Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 3% річних у сумі 41764,51 грн., інфляційні в розмірі 137727,57 грн. за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022, разом 179492,08 грн. та стягнення судових витрат по справі. Свій позов АТ «Укрсиббанк» мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15.06.2011 року у справі №2- 1500/2011 встановлено факт порушення відповідачами зобов`язань щодо погашення боргу, наявність заборгованості за кредитним договором, позов Банку задоволено та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь публiчного акцiонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованiсть в сумi 284032.94 грн. Вирішено питання щодо судових витрат. Відповідно до положень ст.625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, за прострочення погашення суми боргу 284032,94 грн., що підлягає стягненню за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15.06.2011 року у справі №2- 1500/2011, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 41764.51 грн. та інфляційні у розмірі 137727.57 грн. за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022 року, а разом 179492.08 грн. Ухвалою суду від 05.02.2025 відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 05.02.2025р. у відкритті провадження у цивільній справі в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення в порядку ст.625 ЦК України відмовлено. У судове засідання представник позивача не з`явився, у заяві від 04.03.2025 зазначивши про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. ст.\~4,\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Так судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту № 11252804000 від 15.11.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 35500.00 дол.США, а відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит в терміни та у розмірі та в строки, що передбачені кредитним договором та додатком 1 (графіком погашення кредиту), але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 14.02.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору) та сплатити проценти у розмірі 12.4 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 158172 від 15.11.2007 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15.06.2011 року у справі №2- 1500/2011 позов Банку задоволено та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь публiчного акцiонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованiсть в сумi 284032.94 грн. З довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором №11252804000 від 15.11.2007 року вбачається відсутність погашення кредиту, процентів та пені після ухвалення 15.06.2011 року рішення суду і до 01.03.2024 року. Лише у період з 01.03.2024 року по 18.12.2024 року відбулося повне погашення боргу за рішенням суду. Згідно з розрахунком наданим позивачем, за прострочення погашення суми боргу 284032,94 грн., що підлягає стягненню за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15.06.2011 року у справі №2- 1500/2011, розмір 3 % річних становить 41764.51 грн. та інфляційні у розмірі 137727.57 грн. за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022 року, а разом 179492.08 грн. Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Верховний Суд України у постанові від 26 квітня 2017 року у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених\~статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні\~статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат. Стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання з оплати суми боргу, визначеної рішенням суду міста належним чином виконав лише 18.12.2024. Доказів на підтвердження погашення наведеної вище заборгованості матеріали цієї справи не містять та відповідачем не надано. Згідно з\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у т.ч. передбачені\~ст. 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плата) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При постановленні судового рішення по даній цивільній справі судом також враховувалися висновки, які викладені у постанові Верховного Суду від 15.11.2023 року у справі № 711/4585/22, провадження № 61-8119 св 21, а саме, що грошове зобовязання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, іфакту наявності боргу, встановленого рішенням суду. Позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобовязання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446 цс 18, вказано, що у частині другій\~ст. 625 ЦК України\~прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Томупри обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначенау договорі чисудовому рішенні. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 6\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved