Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №10003201243 від 19.02.2021 року в розмірі 21\~941,48 грн., судовий збір, витрати на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.02.2021 року [PERSON] за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування, подала заявку на отримання кредиту №10003201243, яка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб - сайті ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС», яка підписана одноразовим ідентифікатором. Таким чином, [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №10003201243 від 19.02.2021 року з ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та 19.02.2021 року їй перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5 900,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 05.09.2022 року, згідно умов договору факторингу №556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступлено право вимоги за кредитним договором №10003201243 від 19.02.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача. ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» змінено найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС». Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 29 255,50 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7500,00 грн; заборгованість за відсотками становить 21\~941,48 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 5\~900,00 грн., заборгованість за відсотками 16\~041,48 грн. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2024 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 121-122). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 129-130). [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за місцем реєстрації, конверти повернулись\~з відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою» (а.с. 137, 139), та у порядку ч. 11\~статті 128 ЦПК України,\~шляхом опублікування оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 134), правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, тому в силу ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи ТОВ «Компані Інвест Фінанс» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином (а.с. 138), причини неявки суду не відомі. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. На підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19.02.2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено договір №10003201243 про надання споживчого кредиту, відповідно до п. 1.1 якого Товариство зобов`язується надати Позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором (а.с. 48-58). Сума кредиту становить 5\~900,00 грн., строк кредиту 30 календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 416,1% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту складає за ставкою 7917,8 грн. (п. 1.2 п. 1.4, п.1.6, п. 1.7 договору). В силу п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Позичальником Товариству з метою отримання кредиту. У подальшому, 24.03.2021 року, 14.04.2021 року, 25.04.2021 року, 12.05.2021 року, 26.05.2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено додаткові угоди про зміну умов договору №10003201243 від 19.02.2021 року щодо реструктуризації заборгованості, зміни терміну надання кредиту (а.с. 63-72). 05.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту сум фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (а.с. 74-79). Згідно вказаного договору, Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №10003201243 (а.с. 23). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №10003201243\~від 19.02.2021\~рокустановить 21\~941,48 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 5\~900,00 грн., заборгованість за відсотками 16\~041,48 грн. (а.с. 23). Відповідно до інформаційної довідки від 14.12.2022 року, ТОВ «Платежі Онлай», як оператор послуг платіжної інфраструктури підтвердило про проведення успішної операції 19.02.2021 року о 19:23:01 на суму 5\~900,00 грн., номер патіжної карти [NUMBER] (а.с. 84). Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено\~ст. 526 ЦК України. Згідно із\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У\~статті 516 ЦК України\~зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того,\~ст. 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ізст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 6 ч. 1 ст.3цього Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Законує оригіналом такого документа. Судом достовірно встановлено, що позичальник зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, у порушення умов договору, суму заборгованості не сплачує. З огляду на викладене, позивачем доведено належними доказами укладення відповідачем кредитного договору №10003201243\~від 19.02.2021\~рокута неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, наявності заборгованості за кредитним договором в розмірі 21\~941,48 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 5\~900,00 грн., заборгованість за відсотками 16\~041,48 грн. Доказів, що спростовують позовні вимоги та розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial