Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У поданій в грудні 2024 року заяві позивач [PERSON] просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] за рішенням суду аліментів на утримання їх доньки [PERSON] 07 листопада 2014 року з 2250 грн. до 6000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2021 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак вказаний розмір аліментів є недостатній для утримання дитини, оскільки прожитковий мінімум на дитину відповідного віку зріс, рівень життя значно подорожчав, а її доходи є малими та на її утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина, батько якої помер. Відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, так як з жовтня 2021 року працює в Німеччині. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, у тому\~числі шляхом\~розміщення 20\~лютого 2025\~року оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. При таких\~умовах суд\~вважає за\~можливе винести\~заочне рішення\~в справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у визначений ст.181 СК України спосіб виконання цього обов`язку. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно положень\~ст.18,\~27\~Конвенції ООН\~про права\~дитини від\~20\~листопада 1989\~року,\~яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789ХІІ\~(78912)\~від 27\~лютого 1991\~року та\~набула чинності\~для України\~27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на\~рівень життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батьки або\~інші особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних для\~розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2021 року в справі №562/2168/21 з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання їх доньки [PERSON] 07 листопада 2014 року в розмірі 2250 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Положення частини 1 ст.192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. З наданих позивачем довідок про доходи середньомісячний дохід [PERSON] за період з червня 2024 року по листопад 2024 року складає на посаді продавця склав 8911,56 грн. (53469,38 грн./місяців), а наявність інших видів доходу позивачем не зазначено. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2025 року становить 3196 грн. Прожитковий мінімум згідно ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні в жовтні 2021 року розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховував матеріальний стан [PERSON] , який заперечував визначений позивачем розмір аліментів в сумі 5000 грн. з мотивів відсутності постійного місця роботи та погоджувався на сплату аліментів саме в розмірі 2250 грн., який перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний час. Будь-яких належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ПК України доказів офіційного працевлаштування відповідача та можливість сплати аліментів у більшого розмірі на підтвердження покращення матеріального становища платника аліментів позивач не надав. А відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, з довідки Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області від 25 лютого 2025 року вбачається, що [PERSON] має заборгованість по аліментах в сумі 74000 грн., востаннє аліменти сплачував в січні 2023 року, що спростовує доводи позивача по суті вимог. А покликання щодо наявності на утриманні позивача неповнолітнього сина 2008 року народження, батько якого помер в березні 2024 року, не є переконливими доводами, оскільки останній має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. З урахуванням вищевикладеного, передбаченого ч.1 ст.141 СК України взаємного обов`язку батьків утримувати дитину, відсутності належних доказів про розмір доходів відповідача та наявності у відповідача значної заборгованості зі сплати аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed