Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

ТзОВ «Кошельок» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.02.2022 року, між позивачем та [PERSON] було укладено договір №3500204653-604262 про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого, останній отримав кошти в розмірі 9000 грн. для особистих потреб з початковим строком кредитування 28 днів під 1,85 % на день. Вказує, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання з надання кредиту, однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на день подання позову до суду заборгованість за кредитним договором становить 31482 грн., з яких: сума заборгованості по тілу кредиту становить 9000 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою 22482 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №3500204653-604262 від 02.02.2022 року в сумі 31482 грн., та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.02.2022 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] було укладено договір №3500204653-604262 про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі кредитний договір), відповідно до умов якого, останній отримав кошти в розмірі 9000 грн. для особистих потреб з початковим строком кредитування 28 днів під 1,85 % на день (а.с. 8-14). Згідно з п.п. 1.3.2., 1.3.3., 1.3.3.1. кредитного договору, проценти за користування кредитом 4662 грн., які нараховуються за ставкою 1,85 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду (а.с. 8-14). У відповідності п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 02.03.2022 року до 30.05.2022 року, за ставкою 2,2% на добу (а.с. 8-14). Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем 02.02.2022 року підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Кошельок» кредитних коштів, Додаток №1 до Договору №3500204653-604262 від 02.02.2022 року, яким є Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику (а.с. 8-14). Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання позики в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кошельок» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу позику відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується повідомленням про транзакцію про зарахування коштів рахунок [PERSON] на банківський рахунок (а.с. 18). Отже, судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором. Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Кошельок». На момент подання даної позовної заяви заборгованість відповідача по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою становить 31482 грн. (9000 грн. - тіло кредиту, 4662 грн. - відсотки за початковий строк користування позикою, 17820 грн. - відсотки за продовжений строк користування позикою, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №3500204653-604262 від 02.02.2022 року (а.с. 15-18). Отже, [PERSON] істотно порушив умови кредитних договорів, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. За таких обставин, суд вважає підставними доводи позивача щодо порушення відповідачем умов кредитного договору №3500204653-604262 від 02.02.2022 року та наявністю боргу за вказаним договором, згідно проведених позивачем розрахунків. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Кошельок» заборгованість за вищенаведеним кредитним договором на загальну суму, що становить 31482 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved