Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій остання просить суд стягнути з Відділу освіти Куп`янської міської ради Харківської області на її користь невиплачену заробітну плату за червень 2022 року та компенсацію за невикористані відпустки в загальному розмірі 40869 (сорок тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) гривень 21 коп., допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за місяць. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона 26.08.2021 була прийнята на роботу на посаду вчителя української мови та літератури Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №4 імені Героя Радянського Союзу М.Ф. Хімушина Куп`янської міської ради Харківської області, що підтверджується записом у трудовій книжці. Відповідно до рішення сесії Куп`янської міської ради Харківської області від 23.07.2021 р. № 285-VIII Куп`янську загальноосвітню школу І-ІІІ ст. №№4 імені Героя Радянського Союзу М.Ф. Хімушина Куп`янської міської ради Харківської області з 30.07.2021 перейменовано на Куп`янську гімназію №4 Куп`янської міської ради Харківської області, про що свідчить запис у трудовій книжці. Згідно з рішенням сесії Куп`янської міської ради Харківської області від 26.08.2021 №304-VIII, Куп`янську гімназію №4 Куп`янської міської ради Харківської області з 26.08.2021 перейменовано на Куп`янський ліцей №5 Куп`янської міської ради Харківської області, про що свідчить запис у трудовій книжці. Згідно з наказом від 17.06.2022 №62-к, позивача 19.06.2022 звільнено з посади вчителя української мови та літератури за п.1 ст.36 КЗпП України. Позивач зазначає, що, відповідач, звільнивши її, допустив порушення ст. 116 КЗпП України, оскільки при звільненні не виплатив заробітну плату за червень 2022 року та компенсацію за відпустку, нарахувавши дані виплати, але не виплативши їх. На звернення позивача щодо отримання нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за червень 2022 року та компенсацію за відпустку при звільненні, відповідач 19.03.2024 надав відповідь, з якої вбачається, що при звільненні позивачу було нараховано 40869,21 грн. та повідомлено, що причини невиплати компенсації належних працівнику сум при звільненні невідомі. Нездійснення розрахунку з позивачем у зазначені в ст. 116 КЗпП України строки, як випливає із фактичних обставин справи, на думку позивача, мають бути кваліфіковані як такі, що відбулись з вини відповідача. У зв`язку із викладеним, позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі. Представником Відділу\~освіти Куп`янської\~міської ради\~подано відзив,\~в якому\~остання заперечує\~проти задоволення\~позовних вимог,\~посилаючись на\~наступне.\~Так,\~позивач була\~звільнена за\~угодою сторін,\~згідно п.1\~ст.36\~КЗпП України.\~Починаючи з\~27\~лютого 2022\~року місто\~Куп`янськ перебувало\~під окупацією\~збройних сил\~російської федерації.\~Розпорядженням міського\~голови 24\~лютого 2022\~року було\~оголошено простій\~у Куп`янській\~міській раді\~Харківської області\~та її\~виконавчих органах\~терміном на\~час введення\~воєнного стану.\~Розпорядженням начальника\~Куп`янської міської\~військової адміністрації\~з 01\~грудня 2022\~року було\~припинено простій\~у Куп`янській\~міській раді\~Харківської області\~та її\~виконавчих органах\~та з\~09\~грудня 2022\~року призначено\~нового начальника\~відділу освіти\~Куп`янської міської\~ради Харківської\~області,\~в зв`язку\~з тим,\~що попереднє\~керівництво разом\~з директорами\~шкіл та\~викладачами пішли\~на співпрацю\~з окупантами. Крім того, представник відповідача зауважив, що навчальний процес у школі закінчився в травні місяці, отже підстав для нарахування заробітної плати за червень 2022 року не має. На підставі викладеного, відповідно до ст. 43, 178 ЦПК України, відділ освіти Куп`янської міської ради Харківської області вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Ухвалою суду від 12.08.2024 провадження у справі було відкрите. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, заперечувала факт співпраці з окупаційними силами РФ та зазначила, що навчальний процес у школі тривав до 17 червня 2022 року. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 01.09.2017 [PERSON] , відповідно до наказу відділу освіти №209 від 31.08.2017 (наказ по школі № 110-К від 31.08.2017), була прийнята на роботу на посаду вчителя української мови та літератури Куп`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №4 імені Героя Радянського Союзу М.Ф. Хімушина Куп`янської міської ради Харківської області, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с.12). Відповідно до рішення сесії Куп`янської міської ради Харківської області від 23.07.2021 №285-VIII Куп`янську загальноосвітньою школу І-ІІІ ст. №4 Куп`янської міської ради Харківської області з 30.07.2021 перейменовано на Куп`янську гімназію №4 Куп`янської міської ради Харківської області, про що свідчить запис у трудовій книжці. Згідно з рішенням сесії Куп`янської міської ради Харківської області від 26.08.2021 №304-VIII, Куп`янську гімназію №4 Куп`янської міської ради Харківської області з 26.08.2021 перейменовано на Куп`янський ліцей №4 Куп`янської міської ради Харківської області, про що свідчить запис у трудовій книжці. Згідно з наказом від 17.06.2022 №62-к, позивача 19.06.2022 звільнено з посади вчителя української мови та літератури за п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно довідки про отримані доходи, [PERSON] за квітень 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 18440,50 грн., за травень 2022 року нараховано заробітну плату у розмірі 18440,50 грн. (а.с.16) Відповідно до\~довідки про\~отримані доходи,\~позивачу нараховано\~за червень\~2022\~року заробітна\~плата у\~розмірі 40869,21\~грн.,\~з них:\~сума ЕСВ\~ 8991,23\~грн.,\~сума ПДФО\~ 7\~356,46\~грн.,\~сума військового\~збору \~613,04\~грн. (а.с.18). На звернення позивача 07.03.2024 року щодо отримання нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за червень 2022 року та компенсацію за відпустку при звільненні, відповідач 19.03.2024 надав відповідь, з якої вбачається, що при звільненні позивачу було нараховано 40869,21 грн., а саме: 29972,50 грн. компенсація за невикористані дні основної щорічної відпустки, 6047,14 грн. години, 1814,14 грн. вислуга років, 1209,43 грн. престижність, 1138,29 грн. перевірка зошитів, 687,71 грн. класне керівництво. З вказаної нарахованої заробітної плати було утримано: 7356,46 грн ПДФО 18%, 613,04 військовий збір 1,5 %, до банку повинно було перераховано 32899,71 грн. Крім того, Відділ освіти повідомив, що причини невиплати компенсації належних працівнику сум при звільненні невідомі (а.с.20). В судовому засіданні представник відповідача надав довідку про доходи [PERSON] , з якої вбачається, що за червень 2022 року останній нараховано заробітну плату у розмірі 40869,21 грн., з яких: 7356,46 грн. податок з доходів фізичної особи, 613,04 грн. військовий збір, на отримання 32899, 71 грн. Таким чином, відділом освіти Куп`янської міської ради Харківської області було нараховано до виплати [PERSON] дохід за червень 2022 року та за невикористані дні відпустки в загальному розмірі 40869,21 грн. Вказаний розрахунок не заперечується відповідачем. Також відповідачем не надано належних доказів виплати зазначеної суми позивачу. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України,\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про відпустки»\~встановлюється, зокрема, такий вид щорічної відпустки, як основна відпустка (ст. 6 цього Закону). При цьому, за змістом ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про відпустки»,\~у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. На підставі\~ст. 47 КЗпП,\~роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (ст. 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені\~ст. 116 КЗпП, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до\~ст. 116 КЗпП\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Отже, суд встановив, що відділ освіти Куп`янської міської ради Харківської області не виконав свого обов`язку перед [PERSON] з проведення з позивачем розрахунку в день її звільнення з виплати по заробітній платі та грошової компенсація за не використані дні щорічної відпустки. Відповідно до\~ст. 233 КЗпП,\~працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Позивачем подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду. В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що на її звернення до відповідача щодо отримання нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за червень 2022 року та компенсацію за відпустку при звільненні, відповідач надав відповідь - 19.03.2024 року. Згідно ст. 234 КЗпП, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що відповідачем надано позивачу відповідь про нараховану заробітну плату 19.03.2024 року, позивач звернувся до суду 05.08.2024 року, тобто в межах однорічного строку, передбаченого ст. 234 КЗпП, беручи до уваги введений воєнний стан на території України, суд приходить до висновку про поновлення позивачу строку на звернення до суду із даним позовом. Враховуючи, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату (частина перша статті 21 КЗпП), що обов`язок організувати бухгалтерський облік на Підприємстві покладено на власника або уповноважений ним орган, саме Відповідач має довести, що він виплатив Позивачці заробітну плату. Обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо, лежить на працедавцеві, а не на працівникові. За цих обставин, втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов`язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати. Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 757/23764/20-ц (провадження № 61-7052св21). Враховуючи вищевикладене, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд приходить висновку, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена заробітна плата за червень 2022 року та компенсація за невикористані відпустки в загальному розмірі 40869 гривень 21 коп., з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків і зборів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а позивачем під час подання позовної заяви судовий збір не був сплачений, з відповідача на користь держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved