Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позовні вимоги тим, що з вона та відповідач з 2019 року у фактичних шлюбних відносинах. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2022 року батько з дитиною не спілкується, питаннями його здоров`я чи виховання не цікавиться, участі у вихованні будь-яким чином не приймає. 28.11.2022 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина. Але відповідач належним чином судовий наказ не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментам. Добровільно відповідач коштів на утримання дитини не надає і ніколи не надавав. Тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 13 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, зобов`язано Виконком Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради як орган опіки та піклування надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ; зобов`язано Виконком Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради як орган опіки та піклування надати акт обстеження умов проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до розгляду. В судовому засіданні учасники справи не з`явилися. Представник позивача адвокат Ступак Я.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради (як орган опіки та піклування) та представник Саксаганської районної в місті ради (як орган опіки та піклування) звернулися до суду з заявами про розгляд справи за відсутності представників органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Вирішуючи даний позов, суд згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8), який проживає з матір`ю (а.с. 13 - копія акта). 28 листопада 2022 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь матері дитини [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Довгинцівським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на листопад 2024 року сукупний розмір заборгованості боржника [PERSON] становить 96 837,59 грн. (а.с. 17-18). Згідно із довідкою з Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу № 81 Криворізької міської ради № 247 від 22.11.2024, [PERSON] виховує сина [PERSON] , [INFO] , самостійно. За період з 01.09.2023 по 22.11.2024 батько дитини батьківські збори не відвідує, з вихователями не спілкується, дитину додому не забирає, участі у дошкільному житті сина не приймає (а.с. 11). Відповідно до довідки наданої КНП «Центр первинно медико-санітарної допомоги № 4» КМР, [PERSON] виховує сина [PERSON] , [INFO] , дитина перебуває під наглядом АЗПСМ № 7 з 14.05.2021. На прийом до лікаря дитину приводить мати. Останній візит батька до амбулаторії був у 2021 році. За період з 2022 року по теперішній час батько до амбулаторії з дитиною не приходив (а.с. 12). Згідно зі статтями 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Згідно із п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконкомом Саксаганської районної в місті ради (як органом опіки та піклування) надано акт обстеження житлово-побутових умов від 09.01.2025, відповідно до якого у [PERSON] створені всі умови для повноцінного виховання, розвитку та проживання малолітнього [PERSON] . Виконкомом Довгинцівської районної в місті ради (як органом опіки та піклування) надано висновок від 19.02.2025 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу України. При вирішенні питання щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд ураховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви документи, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків. Також суд бере до уваги висновок виконкому щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина, відповідно до якого відповідач в телефонному режимі відмовився надавати будь-які письмові пояснення, але повідомив, що згодний з позбавленням його батьківських прав відносно сина. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, вказана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved