Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на його утримання, на період його навчання, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення позивачем навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] з 30 липня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 розірвано. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] позивач по справі. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач досяг повноліття, але продовжує навчання у Криворізькому національному університеті та є студентом 1 курсу групи МТ-24-2, гірничо металургійного факультету, за спеціальністю 136 Металургія, денної форми здобуття вищої освіти з 01.09.2024 по 30.06.2028. Вказує, що в теперішній час позивач у зв`язку з навчанням на денній формі навчання, не має можливості самостійно працювати та забезпечувати собі належні умови життя та навчання, мати за можливістю надає йому матеріальну допомогу, але не має можливості повністю його утримувати. В теперішній час відповідач ніякої допомоги на його утримання не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки він є фізично здоровим чоловіком. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 42,43). Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. В зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, беручи до уваги викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] з 30 липня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с 8), який рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 розірвано (а.с. 14-15). Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь його матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16-17). В теперішній час [PERSON] досяг повноліття та стягнення аліментів припинено, однак він продовжує навчання та є студентом 1 курсу групи МТ-24-2, гірничо металургійного факультету, за спеціальністю 136 Металургія, денної форми здобуття вищої освіти за державним замовленням у Криворізькому національному університеті. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028 (а.с. 9). Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачу на його утримання, про що вказував позивач в позовній заяві та не оспорено відповідачем, який в судове засідання не з`явився. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а його батько [PERSON] зобов`язаний йому надавати відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на його утримання, суд приймає до уваги те, що позивач навчається за денною формою за державним замовленням, знаходиться на повному особистому забезпечені, не має можливості самостійно працювати та забезпечувати себе матеріально, а тому суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу. Будь-яких доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в меншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано. Із довідки Криворізького національного університету № 33-220/2024 від 17.12.2024 видно, що строк навчання [PERSON] закінчується 30 червня 2028 року (а.с. 13). Оскільки ч. 2 ст. 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а позивач просить стягувати аліменти на період його навчання, то строк стягнення аліментів суд вважає можливим задовольнити в межах позовних вимог до 30 червня 2028 року, але не більше як до 23 річного віку, або до припинення сином навчання. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави. Крім того, в позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, які складають 6000 грн., на підтвердження чого надав суду копію договору про надання правової допомоги від 13.12.2024 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Приват юрист», в особі керуючого партнера Новака А.М. та [PERSON] (а.с. 20-21), Акт від 13.12.2024 прийму-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 13/12/24 від 13.12.2024, відповідно до якого вартість робіт склала 6000 грн. (а.с. 22); квитанцію № 01 від 13 грудня 2024 року, згідно якої [PERSON] сплатив Адвокатському об`єднанню «Приват юрист» сплатив за договором про надання правничої допомоги № 13/12/24 від 13.12.2024 за надання 6000,00 грн. (а.с. 23). Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України. Аналізуючи докази, надані позивачем на обґрунтування стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновки, що вказані витрати пов`язані із розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним, а тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved