Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

09 січня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та інтереси, різні погляди на життя. Між ними не має почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, а подальше спільне життя та збереження між ними не можливе, оскільки це суперечить їх інтересам, оскільки відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. 10.01.2025 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.03.2020 року Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.03.2020 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Із позову, поданого на адресу суду встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалось, через різні погляди на життя, подружні відносини фактично перестали існувати, спільне господарство сторони не ведуть, шлюб існує формально та суперечить їх інтересам. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що відносини, які склалися між подружжям, вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливим, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи заяву позивачки, її прізвище слід змінити на « [PERSON] ». Враховуючи відсутність заяви позивачки судові витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved