Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі ухвали Ужгородського районного місцевого суду від 26 вересня 2012 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , збільшивши їх розмір до 30-ти відсотків з усіх видів заробітку відповідача (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02.10.2004 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, в якому в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюб між ними розірвано 18.07.2012 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Також, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду було затверджено мирову угоду між нею [PERSON] та [PERSON] , за якою [PERSON] зобов`язався сплачувати [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що призначений розмір аліментів у сумі 1500 грн. є недостатнім для забезпечення дитині повноцінного розвитку та забезпечення її нагальних потреб для уснування та виживання. Такий рівень, вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 30 відсотків з усіх видів заробітку (доходу), оскільки є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині [NUMBER] , що знаходиться в Чернігівській області та має постійний дохід, який в період з 01.03.2024 по 30.11.2024 становить 314\~957 грн. Вказує, що відповідач інших утриманців немає, тому може сплачувати вказаний вище розмір аліментів. Також, звертає увагу що їх дочка [PERSON] навчається в Ужгородському ліцеї імені В.С. Гренджі-Донського Ужгородської міської ради Закарпатської області, що розташований за адресою [ADDRESS] , що потребує додаткових фінансових витрат на транспорт та перебування у вказаному навчальному закладі. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2025 року відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання 06.03.2025 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, при цьому, 06.03.2025 до суду подада заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить задовольнити. У судове засідання, призначене на 06.03.2025 року відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, в матеріалах справи наявна копія заяви [PERSON] від 24.02.2025, в якій вказав, щодо позову по справі №308/19832/24 Здолбицької про збільшення аліментів до 30% не заперечує, розгляд справи просить проводити без його участі. За наведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України, та на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (виданого повторно) від 20.01.2012 р. Серіїя [NUMBER] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 липня 2012 року (справа №712/12638/12), розірвано шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м істу Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, 02 жовтня 2004 року, актовий запис №542 між [PERSON] та [PERSON] . Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2012 року (справа №712/1230/12), визнано мирову угоду між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] на наступних умовах: - відповідач [PERSON] зобов?язується сплачувати позивачу [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; - позивач [PERSON] зобов?язується не перешкоджати участі відповідачем [PERSON] у спілкуванні та вихованні неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З довідки №1055 від 05.12.2024 слідує, що така видана [PERSON] , [INFO] в тім, що вона дійсно навчається у 10-А класі Ужгородського ліцею імені В.С. Гренджі-Донського Ужгородської міської ради Закарпатської області. Копією довідки №15/8 від 10.07.2022 виданою командиром військової частини [NUMBER] підтверджується, що молодший сержант [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] , з 14.06.2022 по т.ч. Згідно копії довідки №85/ФЕС від 05.12.2024 слідує, що така видана [PERSON] , що він проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді медична сестра, і його дохід за період з 01.01.2024 по 30.11.2024 становить 314\~957,00 грн. Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік»\~ визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3 196 гривень. Відповідно до ч.3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Вимога одержувача аліментів про зміну розміру аліментів може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. У пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм СК\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180\~СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, стан здоров`я задовільний. Після постановлення ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2012 року минуло більше дванадцяти років, дитина підросла, на даний час навчається в Ужгородському ліцеї імені В.С. Гренджі-Донського, витрати на її утримання значно зросли, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку зріс, змінився і майновий стан відповідача, який з 2022 року перебуває на військовій службі та отримує сталий достатній дохід, який за період з 01.03.2024 по 30.11.2024 становить 314\~957 грн., та аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності не відповідають інтересам та потребам дитини, та відсутні виключні обставини, які б свідчили про те, що відповідач спроможний надавати допомогу дитині лише у визначеному судовим рішенням розмірі. Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», №31111/04, § 54). Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів до 1/3 частини з усіх видів доходу, щомісячно. На думку суду такий розмір аліментів, не є надмірним тягарем для відповідача. Суд бере до уваги інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, враховує вік дитини, 2008 року народження, а також те, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. При визначенні розміру аліментів судом також враховано норми СК України, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, заяву відповідача, в якій не заперечує щодо збільшення розміру аліментів на дитину, а також відсутність доказів зі сторони відповідача про його тяжкий матеріальний стан, або інших доказів, які б вказували на неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що на утриманні відповідача перебувають інші особи. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню. При цьому у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: approved