Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

[PERSON] 04 листопада 2024 року пред`явила позов до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 04 листопада 2010 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, який 10 листопада 2020 року розірвано рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області. Під час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її повному утриманні та вихованні. Спільним сімейним життям вони припинили проживати ще під час її другої вагітності; продовжили спілкування протягом першого року після народження меншого сина, декілька разів спілкувалися протягом його другого року життя, після чого відповідач вже більше шести років до дітей не приїздить і зовсім з ними не спілкується, жодним чином не проявляє це бажання. Покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, не цікавиться шкільним життям та успішністю своїх синів, не підтримує контакту зі школою та вчителями, не відвідує батьківські збори, у той час всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Окрім того, що відповідач жодної участі у вихованні дітей не бере, він також ухиляється від виконання батьківського обов`язку щодо матеріального утримання дітей. Так, рішенням Тячівського районного суду від 06 жовтня 2016 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів щомісячно, у розмірі 1800 грн. до їх повноліття. Однак, [PERSON] аліменти не сплачує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 29 700,00 грн. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2019 року ухвалено збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх синів, у розмірі по 1400 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак [PERSON] покладених на нього обов`язків не виконує, аліменти не сплачує, у зв`язку із чим, станом на 04.10.2024, утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 166 473,00 грн. 04 жовтня 2024 року щодо [PERSON] встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у зв`язку із вказаною заборгованістю. На даний час вона, позивачка, із синами проживає в будинку її батьків. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між ними склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному їх вихованню, повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я синів з моменту їх народження і по сьогоднішній день здійснюється нею самостійно. Відповідач участі в цій сфері життя дітей не приймає та ніколи не приймав. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїх обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач був обізнаний про фактичне місце перебування дітей, з її боку ніколи не створювалися перешкоди у його спілкуванні з ними, тому викладені обставини свідчать про фактичну можливість, але небажання виконувати відносно дітей покладені на відповідача законом батьківські обов`язки; емоційний зв`язок між відповідачем та дітьми фактично відсутній, а відповідач не виявляє до своїх дітей батьківського піклування; відповідач не забезпечує синам нормальних умов життя, не приймає участі в їхньому утриманні та не цікавиться їхнім життям. Враховуючи викладене, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04 листопада 2024 року, головуючим по справі визначено суддю Тячівського районного суду Закарпастької областів - Бряника М.М. Ухвалою судді від 06 листопада 2024 року задоволено самовідвід судді Бряника М.М. та матеріали справи передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 08 листопада 2024 року, головуючою суддею по справі визначено суддю Сас Л.Р. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 19 грудня 2024 року, яке відкладено на 23 січня 2025 року. На підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 березня 2025 року. Позивачка [PERSON] просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Бряник Р.М., у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, у судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення розгляду за його відсутності та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши думку позивачки, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із копій паспортів та свідоцтв про народження відомо, що [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їхніми батьками записані - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 8, 9, 40, 42). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2016 року ухвалено стягувати із [PERSON] у користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1800 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, на підставі якого був виданий виконавчий лист та позивачкою подано клопотання про примусове виконання виконавчого листа, у зв`язку із несплатою відповідачем алментів (а. с. 25, 26, 27). Згідно розрахунку заборгованості № 535 від 04 лютого 2019 року, станом на січень 2019 року забогованість [PERSON] щодо сплати аліментів становить 29 700,00 грн. ( а.с. 28). Із талону - повідомлення № 14 видно, що [PERSON] 15 березня 2019 року звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме щодо несплати [PERSON] аліментів (а. с. 29). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2019 року збільшено розмір стягуваних з [PERSON] у користь [PERSON] аліментів на утримання дітей, у розмірі по 1400 грн. на кожну дитину, але не меше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист та 03 грудня 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа (а. с. 30 - 32, 33, 34). Згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі за кордон (ВП [NUMBER]) від 22.10.2020 та листа заступника начальника Тячівського РВ ДВС Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) № 3176 від 22.10.2020 вбачається, що відносно [PERSON] встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі та його внесено до Єдиного реєстру боржників (а. с. 35 - 37). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2020 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04 листопада 2010 року виконкомом Тереблянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (актовий запис №19) (а. с. 23, 24). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП [NUMBER] вбачається, що станом на 04 жовтня 2024 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 169 669,00 грн. (а. с. 38 - 39). Із акта обстеження матеріально - побутових умов № 3-105, довідок № 697 та № 697 від 09 жовтня 2024 року, виданих старостою села Теребля Буштинської селищної громади, довідок № 420 та № 421 від 31.10.2024, виданих лікарем Тереблянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом із синами: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; діти перебувають на повному її утриманні, мати добре доглядає за дітьми, займається їх вихованням, умови проживання сім`ї задовільні, діти мають власний простір, у будинку наявні всі умови для комфортного проживання; зі слів сусідів батько [PERSON] вихованням дітей не займається, не підтримує дітей фінансово, аліменти протягом останніх трьох років не сплачує, з дітьми не спілкується, не цікавиться їх здоров`ям; протягом останніх п`яти років з приводу лікування дітей зверталася лише матір (а. с. 11 - 15). Згідно психолого - педагогічної характеристики учня 5-го класу Тереблянського опорного ліцею [PERSON] , характеристики учня 3-го класу Тереблянської ПШ Буштинської селищної ради [PERSON] , довідок № 01-32/124 від 10.10.2024 та № 43 від 09.10.2024 відомо, що діти систематично відвідують школу, мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню дітей, цікавиться успіхами синів, приймає участь у загальношкільних та батьківських зборах; за час навчання [PERSON] та [PERSON] у школі, батько жодного разу до школи не навідувався та не цікавився навчанням дітей (а. с. 16 - 19). Із пояснень [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами [PERSON] , відомо, що [PERSON] своїх дітей [PERSON] та [PERSON] не відвідує, не спілкується із синами, не допомагає фінансово; діти свого батька не пам`ятають (а. с. 20, 21). Із висновку органу опіки та піклування Буштинської селищної ради № 17-21/02 від 10 січня 2025 року вбачається, що орган опіки та піклування вирішив дати згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 77). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину; піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2) ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною ч. 1 ст. 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один із батьків. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, так як не виконує передбачені обов`язки, не цікавиться їх життям, не відвідує, не приймає участі у їх житті, не підтримує матеріально, ухиляється від сплати аліментів і тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку, якщо відношення відповідача зміниться, що буде підтверджуватись належними доказами, можливим є поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статті 169 Сімейного кодексу України. У зв`язку із задоволенням позову повністю на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] слід стягнути у користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а. с. 1).

Outcome: approved