсальна Голд» № [NUMBER] , терміном дії 08/25. 04 лютого 2023 року відповідач [PERSON] в системі самообслуговування приват24 за допомогою ОТР пароля підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та додаткову угоду до договору від 04.02.2023 року, відповідно до п. 1 якої, сторони узгодили зміни до умов договору шляхом внесення змін в заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (т. 1 а.с. 213-238, т. 2 а.с. 1-30). Відповідно до довідки про зміну кредитних лімітів (т. 1 а.с. 166), 23.09.2022 року відповідачу було зменшено кредитний ліміт з 75\~000,00 грн до 0 грн. Позивачем до матеріалів справи додано виписку по рахунку відповідача за період з 01.10.2021 року по 16.04.2024 року (т. 1 а.с. 29-42), з якої вбачається, що відповідач активно користувався кредитним лімітом, частково повертав грошові кошти. Так, станом на 17.04.2024 року, витрати по картці становлять 236\~967,56 грн., всього надходжень 157\~339,97 грн. Баланс на кінець періоду (мінус) 79\~404,44 грн., що є фактично боргом відповідача перед позивачем. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При оформленні кредиту, заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п. 1 ст. 30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. У поданій відповідачем до банку заяві б/н від 23.10.2021 року зазначено, що останній згодний з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, на підставі ст. 634 ЦК України. До договору банк додав копію Паспорту споживчого кредиту (Умови та Правила надання послуг), які підписані відповідачем, Витяг з Тарифу обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанку», інформацію про умови кредитування, що були підписані відповідачем [PERSON] . Розмір відсоткової ставки становив 40,8 % на рік або 3,4% на місяць для карток «Універсальна Голд». З наданої банком виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач активно користувався кредитним лімітом, здійснював покупки, переказував кошти зі своєї карки на інші карти через додаток Приват24, оплачував комунальні рахунки, частково погашав заборгованість, шляхом поповнення своїх карток, проте заборгованість у повному об`ємі не погасив, всупереч ст. 629 ЦК України де визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд зазначає, що банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, тому є належним доказом у справі. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року (справа № 200/5647/18) касаційний суд зазначив, що виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. На підставі оцінки усіх доказів у їх сукупності, зокрема, виписки по банківському рахунку, розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку про те, що банк в даному випадку підтвердив своє порушене право вимагати погашення виниклої заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 23.10.2023 року, станом на 16.04.2024 року, заборгованість складає 79\~404,44 грн., з яких: 72\~534,77 грн. заборгованість за кредиту та 6869,67 грн. заборгованість за процентами. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, відповідачем жодним чином спростовано не було. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг у вигляді відкриття кредитної лінії за заявою б/н від 23.10.2023 року, що виникла станом на 16.10.2024 року, у розмірі 79\~404,44 грн., з яких: 72\~534,77 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 6869,67 грн. заборгованість за простроченими процентами. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи факт задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у зазначеному розмірі. Сторони у справі не подавали заяви щодо відшкодування інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів.

Outcome: approved