Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, витрат по сплаті судового збору та витрат на надання правової допомоги. В обґрунтування позову зазначає, що 11.05.2021 [PERSON] із ТОВ «МІЛОАН» уклала договір про надання споживчого кредиту № 4044946, на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти у сумі 6500 грн. 10.08.2021 згідно умов Договору факторингу ТОВ "МІЛОАН" відступлено право вимоги за Кредитним договором від 11.05.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 28275,00 гри., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6500 грн.; заборгованість за відсотками становить 21125 грн.; заборгованість за комісіями та винагородами становить 650 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, в частині виконання договірних відносин, у зв`язку із чим позивач просив стягнути суму заборгованості за кредитом, 28275 грн, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн. Ухвалою суду від 20.02.2025 було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 17.03.2025 постановлено справу слухати заочно. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] із ТОВ «МІЛОАН» уклала договір про надання споживчого кредиту № 4044946. Загальна сума кредиту складає 6500,00 грн (п. 1.2 договору), строк кредиту 20 днів з 11.05.2021 по 31.05.2021 (п. 1.4) Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Комісія за надання кредиту 650,00 грн (п. 1.5.1 договору). Договір підписано електронним підписом [PERSON] . Відповідно до додатку № 1 до договору, платежі за кредитом повинні здійснюватися щомісячно, починаючи з 11.05.2021 по 31.05.2021. Відповідно до платіжного доручення від 11.05.2021 кошти у сумі 6500 грн було перераховано на рахунок [PERSON] 10.08.2021 згідно умов Договору факторингу ТОВ "МІЛОАН" відступлено право вимоги за Кредитним договором від 11.05.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача у сумі 28275,00 гри., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6500 грн.; заборгованість за відсотками становить 21125 грн.; заборгованість за комісіями та винагородами становить 650 грн. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення коштів. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Розглядаючи даний спір судом встановлено, що між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем, було укладено зазначений кредитний договір. Кредитний договір підписаний відповідачем. Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем надано не було. Отже з відповідача, з урахуванням позовних вимог належить стягнути 6500 грн тіла кредиту. Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, оскільки представником позивача не надано суду доказів, що строк дії договору продовжено, суд розраховує їх: - за період з 11.05.2021 по 31.05.2021, виходячи з розрахунку 5 % за день користування кредитом (5 % х 20 днів = 100 %). 6500,00 грн х 100 % = 6500 грн. - за період з 01.06.2021 по 23.02.2022, 3% річних (0,01% за день) 268 днів. 0,01 % х 268 дні = 2,68 %, 6500 х 2,68 % = 174,2 грн. Всього відсотків: 6500 + 174,20 = 6674,2 грн. Отже, позов слід задовольнити частково, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 13824,2 грн, з яких: 6500,00 заборгованості з основного боргу, 6674,2 грн. заборгованості за відсотками та заборгованість за комісіями та винагородами 650 грн. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить\~стягнути із\~відповідача 28275,00\~грн.\~Водночас судом\~вирішено стягнути\~13824,2 грн, що становить 49 %. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: (2422,40 грн х 49 %) = 1186,97 грн. та витрати на надання правової допомоги у розмірі: 6000 грн х 49 % = 2940,00 грн.

Outcome: partial