Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 54 000 гривень 00 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем 11 серпня 2023 року між ним і відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1253-7658 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 800 гривень 00 копійок зі сплатою процентів строком на 300 днів. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 08.08.2024 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 108 112). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Представником відповідачки подано відзив на позов у якому останні просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 169 -175). Натомість, відповідачка не подала відзив на позов у встановлений цивільним процесуальним законом строк!!! У зв`язку із цим, суд не приймає до уваги зміст відзиву на позов, оскільки всупереч вимог статей 83\~і 191 ЦПК України, відзив подано із порушенням зазначеному в ухвалі від 03 грудня 2024 року про відкриття провадження по справі строку для подання відповідачем відзиву на позов (а.с. 159). В резолютивній частині ухвали від 03 грудня 2024 року про відкриття провадження по справі визначено: строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 159). Натомість, поштові конверти у яких суд надіслав відповідачу судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі, повернуто до суду без вручення (а.с. 163, 168). Отже, відповідач не отримав у встановленому цивільним процесуальним законом порядку копію ухвали від 03 грудня 2024 року про відкриття провадження у даній справі. Оскільки відповідач не отримав у встановленому цивільним процесуальним законом порядку копію ухвали від 03 грудня 2024 року про відкриття провадження у даній справі, суд приходить до логічного, послідовного і обґрунтованого висновку про те, що відповідно до норм статті 191 ЦПК України, у відповідача не виникло процесуального права подати відзив на позов, оскільки сторона відповідача надіслала суду відзив не у строк встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а до початку такого строку. Як наслідок, у суду відсутні процесуальні підстави для врахування відзиву на позов при постановленні судового рішення по суті даної справи. Зважаючи на наведені обставини неотримання відповідачкою у спосіб встановлений цивільним процесуальним законом судового повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі, а також подання відзиву на позов не у строк встановлений цивільним процесуальним законом, суд приходить до висновку про те, що відповідачка неналежним чином виконує свої процесуальні обов`язки та не добросовісно здійснює свої процесуальні права, оскільки не отримуючи у встановлений процесуальним законом спосіб судові повідомлення, відповідачка тим самим ухиляється від отримання судових повідомлень. Ухвалою суду від 10 березня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідачки про залишення позову без розгляду (а.с. 203). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 11 серпня 2023 року між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1253-7658 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 800 гривень 00 копійок строком на 300 днів зі сплатою відсотків 1,50 % в день (а.с. 19 31, 52 54, 55 57). Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із нормою частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначений кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа створеного згідно із вимогами визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та особливостей передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відомості щодо умов отриманого позичальником кредиту містяться й у паспорті споживчого кредиту (а.с. 47 51). Також, у зв`язку із укладанням вказаного договору правовідносини між сторонами врегульовано Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених наказом № 58-П від 26.10.2022 року директора ТОВ «УКР кредит фінанси», відповідно до яких, Клієнт заповнює заявку на отримання кредиту на Сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в Заявці в якості обов`язкових для заповнення. У Заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні дані про себе, які необхідні для прийняття Кредитодавцем рішення про подальше надання Кредиту Клієнту. Клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладання Договору (а.с. 32 46). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 09.08.2024 року та довідкою товариства (а.с. 58 79, 80). Відповідно до пункту 5.1. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю отриманий кредит. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого\~позивачем на\~підтвердження своїх\~вимог розрахунку\~заборгованості вбачається,\~що станом\~на 08.08.2024\~року відповідач\~має заборгованість\~по договору\~на загальну\~суму 54\~000\~гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 10 800 гривень 00 копійок, заборгованість по відсоткам 48\~146 гривень 40 копійок і заборгованість по комісії в сумі 1\~620 гривень 00 копійок (а.с. 81 85). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~ цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, суд враховує норму частини першої статті 13 ЦПК України відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому, суд стягує саме заявлену в прохальній частині заяви суму заборгованості. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 18). Враховуючи викладене,

Outcome: approved