Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

У грудні 2024 року позивач [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 12 грудня 2017 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1696. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, що з 12 грудня 2017 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають різні характери, між ними відсутні взаєморозуміння і довіра, наявні постійні конфлікти та недомовленості, не має наміру зберігати шлюб, вважає, що строк на примирення не потрібен, а шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 25.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача до позовної заяви додав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовільнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини не явки суду не повідомила, заяв та клопотань не подавала. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, місце і час судового засідання, у судове засідання не з`явився повторно, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Сторони по справі з 12 грудня 2017 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1696. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8). Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.06.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.7). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали припинення шлюбно-сімейних відносин, відсутність у сторін взаєморозуміння, припинення ведення спільного господарства, між сторонами втрачене почуття любові та поваги, примирення між сторонами неможливе. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved