Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] , звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказав, що 05 грудня 1997 року він придбав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі - продажу було посвідчено державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області Покровською Л.І. за реєстровим №1346. У 2022 році внаслідок військової агресії з боку російської федерації зазначений належний йому будинок був зруйнований, у зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до органів ЦНАП за програмою «єВідновлення» для отримання грошової компенсації. Однак, було встановлено, що у договорі невірно зазначено адресу будинку, а саме невірно вказано «у [ADDRESS] » замість вірного «у [ADDRESS] ». Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Представник Борівської селищної рада Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що вважає, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані заявником докази є достатніми та переконливими. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Матеріалами справи встановлено, що 05 грудня 1997 року державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Покровською Л.І. було посвідчено договір купівлі-продажу, який зареєстрований в реєстрі за №1346 (а.с9). З копії згаданого договору купівлі-продажу вбачається, що 05 грудня 1997 року [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З довідки №03/01-17 від 14.01.2025, наданої старостою Степівського старостинського округу Борівської селищної ради вбачається, що домоволодіння, в якому зареєстрований [PERSON] значиться за адресою: [ADDRESS] , згідно рішення XIV сесії XXIV скликання Першотравненої сільської ради від 23 березня 2004 року «Про затвердження нумерації житлових будинків та нежитлових будівель в населених пунктах сільської ради» та запису в погосподарській книзі №3 за 2021-2025 роки, об`єкт погосподарського обліку №01-0112-1. Згідно довідки КП «Борівське бюро технічної інвентаризації» № 49 від 22 лютого 2024 року за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Борівською ДНК Харківської області від 05.12. 1997, зареєстровано право власності а житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ( ас.14). Ці обставини також підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок (а.с.10-13). Нотаріальна палата України у своєму інформаційному листі щодо виправлення технічних помилок у тексті нотаріальних документів від 02.09.2019 року вказала, що за загальним правилом позасудовий спосіб виправлення помилок у документах відбувається шляхом звернення до органу, що видав документ. Такий орган може виправити помилку лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких він видавався, даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який видав документ (у разі виявлення орфографічних або технічних помилок). У разі, якщо ж в документах на підставі яких видано документ також наявна помилка, виправлення такої помилки відбувається лише у судовому порядку. Під час звернення до Ізюмської державної нотаріальної контори, заявнику стало відомо, що державний нотаріус [PERSON] звільнилася, а архів нотаріальної контори було передано на зберігання до Держаного обласного нотаріального архіву Харківської області, у зв`язку з чим виправити дану помилку в адресі у досудовому порядку немає можливості. За таких обставин вбачається, що заявник не має можливості захистити свої права в позасудовому порядку шляхом внесення змін чи виправлень до договору купівлі - продажу будинку, посвідченому державним нотаріусом Ізюмської держнотконтори від 05 грудня 1997 року та зареєстрованому в реєстрі за №1346. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже ,наявні достатні підстави вважати, що вданому випадку при посвідченні договору купівлі-продажу від 05 грудня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №1346, державним нотаріусом було допущено помилку, невірно вказано адресу придбаного [PERSON] будинку. Таким чином, розбіжності в адресу, зазначеній в договорі купівлі-продажу квартири, посвідченому державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №1346, виникли внаслідок помилки, однак не спростовують факт належності заявнику вказаного нерухомого майна. З огляду на викладене, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved