Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на те, що 17.04.2021 року в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» (https://miloan.ua/) відповідачкою [PERSON] було подано Заявку на отримання кредиту № 5073366. Таким чином, сторони уклали Договір про споживчий кредит № 5073366 від 17.04.2021 р. та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) відповідачці були перераховані кредитні кошти на її картковий рахунок в сумі 20 000,00 грн. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 13.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 5073366 від 17.04.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло права вимоги до відповідачки. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 66 018,52 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 15 502,00 грн.; - заборгованість за відсотками становить 49 116,52 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 1 400,00 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. Не зважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 5073366 від 17.04.2021 року, що є підставою звернення до суду. З огляду на викладене, просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №5073366 від 17.04.2021 року у розмірі 66 018,52 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., а всього у розмірі 74 440,92 грн. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло клопотання в якому вона просить суд проводити судовий розгляд без його участі та участі позивача, просить задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідачка, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала, викликалась до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 17.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , шляхом підписання Анкети-заяви на кредит №5073366 було укладено Договір про споживчий кредит № 5073366, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 20 000,00 грн., зі строком повернення грошових коштів протягом 30 днів. Погоджені умови кредитування по заяві 5073366: замовлена сума 20 000,00 грн.; замовлений строк 30 днів; погодження сума 20 000,00 грн.; погоджений строк 30 днів; комісія за надання 7,00: одноразово; ставка процентів 0,88 % за кожен день користування (а.с. 15-16). У відповідності до п. 1.1. Договору про споживчий кредит № 5073366 від 17.04.2021 року, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а.с. 30-37). Додатком до договору є графік платежів (а.с. 38), паспорт споживчого кредиту №5073366 (а.с. 39-40). У відповідності до платіжного доручення №44058769 від 17.04.2021 року, ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідачки [PERSON] було перераховано кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн. (а.с. 48). 13.09.2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» було укладено договір факторингу №07Т, у відповідності до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, зазначеними в Реєстрі прав вимоги (а.с. 56-61). У відповідності до витягу з Додатку до Договору факторингу №07Т від 13.09.2021 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором №5073366 від17.04.2021 року, боржником за яким є відповідачка [PERSON] (а.с. 84). 27.09.2023 року на адресу відповідачки [PERSON] ТОВ «Діджи Фінанс» направлено досудову вимогу за вих.№ 2534516667-АВ, в якій позивач просив відповідачку сплатити заборгованість у загальному розмірі 66 018,52 грн. в термін до 15.11.2023 року (а.с. 45). Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідачки за кредитним договором №5073366 від 17.04.2021 року становить 66 018,52 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 15 502,00 грн.; - заборгованість за відсотками становить 49 116,52 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 1 400,00 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн. (а.с. 17-18). Розмір заборгованості та її складові відповідачем не спростовано. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Положенням ст. 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн., а також здійснено витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: - договір №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року (а.с. 49-53); - акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 20.02.2024 року на суму 6 000,000 грн. (а.с. 23). Таким чином, суд вважає доведеними витрати позивача на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами у розмірі 6 000,00 грн. Відповідачем не заявлялась заява про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення витрати на правову допомогу підлягають задоволенню в розмірі 6 000,00 грн.. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved