Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Директор ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г. звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 50403,83 грн.; судового збору та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9200,00 грн. Позов мотивований тим, що 04.05.2017 року АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб, Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. AT «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Позивач зазначив, що відповідачка погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачці та вона погодилася з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачкою кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, розмірах і порядках нарахування. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. Станом на 23.02.2021 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 50403,83 гривень. 22.02.2021\~року між\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~та ТОВ\~«ФК ФОРТ» укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». В подальшому, 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 15.08.2017 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачкою станом на 23.02.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 50403,83 грн. Ухвалою суду від 27.11.2024 року відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному порядку, з викликом сторін. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що вона не надає своєї мовчазної згоди щодо суми начебто її заборгованості перед позивачем, не визнає нараховану їй суму боргу та не визнає прописаний їй позивачем статус «боржник». Вважає, що в матеріалах справи відсутні достовірні та беззастережні докази та підстави для задоволення позовної заяви. Зазначила, що надані представником позивача докази у справі підписані самим же представником та завірені печаткою ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в односторонньому порядку, підпис відповідача відсутній. Також звертає увагу, що на сайті Українського Бюро Кредитних Історій відсутні будь які договори з АТ «Альфа-Банк». До того ж, всупереч ст.ст.18,25 Закону України «Про споживче кредитування» позивачем не були подані суду докази про досудове врегулювання заборгованості. Також відповідачка зазначила, що Верховною Радою України було затверджено рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.02.2023 року «Про застосування секторальних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до фінансових установ Російської Федерації», яке введено в дію Указом Президента України від 22 лютого 2023 року №89/2023. Згідно Державного реєстру санкцій України АТ «Альфа Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) занесено до реєстру санкцій та застосовано санкції строком на 10 років. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи судом повідомлені належним чином. Представник позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - Плачинда К.О. через систему «Електронний суд» надіслав заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутності. Позов не визнає в повному обсязі, просить відмовити в його задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом встановлено, що 04.05.2017 року АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб, Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. (а.с.6,7 копія). З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 04.05.2017 по 23.02.2021 року встановлено користування кредитною карткою з 20.05.2017 року, здійснення покупок, зняття готівки, списання комісії за зняття готівки, зарахування переказів на картку, списання процентів за користування кредитом (готівкові операції), списання процентів за користування кредитом (покупки), списання комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки (а.с.25-31). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом №630624820 станом на 22.02.2021 року загальна сума заборгованості становить 50403,83 грн., яка складається з неустойки (штраф) 1324,48 грн., простроченого тіла кредиту 42355,25 грн., відсотків за користування кредитом 5822,63 грн., овердрафт (несанкціонована заборгованість) 901,47 грн. (а.с. 32). 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено договір факторингу №1, за умовами якого права вимоги до боржників за кредитними договорами перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ» (а.с.10-14 копія). Згідно п.2.1. вказаного Договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Відповідно до п.2.3 Договору факторингу, право вимоги вважається відступленим фактору з моменту підписання цього Договору. В день його підписання, сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору. Пунктом 2.3.1 визначено обов`язок клієнта в день підписання договору додатково підготувати фактору Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку 1-2 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників. До матеріалів справи додано Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 22.02.2021 до Договору Факторингу №1 від 22.02.2021, у якому йдеться про передачу фактору згідно з вимогами п.2.3.1 Договору Реєстру боржників клієнта, що складений згідно із додатком №1-2 до Договору (а.с.15 копія). Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №1 від 22.02.2021 ТОВ «ФК «ФОРТ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №630624820 у сумі 50403,83 грн., з яких: 43256,72 грн. залишок по тілу кредиту; 7147,11 грн. залишок заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 24). 23.02.2021 ТОВ «ФК «ФОРТ» на рахунок АТ «АЛЬФА-БАНК» перерахувало грошові кошти за право вимоги згідно договору факторингу №1 від 22.02.2021 (а.с.16 копія). 23.02.2021 між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №01-23-02/21, за умовами якого права вимоги до боржників за кредитними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (а.с.17-21 копія). Згідно п.2.1. вказаного Договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Відповідно до п.2.3 Договору факторингу, право вимоги вважається відступленим фактору з моменту підписання цього Договору. В день його підписання, сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору. Пунктом 2.3.1 визначено обов`язок клієнта в день підписання договору додатково підготувати фактору Реєстр боржників за формою, встановленою в Додатку 1-2 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників. До матеріалів справи додано Акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 23.02.2021 до Договору Факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 (а.с.22 копія). Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №630624820 у сумі 50403,83 грн., з яких: 43256,72 грн. залишок по тілу кредиту; 7147,11 грн. залишок заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 25). Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом установлено, що 04.05.2017 року відповідачка підписала Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630624820, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» позивачем до позову не долучено. Разом з тим, підписана відповідачем оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії містить номер рахунку № [NUMBER] у гривні, за яким відповідачкою здійснювались покупки, зняття готівки, списання комісії за зняття готівки, зарахування переказів на картку, списання процентів за користування кредитом (готівкові операції), списання процентів за користування кредитом (покупки), списання комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки. Крім того, в оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії передбачена процентна ставка за користування кредитними коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/операцій зняття коштів готівкою 26 % річних та обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Таким чином, підписана відповідачкою оферта містить конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг, домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а тому може розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Відтак, підписуючи Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630624820 від 04.05.2017 сторони чітко узгодили розмір відсоткової ставки за користування кредитом. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання. Відповідно до частин 2 - 4 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Доказів на спростування розміру заборгованості по тілу кредиту відповідачкою не надано. Долучений до позову розрахунок заборгованості в частині суми заборгованості за тілом кредиту не спростовувався. Аналіз досліджених доказів свідчить, що позивач довів факт отримання [PERSON] кредиту на умовах визначених у кредитному договорі від 04.05.2017 року та не виконання нею взятих зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту розмірі 43256,72 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, станом на 22.02.2021 року, який не спростований відповідачкою. Крім тіла кредиту, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 7147,11 грн. Так,\~згідно виписки з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №630624820 у сумі 50403,83 грн., з яких: 43256,72 грн. залишок по тілу кредиту; 7147,11 грн. залишок заборгованості за штрафними санкціями. Разом з тим, розрахунок заборгованості за кредитом не містить відомостей щодо нарахування заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 7147,11 грн. Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості у відповідача по кредитному договору за штрафними санкціями у розмірі 7147,11 грн. З огляду на викладене, позовні вимоги в межах заявлених вимог підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №630624820 від 04.05.2017 (залишок по тілу кредиту) у розмірі 43256,72 грн. Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пункт 1 ч.3 ст.133 ЦПК передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). При зверненні до суду за позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. (а.с.5), який у зв`язку з частковим задоволенням позову підлягає стягненню в сумі 2598,64 грн. (43256,72 х 3028 / 50403,83). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 9200 грн. З матеріалів справи вбачається, що 03.07.2024 між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-яких інстанцій справ, у якій клієнт є учасником (а.с. 33-34 копія). Відповідно до Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 загальна вартість наданих послуг становить 9200 грн. (надання первинної консультації 1000 грн., правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства 4000 грн., підготовка та подання позовної заяви 4200 грн.) (а.с.35 копія). 01.10.2024 ТОВ «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» на рахунок адвоката Литвиненко О.І. перераховано грошові кошти в сумі 9200 грн. в якості оплати згідно договору № 03-07/24 від 03.07.2024 (а.с. 37 копія). Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22). Ураховуючи малозначність справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, подання позовної заяви, подання клопотань про розгляд справи без участі сторони позивача, а також подання зазначених клопотань адвокатом Плачиндою К.О., а не адвокатом Литвиненко О.І., суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Не підлягає задоволенню клопотання відповідачки про звільнення її від сплати судових витрат на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з наявністю у неї статусу «Чорнобильця» 2-ї категорії, оскільки згідно п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Оскільки [PERSON] виступає відповідачем по даній справі, вона не підпадає під пільги, встановлені ст.5 Закону України «Про судовий збір». З огляду на викладене та відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2598,64 грн. (43256,72 х 3028 / 50403,83) та 3000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial