Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач 30.10.2024 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача борг по орендній платі згідно договору оренди виробничого ( торгівельного) обладнання б/н від 08.10.2023 року в розмірі 62 666, 60 грн, та судові витрати. Справа на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 30.10.2024 передана в провадження судді Швець О.В. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 08.10.2023 року між нею, [PERSON] (орендодавцем) та відповідачем [PERSON] (орендарем) було укладено Договір оренди виробничого (торгівельного) обладнання, згідно умов якого відповідачу було передано у використання торгівельне обладнання вартістю 300 768,00 грн., що на час укладання договору становило 7873,00 долари США або 7391,00 євро, зі строком дії від дати його підписання і до виконання орендарем приписів п. 3.7 Договору, але не більше 12 календарних місяців. 02.12.2024 позивач вийшла заміж і змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до п. 1.2 Договору перелік обладнання, його вартість, кількість та стан зазначаються в акті прийому передачі, що є невід`ємним додатком до Договору. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що обладнання повинно бути передане орендодавцем та прийняте орендарем протягом 2 календарних днів з моменту підписання Договору шляхом складання та підписання акту прийому передач, в якому мають бути зазначені: назва обладнання, його кількість, стан, узгоджена сторонами вартість, при цьому вартість обладнання має бути зазначена у національній валюті України та в еквіваленті до долара США і євро на станом на дату його передачі. Відповідно з умовами п. 3.2 Договору розмір щомісячної орендної плати становить 10 000,00 гривень, що еквівалентно 261,8 доларів США та/чи 245,7 євро (за ринковим курсом станом на день укладання даного Договору), яка згідно з п. 3.5 Договору мала здійснюватися орендарем на рахунок орендодавця або готівковими коштами орендодавцю чи уповноваженій ним особі не пізніше 07 числа кожного календарного місяця на протязі 12 календарних місяців, з можливістю проведення розрахунків по оплаті оренди наперед, як частково так і в повному обсязі, що передбачено п. 3.6 Договору. Договором передбачена можливість набуття орендарем обладнання у свою власність, якщо ним за час дії Договору буде виплачена повна вартість обладнання, саме згідно з п. 3.7 Договору сторони узгодили, що останній платіж орендаря, який в загальній сумі буде еквівалентний вартості обладнання, визначеної п. 2.2 Договору, буде являтися повним розрахунком за передане в оренду обладнання, а наявність у орендаря письмового підтвердження проведеного такого повного розрахунку є підтвердженням переходу права власності на передане за актом прийому передачі обладнання. Відповідно до п. 3.3 Договору для настання таких наслідків сторонами було визначено щомісячний платіж в рахунок оплати вартості обладнання у розмірі 25064,00 грн., що є еквівалентним 656,12 доларам США та/або 615,97 євро по ринковому курсу на день укладення Договору. Обладнання було передане відповідачеві 08.10.2023 з оформленням відповідного акту прийому передачі і саме ця дата є початком оренди цього обладнання. Відповідно з умовами Договору за весь час його дії відповідач мав сплатити 120 000,00 гривень орендної плати за користування обладнанням, які складаються із щомісячних платежів у відповідні строки. В порушення прийнятих на себе зобов`язань відповідач не здійснював платежів за оренду обладнання у визначені Договором строки, що стало підставою для дострокового розірвання Договору за ініціативою орендодавця, про що відповідача було письмово повідомлено 16.04.2024, підтвердженням чого є його власноручний підпис на цьому повідомленні. 16 квітня 2024 року згідно досягнутої домовленості у зв`язку з достроковим припиненням дії Договору оренди та відсутністю частини орендованого обладнання відповідачем було повернуто орендоване майно з відшкодуванням неповернутого майна, про що складено відповідний акт приймання передачі майна. Станом на 16 квітня 2024 року борг відповідача по орендній платі склав 62 666,60 грн. На виконання умов, викладених в п. 7.1 Договору від 08.10.2024 відповідачу було направлено Вимогу про погашення заборгованості по орендній платі, яка отримана ним особисто 28.08.2024, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта», однак на дату звернення до суду з цим позовом відповідачем не проведено погашення заборгованості, що свідчить про його небажанням виконувати свої зобов`язання. Посилаючись на вказані обставини, а також ігнорування відповідачем вимог позивача щодо вирішення питання у добровільному порядку позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 06.11.2024 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 5 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Вільнянського районного суду Запорізької області, заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та у 15 денний строк відзив на позов і клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Копію ухвали надіслано сторонам. 06.12.