Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 1287169 про надання споживчого кредиту від 06.02.2024 станом на 29.07.2024 у розмірі 91845,00 гривень, яка складається з: 15700,00 грн. заборгованість за кредитом; 68295,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 06.02.2024 по 29.07.2024 (включно); 7850,00 грн. - заборгованість за штрафом відповідно до п. 6.4 кредитного договору, а також судові витрати у розмірі 2422 гривень 40 коп. та 10000,00 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № 1287169 про надання споживчого кредиту від 06.02.2024 (далі кредитний договір) між товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (торгова марка «SelfieCredit») (далі первісний кредитор) та [PERSON] (далі відповідач/позичальник), відповідач отримав кредит у розмірі 15700,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (далі по тексту фактор, позивач), укладено договір факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 1287169 про надання споживчого кредиту від 06.02.2024 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Первісним кредитором не здійснювалось нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, що наданий первісним кредитором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 29.07.2024 (дата переходу права вимоги до позивача) становить 91845,00 гривень, яка складається з: 15700,00 грн. заборгованість за кредитом; 68295,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 06.02.2024 по 29.07.2024 (включно); 7850,00 грн. - заборгованість за штрафом відповідно до п.6.4 кредитного договору. Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за кредитним договором здійснюється за період строку дії кредитного договору, а також штрафні санкції (у разі наявності) відповідно до умов кредитного договору. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 31.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. 05.02.2025 представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків (а.с. 33-37). Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Крім того, витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписку про рух грошових коштів з карткового рахунку відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] за період з 06.02.2024 по 11.02.2024, з відображенням часу зарахування коштів. 24.02.2025 до суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребовувана інформація. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження він отримав особисто, що підтверджується його підписом, який міститься на супровідному листі (а.с. 41), а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 06.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1287169 (далі договір). Відповідно до п 1.1. договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.2., 1.3. договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 15700,00 гривень. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором (п.п. 1.4.1). Відповідно до п.1.5. договору стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору. Згідно з п. 6.4. договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов?язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: 6.4.1. у розмірі 2 355,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; 6.4.2. у розмірі 172,70 гривень починаючи з 5 (п?ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання; 6.4.3. штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів). нарахованої за порушення споживачем зобов?язань за цим договором, обмежується сумою визначеною, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1287169 від 06.02.2024 визначена загальна вартість кредиту, яка складає 147850 грн. [PERSON] 06.02.2024 було перераховано грошові кошти у розмірі 15700,00 грн., що підтверджується листом за вих. № 20250123-13 від 23.01.2025 та випискою по рахунку [PERSON] за договором б/н за період з 06.02.2024 по 11.02.2024, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 10.02.2025 Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1287169 від 06.02.2024 станом на 29.07.2024 заборгованість складає 91845,00 гривень, з яких: 15700,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 68295,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 06.02.2024 по 29.07.2024 (включно); 7850,00 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 1287169 від 06.02.2024 на загальну суму 91845,00 грн. перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», що підтверджується витягом з реєстру боржників. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором № 1287169 від 06.02.2024 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору та умов, які визначені в кредитному договорі, з якими він погодився, що підтвердив електронним підписом. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому позикодавцем кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого розрахунку заборгованості. Однак суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором. Відповідно до частини 5 статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І\~цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що кредитний договір № 1287169 був укладений 06.02.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пункту 17 Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Закону «Про\~споживче кредитування» не поширюється на нього. У зв`язку з чим умова кредитного договору № 1287169 від 06.02.2024, якою визначено процентну ставку у розмірі 2,5 % в день (п.п 1.5.1. договору) визнається судом нікчемною. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальної денної процентної ставки 1 %. Так, 15700,00 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) х 1,00 % = 157,00 грн. (сума коштів, що нараховується відповідачу щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Таким чином, заборгованість відповідача по несплачених відсотках за договором № 1287169 від 06.02.2024, становить 27475,00 грн. (157,00 грн. х 175 днів (строк кредитування в межах заявлених позовних вимог за період з 06.02.2024 по 29.07.2024). Крім того, необхідно зауважити, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З аналізу зазначеної вище норми можна дійти висновку, що вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема, штрафу та пені, що в свою чергу знайшло відображення в п. 6.4. спірного кредитного договору. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Як встановлено з розрахунку заборгованості, штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання нараховувались відповідачу з 22.04.2024 по 06.06.2024, що суперечить вказаним вимогам закону, а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення 7850,00 грн. заборгованості за штрафом відповідно до п.6.4 Кредитного договору необхідно відмовити. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладеного ним кредитного договору № 1287169 від 06.02.2024, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредит, та проценти за користування ним, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 15700,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 27475,00 грн., а всього у сумі 43175,00 грн. необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат: відповідно ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 11.12.2024 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с. 16). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1138,74 грн. (2422,40 грн. х 43175,00 грн. / 91845,00 грн.). Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024 укладений між ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та адвокатом Руденком К.В., витяг з реєстру до акту приймання-передачі наданих послуг № 24 від 29.12.2024 щодо боржника [PERSON] на суму 10000,00 грн., довіреність від 26.02.2024, платіжну інструкцію від 30.12.2024 про оплату послуг згідно з договором № 02/08/2024 від 02.08.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.10.2018, видане Руденку К.В. Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог 4700,86 грн. (10000,00 грн. х 43175,00 грн. / 91845,00 грн.) як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, ст. 509, 526, 527, 610, 626, 628, 639, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 8, 12, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 12, 141, 178, 211, 247 ЦПК України та

Outcome: partial