Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області (філія Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ) в особі Територіального сервісного центру №5141, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Укртрансавто» про визнання права власності на автомобіль та усунення перешкод у його користуванні. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року цивільну справу №752/22157/23 передано на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 січня 2024 року у справі прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2024 року задоволено клопотання [PERSON] , замінено відповідача Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області (філія Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ) в особі Територіального сервісного центру 5141, на належного відповідача Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в особі Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області (філія Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ) в особі Територіального сервісного центру 5141, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Укртрансавто» про визнання права власності на авто та усунення перешкод у його користуванні. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року позовну заяву [PERSON] в частині вимог до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в особі Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях залишено без розгляду. В позовній заяві, уточнивши остаточно позовні вимоги, [PERSON] просить визнати право власності [PERSON] и на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CADDY, білого кольору, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] , а також вирішити питання про судові витрати. Позов обґрунтованими тим, що за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 03.09.2022 №8196/22/001242 позивач отримала у власність транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CADDY, білого кольору, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Продавцем за даним договором виступало ТОВ «ДП Укртрансавто», який виступав комісіонером та діяв за дорученням власника транспортного засобу, у відповідності до п. 8 Постанови КМУ №1388 від 07.09.1998, на підставі укладеного з власником транспортного засобу - [PERSON] договору комісії №8196/22/1/001242 від 02.09.2022. Договір комісії №8196/22/1/001242 від 02.09.2022 укладений між ТОВ «ДП\~Укртрансавто» \~та власником\~вказаного транспортного\~ засобу\~ [PERSON] ,\~в особі\~представника Курдінович\~Світлани Олександрівни,\~що діяла\~на підставі\~ довіреності\~від 05\~листопада 2021\~року,\~посвідченої приватним\~нотаріусом Одеського\~міського нотаріального\~округу Одеської\~області Лукинюк\~К.П.,\~і зареєстрованої\~в реєстрі\~за №\~802.\~ [PERSON] була уповноважена на здійснення зазначених вище дій [PERSON] , який, в свою чергу, був уповноваженим власником автомобіля - [PERSON] , та діяв на підставі довіреності від 28 жовтня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Лукинюк К.П., і зареєстрованої в реєстрі за № 775. Укладенню договору купівлі-продажу транспортного засобу від 03.09.2022 №8196/22/001242 передував огляд технічного стану, де [PERSON] та ТОВ ДП Укртрансавто, що діяло за дорученням [PERSON] засвідчили задовільний технічний стан транспортного засобу, з відсотком зносу в 58 %, про що свідчить акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8196/22/1/ 001262 від 02.09.2022. Згідно з Актом огляду реалізованого транспортного засобу №8196/22/000706 від 03 вересня 2022 року, на підставі договору купівлі-продажу від №8196/22/001242 від 03 вересня 2022 року сторони засвідчили, що ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу марки VOLKSWAGEN CADDY, білого кольору, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] , відповідають номерам зазначеним в товарно-супровідній документації на транспортний засіб. 13 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до Територіального сервісного центру (ТСЦ) №8047 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру (РСЦ ГСЦ) МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС) для оформлення (переоформлення) купленого автомобіля на своє ім`я. Довідкою від 13.09.2022 №31/8047-81вх ТСЦ №8047 РСЦ ГСЦ МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС) повідомив, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 13.09.2022 транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CADDY, білого кольору, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] , 22.08.2022 в ТСЦ №5141 РСЦ ГСЦ в Одеській області (філія ГСЦ МВС), знято з обліку для вибракування, що унеможливлює реєстрацію права власності на спірний автомобіль за позивачем. У відкрите судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, від представника позивача надійшла заява із підтриманням позовних вимог, розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність та відзив не подавала. Представник відповідача ТОВ «ДП\~Укртрансавто» у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, про причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у її відсутність та відзив не подавав. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити вважаючи на наступні обставини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки VOLKSWAGEN CADDY, білого кольору, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] станом на 22 серпня 2022 року [PERSON] є власником даного транспортного засобу (т. 1 а. с. 10). Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Лукинюк К.П. 28 жовтня 2021 року посвідчено довіреність на розпорядження транспортним засобом, зареєстровану в реєстрі за № 775, відповідно до якої [PERSON] уповноважила [PERSON] розпоряджатись (продати, обміняти, здавати в оренду, передавати у позичку, заставити, страхувати, проходити техогляд, зняти з обліку в органах ДАІ та їх підпорядкуваннях, ТСЦ, керувати (експлуатувати), тощо) з правом тимчасового виїзду за кордон, належним їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 1801 11.01.2014 року, автомобілем типу: ПАСАЖИРСЬКИЙ-В ЛЕГКОВИЙ, марки: VOLKSWAGEN, модель: CADDY, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] . Довіреність видана строком на три роки з правом повної або часткової передовіри та дійсна до двадцять восьмого жовтня дві тисячі двадцять четвертого року включно, з правом тимчасового використання ТЗ за межами України (т. 1 а. с. 22). Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Лукинюк К.П. 05 листопада 2021 року посвідчено довіреність на розпорядження транспортним засобом, зареєстровану в реєстрі за № 802, відповідно до якої [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої Лукинюк К.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 28 жовтня 2021 року за реєстровим № 775 в порядку передоручення за попередньою усною домовленістю з повіреним, уповноважив [PERSON] розпоряджатись (продати, обміняти, здавати в оренду, передавати у позичку, заставити, страхувати, проходити техогляд, зняти з обліку в органах ДАІ та їх підпорядкуваннях, ТСЦ, керувати (експлуатувати), тощо) з правом тимчасового виїзду за кордон, належним власнику на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 1801 11.01.2014 року, автомобілем типу: ПАСАЖИРСЬКИЙ-В ЛЕГКОВИЙ, марки: VOLKSWAGEN, модель: CADDY, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] . Довіреність видана строком на один рік та дійсна до п`ятого листопада дві тисячі двадцять другого року включно, з правом скасування довіреності, виданої в порядку передовіри та з правом виїзду за кордон та використання ТЗ за межами України та оформлення для цієї цілі відповідного свідоцтва (т. 1 а. с. 21). 02.09.2022 між ТОВ ДП УКРТРАНСАВТО (комісіонер) та [PERSON] (комітент), в особі [PERSON] , на підставі документу від 05.11.2021 р. уклали договір комісії № 8196/22/1/001242, за умовами якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу: марка, модель VOLKSWAGEN CADDY, 2009 року випуску, колір білий, VIN, № кузова (шасі, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 22.08.2022 за ціною не нижче 11 000,00 грн. (т. 1 а. с. 20). Актом технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №8196/22/1/001262 від 02.09.2022 сторони договору комісії провели огляд технічного стану, комплектності та оцінку вказаного транспортного засобу, зазначивши про задовільний технічний стан транспортного засобу (т. 1 а. с. 23). 03 вересня 2022 між суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу, та перебуває на обліку в ГСЦ МВС за реєстраційним №8196 від 13.05.2021 ТОВ ДП УКРТРАНСАВТО (продавець), який є комісіонером та діє у відповідності до п.8 Постанови КМУ №1388 від 07.09.1998р. та на підставі укладеного з власником транспортного засобу Договір комісії № 8196/22/1/001242 від 02.09.2022 з однієї сторони, та [PERSON] (покупець), укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу. За умовами договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу): марка VOLKSWAGEN модель CADDY, 2009 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) транспортного засобу 22.08.2022 (т. 1 а. с. 18). 03 вересня 2022 року Актом огляду реалізованого транспортного засобу №8196/22/000706 на підставі договору купівлі-продажу № 8196/22/001242 від 03 вересня 2022 року сторони засвідчили, що ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу марки VOLKSWAGEN CADDY, білого кольору, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] , відповідають номерам зазначеним в товарно-супровідній документації на транспортний засіб (т. 1 а. с. 24). Інформації щодо скасування чи визнання недійсними довіреностей, договорів сторонами до суду не надано. 13 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до Територіального сервісного центру (ТСЦ) № 8047 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру (РСЦ ГСЦ) МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС) для оформлення (переоформлення) купленого автомобіля на своє ім`я. 13 вересня 2022 року ТСЦ №8047 РСЦ ГСЦ МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС) своєю довідкою за №31/8047-81вх повідомив, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 13.09.2022 транспортний засіб марки VOLKSWAGEN CADDY, білого кольору, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER] , 22.08.2022 в ТСЦ №5141 РСЦ ГСЦ в Одеській області (філія ГСЦ МВС), знято з обліку для вибракування (т. 1 а. с. 17). Інших зауважень щодо комплекту поданих документів для державної реєстрації від ТСЦ №8047 РСЦ ГСЦ МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС) заявнику [PERSON] не зазначалося та до суду не надходило. Правове регулювання відносин, пов`язаних з правом власності на транспортні засоби, здійснюється на підставі положень Конституції України, Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 за №1388 (в редакції, що діяла на дату виникнення спірних відносин). У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України). Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов`язки, а й орієнтовно вказує на його зобов`язання. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані і у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим. 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11.09.97 та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Згідно статті 1 вищезазначеного протоколу, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 1 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно практики Європейського суду з прав людини «мирне володіння» означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності особи. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використовувати власність, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади. Наприклад, рішення суду Wiggins v. United Kingdom Appl. 7456/76 (1979). У пунктах 38, 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) вказано, що Суд повторює, що стаття 1 Першого протоколу, по суті, гарантує право власності і містить три окремі норми: перша норма, що сформульована у першому реченні частини першої та має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння своїм майном; друга, що міститься в другому реченні частини першої цієї статті, стосується позбавлення особи її майна і певним чином це обумовлює; третя норма, зазначена в частині другій, стосується, зокрема, права держави регулювати питання користування майном. Однак ці три норми не можна розглядати як «окремі», тобто не пов`язані між собою: друга і третя норми стосуються певних випадків втручання у право на мирне володіння майном і, отже, мають тлумачитись у світлі загального принципу, проголошеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства» від 8 липня 1986 року, п. 106, серія A, № 102). Будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (див. рішення у справі «Беєлер проти Італії» [GC], N 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I). На думку суду, виходячи із правил застосування норм статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закладених у судовій практиці Європейського суду з прав людини, у спірних правовідносинах мало місце втручання у право власності позивача на спірний транспортний засіб шляхом обмеження такого права, при цьому, «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав позивача дотримано не було, оскільки добросовісно та у встановленому законом порядку набувши право власності на транспортний засіб, позивач був обмежений у реалізації такого права шляхом відмови у державної реєстрації транспортного засобу. З врахуванням вищевикладеного та те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та номерні знаки не здані до відповідача, а знаходяться у позивача, і той факт, що позивач, є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу, беручи до уваги невизнання права позивача щодо здійснення державної реєстрації та вільного користування своїм транспортним засобом, суд доходить висновку про визнання права власності на автомобіль.

Outcome: approved