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області від позивача [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої вона просить розгляд справи провести без її участі, обставини викладені в позовній заяві повністю підтверджує та просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки про виклик рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка повернулася на адресу суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ч.4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.\~244\~ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Відтак, суд 03.03.2025 перейшов до стадії ухвалення рішення. Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Судом встановлено, що 08.10.2023 року між позивачем, [PERSON] (орендодавцем) та відповідачем [PERSON] (орендарем) було укладено Договір оренди виробничого (торгівельного) обладнання, згідно умов якого відповідачу було передано у використання торгівельне обладнання вартістю 300 768,00 грн., що на час укладання договору становило 7873,00 долари США або 7391,00 євро, зі строком дії від дати його підписання і до виконання орендарем приписів п. 3.7 Договору, але не більше 12 календарних місяців. 02.12.2024 позивач вийшла заміж і змінила прізвище на « [PERSON] » ( Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Відповідно до п. 1.2 Договору перелік обладнання, його вартість, кількість та стан зазначаються в акті прийому передачі, що є невід`ємним додатком до Договору. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що обладнання повинно бути передане орендодавцем та прийняте орендарем протягом 2 календарних днів з моменту підписання Договору шляхом складання та підписання акту прийому передач, в якому мають бути зазначені: назва обладнання, його кількість, стан, узгоджена сторонами вартість, при цьому вартість обладнання має бути зазначена у національній валюті України та в еквіваленті до долара США і євро на станом на дату його передачі. Відповідно з умовами п. 3.2 Договору розмір щомісячної орендної плати становить 10 000,00 гривень, що еквівалентно 261,8 доларів США та/чи 245,7 євро (за ринковим курсом станом на день укладання даного Договору), яка згідно з п. 3.5 Договору мала здійснюватися орендарем на рахунок орендодавця або готівковими коштами орендодавцю чи уповноваженій ним особі не пізніше 07 числа кожного календарного місяця на протязі 12 календарних місяців, з можливістю проведення розрахунків по оплаті оренди наперед, як частково так і в повному обсязі, що передбачено п. 3.6 Договору. Договором передбачена можливість набуття орендарем обладнання у свою власність, якщо ним за час дії Договору буде виплачена повна вартість обладнання, саме згідно з п. 3.7 Договору сторони узгодили, що останній платіж орендаря, який в загальній сумі буде еквівалентний вартості обладнання, визначеної п. 2.2 Договору, буде являтися повним розрахунком за передане в оренду обладнання, а наявність у орендаря письмового підтвердження проведеного такого повного розрахунку є підтвердженням переходу права власності на передане за актом прийому передачі обладнання. Відповідно до п. 3.3 Договору для настання таких наслідків сторонами було визначено щомісячний платіж в рахунок оплати вартості обладнання у розмірі 25064,00 грн., що є еквівалентним 656,12 доларам США та/або 615,97 євро по ринковому курсу на день укладення Договору. Обладнання було передане відповідачеві 08.10.2023 з оформленням відповідного акту прийому передачі і саме ця дата є початком оренди цього обладнання. Відповідно з умовами Договору за весь час його дії відповідач мав сплатити 120 000,00 гривень орендної плати за користування обладнанням, які складаються із щомісячних платежів у відповідні строки. В порушення прийнятих на себе зобов`язань відповідач не здійснював платежів за оренду обладнання у визначені Договором строки, що стало підставою для дострокового розірвання Договору за ініціативою орендодавця, про що відповідача було письмово повідомлено 16.04.2024, підтвердженням чого є його власноручний підпис на цьому повідомленні. 16 квітня 2024 року згідно досягнутої домовленості у зв`язку з достроковим припиненням дії Договору оренди та відсутністю частини орендованого обладнання відповідачем було повернуто орендоване майно з відшкодуванням неповернутого майна, про що складено відповідний акт приймання передачі майна. Станом на 16 квітня 2024 року борг відповідача по орендній платі склав 62 666,60 грн. На виконання умов, викладених в п. 7.1 Договору від 08.10.2024 відповідачеві було направлено Вимогу про погашення заборгованості по орендній платі, яка отримана ним особисто 28.08.2024, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта», однак на дату звернення до суду з цим позовом відповідачем не проведено погашення заборгованості, що свідчить про його небажанням виконувати свої зобов`язання. Відповідно ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 761\~ЦК України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно з частиною першою, п`ятою статті 762\~ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищевикладене, а також, що позивачем було надіслано відповідачу досудову вимогу, на який останній жодним чином не відреагував, відповідач, не надав відзиву до суду, наведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 211,20 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved