Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача\~ [PERSON] \~адвокат Лопухович\~Алла Олександрівна\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.10.2004 року виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненській області, актовий запис за № 09. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало суттєве погіршення сімейних стосунків, що призвело до їх припинення. З вересня 2024 року вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Оскільки відповідач влаштовує психологічне та фізичне насильство в сім`ї, погрожує позивачці фізичною розправою, вона зверталась до правоохоронних органів. Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.09.2024 (справа №559/3339/24) [PERSON] визнано\~винним за\~ч.1\~ст.\~173-2\~КУпАП та\~призначено стягнення\~у виді\~5\~діб адміністративного\~арешту.\~Зазначає,\~що відповідач\~змінювати свою\~поведінку не\~бажає,\~тому подальше\~спільне життя\~та збереження\~шлюбу є\~неможливим.Тому просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі. Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Лопухович Алла Олександрівна, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі та участі позивача, підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивачка примирення категорично виключає. Відповідач [PERSON] подав до суду заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про надання шестимісячного строку на примирення. Клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 274 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу не відносяться до категорії справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини п`ятої\~статті 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, позовна заява з матеріалами надсилалася належним чином, тому суд проводить розгляд справи за наявними у ній матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.10.2004 року виконавчим комітетом Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненській області, актовий запис за № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої зазначені батьками (а.с. 10). Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.09.2024 (справа №559/3339/24) [PERSON] визнано винним за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту. IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою\~статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України). Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено судом, подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам одного із сторін. Щодо вирішення клопотання відповідача про надання строку для примирення, суд виходить з наступного. Системний аналіз норм\~СК України\~вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019. Суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя. Вирішуючи клопотання відповідача про надання строку на примирення, суд враховує категоричну позицію позивачки щодо наявності підстав для розірвання шлюбу та неможливість збереження сім`ї, вчинення відповідачем психологічного та фізичного насильства та припинення фактичних сімейних відносин. Наведене свідчить про те, що надання строку для примирення [PERSON] та [PERSON] не відповідає меті цього інституту - сприяння примиренню подружжя, оскільки надає одній зі сторін можливості зловживати процесуальними правами, тому у задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення сторін необхідно відмовити. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов задовольняє. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved