Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву в якій вона просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 15 листопада 2003 року Виконкомом Добромильської міської ради Ст.Самбірського району Львівської області, актовий запис №30; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте в шлюбі " [PERSON] "; стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання неовнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги обґрунтувані тим, що з відповідачем знаходяться у шлюбі з 15 листопада 2003 року. Від спільного подружнього життя мають спільну вже повнолітню дитину та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з психологічним та економічним насильством відповідача відносно позивача та дітей. На цьому ґрунті в позивача незворотньо втрачені до відповідача почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Спроби налагодити сімейні відносини не дали позитивних наслідків, вже тривалий час як сторони припинили спільне проживання. Крім того, позивач вказує, що при розірванні шлюбу необхідно вирішити питання утримання неповнолітньої дитини. Так, для належного утримання сина їй щоденно необхідні чималі кошти. Дитині потрібно створити належні санітарно-гігієнічні умови проживання, їй необхідно збалансовано харчуватися, регулярно потрібні одяг та взуття по сезону та багато чого іншого. Враховуючи зазначене, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник адвокат Перемот О.Г. в судове засідання не з`явились, остання надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставлення йому СМС повідомлення у на його номер телефону. Про причини\~неявки суду\~не повідомив,\~відзиву на\~позов,\~зустрічний позов,\~будь-які\~клопотання,\~заяви чи\~докази,\~від нього\~не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 2003 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Виконкомом Добромильської\~міської ради\~Ст.Самбірського\~району Львівської\~області,\~актовий запис\~№30 (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження серії [NUMBER] зазначений відповідач (а.с.10). З довідки голови квартального комітету по м.Знам`янка вбачається, що позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять: батько [PERSON] та сини [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2011 року народження (а.с.11). За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між сторонами не можливе, а відповідач в судове засідання не з`явився, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповдіно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач, будучи належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання сина, який знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до повноліття сина. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи зазначене вище суд дійшов висновку, що позовні заяви позивача необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягнення, сплачений нею за подання даного позову до суду судовий збір. Крім того, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, судовий збір в цій частині позову в сумі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved