Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

22 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - позивач) через свого представника Тараненка Артема Ігоровича в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 018 грн 48 коп., з яких: 20 283 грн 78 коп. - заборгованість за кредитом; 1 734 грн 70 коп. - заборгованість за відсотками, а також про стягнення судових витрат у справі та витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» посилалося на те, що 11.12.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір №539104046 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 25 760,00 (двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги за договорами кредиту, що підтверджується Витягом з реєстру прав вимоги №100 від 22.09.2020, у тому числі, за Кредитним договором № 539104046 від 11 грудня 2019 року. 05 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за договорами кредиту, що підтверджується Витягом з реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023, у тому числі, за Кредитним договором № 539104046 від 11 грудня 2019 року. 14 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 14/06/24, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» право вимоги за договорами кредиту, що підтверджується Реєстром Боржників за Договором факторингу № 14/06/24 від 14.06.2024, у тому числі, за Кредитним договором № 539104046 від 11 грудня 2019 року. Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» просило суд стягнути з відповідача на свою користь: 22 018 грн 48 коп., з яких: 20 283 грн 78 коп. - заборгованість за кредитом; 1 734 грн 70 коп. - заборгованість за відсотками, судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп, а також на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000 грн. 00 коп. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 04 лютого 2025 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення на телефон або пошту відповідачці, підтвердження останньою пропозиції щодо укладення договору, зокрема, з довідки про ідентифікацію клієнта, хронології вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину не вбачається підтвердження підписання договору цифровим підписом. Зазначає, що відсутні належні та допустимі докази факту перерахування коштів на картковий рахунок [PERSON] , факту заборгованості та її розміру, так як первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» позивачем не надано. Розрахунок заборгованості та платіжне доручення складені в односторонньому порядку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», тож не можуть бути доказами видачі кредитних коштів. Не доведено і щодо відступлення права вимоги, так як позивачем не надано до суду Реєстру боржників до Договору факторингу № 28/1118-01, який би підтверджував факту передачі від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» своїх прав вимоги до відповідача за кредитним договором № 549206262 до ТОВ «Таліон Плюс». Крім того, спірний кредитний договір датований 11.12.2019, тобто через рік після укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Представник відповідача\~посилається на\~порушення строків\~позовної давності,\~вважає,\~що він\~сплив 15.04.2023,\~так як\~строк кредитування\~був на\~126\~днів від\~дати отримання\~Кредиту.\~Крім того\~є необґрунтованою\~вимога позивача\~про відшкодування\~витрат на\~правову допомогу\~у сумі\~6000,00\~гри,\~витрати на\~правову допомогу\~є неспівмірними\~зі складністю\~справи,\~часом,\~витраченимна виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову. Позовна заява є типовою (шаблонною), складні розрахунки відсутні. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази оплати послуг по договору. Просить в задоволені позовних вимог відмовити. 04\~березня 2025\~року представником\~позивача ТОВ\~«ЮНІТ КАПІТАЛ»\~в системі\~«Електронний суд»\~було сформовано\~додаткові пояснення\~у справі,\~відповідно до\~яких,\~доказами накладення\~електронного підпису\~з одноразовимідентифікатором є\~QRкод\~-\~матричний код\~(двовимірний\~штрих-код),\~який містить\~інформацію щодо\~підписанта електронного\~договору і\~призначений для\~сканування за\~допомогою мобільного\~пристрою,\~сканера штрих-коду\~з метою\~швидкої та\~безпомилкової ідентифікації\~Договору Позичальника.Одноразовий персональний\~ідентифікатор -\~354КР29Р\~направленоВідповідачу 11.12.2019\~о 23:04:36\~год.\~на номер\~мобільного телефону\~вказаний ним\~в Заявці\~на отримання\~грошових коштів\~-\~ [NUMBER] ,\~одноразовий персональний\~ідентифікатор введено\~Відповідачем у\~відповідне поле\~в інформаційно-телекомунікаційній\~системі Товариства\~11.12.2019\~о 23:13:25. Враховуючи\~вищевикладене,\~Позивач надав\~беззаперечні докази\~того,\~що Відповідач\~підписав Договір\~електронним підписом\~одноразовимідентифікатором. Відповідно до Пункту 2.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного Банку України 29 липня 2022 року № 163 встановлено, що Клієнт, виходячи з технічних можливостей своїх та обслуговуючого банку, може подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування. Спосіб подання клієнтом документів до банку передбачається в договорі банківського рахунку. Згідно п.\~2.13.\~Інструкції,\~Банки приймають\~до виконання\~лише розрахункові\~документи:\~своїх клієнтів,\~які подають\~їх у\~банк у\~порядку,\~передбаченому договорами\~банківського рахунку\~цих клієнтів.\~ Первинний\~кредитор ініціював\~платіжну операцію\~шляхом подання\~відповідної платіжної\~інструкції надавачу\~фінансових платіжних\~послуг із\~зазначенням необхідних\~реквізитів,\~які клієнт\~вказав в\~заявці на\~отримання кредитних\~коштів для\~їх подальшого\~зарахування на рахунок отримувача (Боржника) та надав Довідку № 06/2024 від АТ КБ «ПриватБанк» про те, що відповідне перерахування було здійснено успішно, а тому вважає, що Позивач довів факт отримання Відповідачем коштів, а отже зобов`язання останнього за кредитним договором, натомість Позивачем не надано жодного доказу зворотного. Наголошує, що копія витягу з реєстру прав вимоги № 100 від 22.09.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, копії Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та скан-копії Витягу з Реєстру Боржників до договору № 14/06/24 від 14.06.2024, оформлених у фізичній формі, мають усі необхідні реквізити, а саме: назву, форму, погоджену сторонами, підписи сторін та основну інформацію, яка чітко підтверджує факт переходу права вимоги за кредитними договорами. Щодо позовної\~давності,\~зазначено,що 11.12.2019\~Сторони уклали\~кредитний договір\~№539104046\~строком на\~126\~днів від\~дати отримання\~Кредиту Позичальником,\~тобто до\~15.04.2020.Враховуючи наведене вище, строк позовної давності без надзвичайних обставин та зупинення його перебігу завершився б 15.04.2020. Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ) та Законом України\~від 15\~березня 2022\~року №\~2120-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану»,\~розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено\~відповідними пунктами,\~ якими\~перебіг позовної\~давності зупинено.\~Строки,\~визначені статтями\~257-259\~(позовна\~давність),\~362,\~559,681, 728, 786, 1293 ЦК України наразі продовжуються на строк дії воєнного стану. Отже строк позовної давності наразі не закінчився. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» не з`явився, при цьому з тексту позовної заяви вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] та її представник Захар`єва Яна Василівна у судове засідання не з`явились, при цьому 04 лютого 2025 року представник відповідача подав відзив на позов на адресу суду, з якого вбачається, що позивач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог, розгляд справи проводити без їх з відповідачем участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 11.12.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 539104046 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є\~невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 354RFZ9F. Зокрема, 11.12.2019 о 23:13:25 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та\~ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до ч. 1\~ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За таких обставин, суд вважає доведеним факт укладення Кредитного договору. Так, за умовами пункту 1.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 25 760 грн 00 коп. (двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах. Кредит надається строком на 126 (сто двадцять шість) днів. Строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення Сторонами та до закінчення строку на який надано Кредит. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у наступному розмірі - 32,85 (тридцять дві цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних від суми Кредиту за весь час користування (далі - «Процентна ставка»), починаючи з першого дня надання суми Кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався Кредит. Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» взяті на себе зобов`язання за вказаним Кредитним договором № 539104046 від 11 грудня 2019 року виконало у повному обсязі та надало [PERSON] кредит, що підтверджується, доданою позивачем до позовної заяви копією платіжного доручення № d2560715-f4еЬ-4610-8767-8d66afd1b098 від 11 грудня 2019 року (а. с.32) та Довідкою № 06/2024 від АТ КБ «ПриватБанк» про те, що відповідне перерахування було здійснено успішно. 23.01.2020 та у подальшому 06.02.2020, 20.02.2020, 04.03.2020, 20.03.2020 відповідач [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткові угоди до Договору № 539104046 від 11 грудня 2019 року щодо продовження строку кредитування на 14 днів з процентною ставкою 33 % річних (а.с.14-16 та на звороті). Відповідачка виконувала умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Останній платіж [PERSON] був здійснений 08.01.2020 у сумі 2\~755, 19 (а.с.71 на звороті). Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору під правом вимоги розуміється всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Пунктом 4.1. встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку цього договору. Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 неодноразово продовжувався, а саме 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.21, 31.12.2022, Відповідно до Реєстру боржників № 100 від 22.09.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22 018 грн 48 коп., з яких: 20 283 грн 78 коп. - заборгованість за кредитом; 1 734 грн 70 коп. - заборгованість за відсотками (а. с. 50, 51). 05 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за договорами кредиту. Відповідно до Реєстру боржників № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 31.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22 018 грн 48 коп., з яких: 20 283 грн 78 коп. - заборгованість за кредитом; 1 734 грн 70 коп. - заборгованість за відсотками (а. с. 61, 62). 14 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 14/06/24, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, за Кредитним договором № 539104046 від 11 грудня 2019 року укладеним із відповідачем [PERSON] . \~На виконання умов цього договору факторингу його сторонами складено Акт приймання-передачі інформації згідно Реєстру Боржників за Договором факторингу № 14/06/24 від 14 червня 2024 року, у якому вказано, що Клієнт передав, а Фактор прийняв інформацію згідно Реєстру Боржників згідно Додатку № 2 до Договору (а. с. 70). Відповідно до Реєстру боржників від 14.06.2024 до Договору факторингу № 14/06/24\~від 14.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22 018 грн 48 коп., з яких: 20 283 грн 78 коп. - заборгованість за кредитом; 1 734 грн 70 коп. - заборгованість за відсотками (а. с. 68-69 та на звороті). Таким чином, відповідно до ч.1 ст.\~512\~, ст.\~514 ЦК України\~до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №539104046 від 11 грудня 2019 року. Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Неналежним виконанням зобов`язань за Договором відповідач порушує умови Договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Так, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з копіями розрахунку заборгованості за Кредитним договором №539104046 від 11 грудня 2019 року, доданої позивачем до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем станом на день подачі позовної заяви складає 22 018 грн 48 коп., з яких: 20 283 грн 78 коп. - заборгованість за кредитом; 1 734 грн 70 коп. - заборгованість за відсотками (а. с. 71-75). При цьому, вказану вище суму заборгованості відповідач у добровільному порядку станом на день розгляду справи не сплатив. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Надавши належну оцінку доказам, суд вважає, що позивачем доведено факт укладення кредитного Договору та перехід до позивача ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до [PERSON] . Натомість відповідачем не надано будь-яких доказів того, що анкетні дані у Заявкі, у тому числі номер телефону, банківська картка № [NUMBER] не належать їй. Суд також враховує, що за кредитним Договором здійснювалось часткове погашення заборгованості, що свідчить про обізнаність Відповідача про факт укладення Договору та його умовами. Відповідач доказів оплати боргу до суду не надав, контррозрахунок суми заборгованості не зробив, а тому Суд вважає підтверджеим, що Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість. Що стосується строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальний. Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин. Такий неодноразово продовжувався та діяв до 24:00 год. 30 червня 2023 року. Відповідно до пунктів 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З 24 лютого 2022 року в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами). Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Ураховуючи наведене, строк позовної давності позивачем не пропущено. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та стягнення з Відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 018 грн 48 коп., з яких: 20 283 грн 78 коп. - заборгованість за кредитом; 1 734 грн 70 коп. - заборгованість за відсотками. Щодо витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн суд враховує таке. Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представником Відповідача зазначено у відзиві про необгрунтованість вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 6\~000 грн. Суд погоджується з доводами представника Відповідача та зазначає наступне. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі N 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, N 33210/07 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, N 37246/04). У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі N 760/11145/18 (провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial