Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява, подана представником позивача адвокатом Канюк Я.Ю.. Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказує, що відповідачка є власницею нежитлових приміщень за №21 та [ADDRESS] . Позивач ОСББ «Ірпінь Парк» здійснює утримання та обслуговування будинку, яким було укладено договори з виконавцями надання житлових послуг. Відповідним рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку було затверджено кошторис на 2020 рік та встановлено розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 6,27 грн за метр квадратний для власників квартир та/або нежитлових приміщень з першого по десятий поверхи та 5,73 грн. за метр квадратний для власників квартир та/або нежитлових приміщень в цокольному поверсі та підвалі. В 2024 році рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку було затверджено кошторис на 2024 рік та встановлено розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території для квартир і кладовок у під`їзді в розмірі 11,39 грн за метр квадратний, розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території для нежитлових приміщень та підвалів 10,95 грн. за метр квадратний, розмір внеску в ремонтний фонд для власників усіх видів приміщень становить 2,50 за метр квадратний. Додав, що рішення щодо зміни розміру внесків на 2021-2024 роки не приймалось, тому продовжували діяти попередні тарифи Зазначив, що боржником належним чином не виконувались зобов`язання своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, внаслідок чого у [PERSON] утворилась заборгованість з внесків на утримання будинку, прибудинкової території та внеску в ремонтний фонд на загальну суму в розмірі 5\~147,24 грн., з яких 2573,62 за приміщення №21 та 2573,62 грн. за приміщення №22. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із внесків на утримання будинку, прибудинкової території та внеску в ремонтний фонд в розмірі 5\~147,24 грн, разом з понесеним судовими витратами. Ухвалою суду від 17.12.2024 року провадження по справі було відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини 8\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло. 13.01.2025 року від представника відповідача адвоката Українцевої К.Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідачка дійсно є власником нежитлових приміщень за №21, та 22, за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що відповідачка в даному будинку фактично не проживає та перебуває поза межами України, що суттєво впливає на її змогу отримувати інформації від інших співвласників щодо прийнятих загальними зборами рішень. Вказала, що протоком №4, складеним 27.01.2020 року, не відповідає вимогам ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції, чинній на момент прийняття рішення, оскільки таке затверджено не «загальними зборами співвласників», а «зборами співвласників». Додала, що про існування даного рішення їй не було відомо до ознайомлення з матеріалами даної справи, відповідача не було повідомлено про час, дату та місце проведення зборів, позивачем не надано статуту об`єднання, для встановлення способів повідомлення співвласників про прийняті рішення, передбачені установчим документом. Також позивачем не надано порядку сплати внесків і платежів співвласників, відрахувань до резервного та ремонтного фондів, який також був затверджений протоколом №4. Зазначила, що протокол №1 від 29.04.2024 року, яким затверджено щомісячну сплату членських внесків у період з травня по грудень 2024 не відповідає вимогам ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», оскільки у відповідності до ч.9 статті 10 цього Закону до компетенції загальних зборів об`єднання відноситься, серед іншого, визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників, та в чинному законодавстві не закріплено поняття «членського внеску» та обов`язку його сплати співвласниками. Звернула увагу на те, що позивач просить стягнути борг з 2019 по 2024 рік, при цьому надає договори, укладені з третіми особами лише за 2024 рік. Доказом обслуговування будинку до 2024 року є лише договір про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 22.07.2019 року. Вказала, що вимога про стягнення внесків за утримання прибудинкової території є незаконними, оскільки відсутня належним чином оформлена містобудівна та землевпорядна документація стосовно прибудинкової території ОСББ, відповідно нарахування за її утримання є безпідставними. Просила застосувати строки позовної давності, оскільки звернення до суду у грудні 2024 року мало місце через 5 років після виникнення заборгованості, та відмовити в задоволенні позову. 20.01.2025 року від представника позивача адвоката Канюк Я.Ю. надійшла відповідь на відзив, в якому вказав, що рішення №4 від 27.01.2020 та протокол №1 від 29.09.2024 року загальних зборів про затвердження розміру внеску на утримання будинку є чинними, не скасованими в судовому порядку, у зв`язку з чим відповідач зобов`язана їх виконувати. Незначні описки у вищевказаних рішеннях не впливають на їх чинність та обов`язковість виконання, при їх прийнятті голосували власники, які володіють понад 50% загальної площі всіх приміщень багатоквартирного будинку, та в силу ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», як і в редакції чинній на момент прийняття рішення №4 від 27.01.2020 року, так і в діючій редакції, такі рішення вважаються прийнятими. Вказав, що необізнаність, та той факт, що власник не проживає за місцем знаходження власності, не звільняє від обов`язку сплати внесків. Зазначив, що у зв`язку з дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, введенням на території України воєнного стану, та з урахуванням п.п.12, 19 Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, строк звернення до суду з даним позовом не пропущено, позовна давність за заявленими вимогами не сплила. Просив задовольнити позов у повному обсязі 27.01.2025 року адвокат Українцева К.С., яка діє від імені та в інтересах відповідача, подала до суду заперечення на відповідь на відзив, вказала, що було порушено процедуру оприлюднення протоколів про встановлення розміру внесків і платежів. Акцентувала увагу на тому, що відповідач не знала та не могла знати про встановлені розміри внесків та платежів, оскільки ОСББ не тільки не повідомило її про прийняті рішення, які оформленні протоколами №4 та №1, а і не направило претензії щодо сплати боргу. Звернула увагу, що надано лише редакцію статуту від 16.12.2023 року, через що неможливо надати оцінку відповідності дій позивача вимогам статуту, який діяв до 16.12.2023 року, у період прийняття протоколу №4. Зазначила, що невідомо яким чином формуються та направляються квитанції про сплату внесків та строки їх оплати, оскільки не надано порядку їх сплати, який був затверджений протоколом №4. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~ не здійснювалось. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті\~178 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідачу на праві приватної власності належить нежитлове приміщення №21 загальною площею 6,3 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, у відповідача у приватній власності перебуває нежитлове приміщення №22, загальною площею 6,3 кв.м., що розташоване за вказаною адресою. Право власності на вказані об`єкти нерухомого майна зареєстровані за [PERSON] з 13.04.2018 року. Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: [ADDRESS] №4 від 12 січня 2020 року затверджено кошторис витрат об`єднання на 2020 рік, відповідно до якого розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території та фонд поточного ремонту в розмірі 6,27 грн за метр квадратний площі приміщення, що належать співвласникові квартир та/або нежитлової приміщень з першого по десятий поверхи та 5,73 грн. за метр квадратний площі приміщення, що належать співвласникові квартир та/або нежитлової приміщень з в цокольному поверсі та підвалі. За проголосувало 54,75% власників. Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформленим протоколом №1 від 29.04.2024 року, встановлено розмір щомісячного членського внеску на утримання будинку та прибудинкової території для квартир і кладовок у під`їзді в розмірі 11,39 грн за метр квадратний, розмір щомісячного членського внеску на утримання будинку та прибудинкової території для комерційних нежитлових приміщень і підвалів в розмірі 10,95 грн. за метр квадратний та розмір щомісячного членського внеску в ремонтний фонд для власників усіх видів приміщень в розмірі 2,50 грн. за метр квадратний. За проголосувало 54,75% власників. Зі свого боку ОСББ укладено відповідні договори з «Управлінням житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради про надання послуг з управління побутовими відходами №789 від 01.07.2024 року, із Приватним акціонерним товариством «Отіс» про надання послуг з обслуговування ліфтів «№D24M1962 від 22.07.2019 року та додаткову угоду до договору про надання послуг з обслуговування ліфтів від 29.02.2024 року. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати внесків [PERSON] за період з грудня 2019 року по грудень 2024 року була нарахована заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за нежитлове приміщення №21 в розмірі 2573,62 грн., та за нежитлове приміщення №22 в розмірі 2573,32 грн.. Отже, заборгованість відповідачу нарахована виходячи із загальної площі нежитлового приміщення №21 (6,3 кв.м.) та нежитлового приміщення №22 (6,3 кв.м.), які розташовані за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням встановлених рішенням загальних зборів ОСББ «Ірпінь Парк» кошторисів на 2020-2024 роки. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За приписами статті 2 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно частини 4 ст.2 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 5 Закону України\~"Про житлово-комунальні послуги"\~визначено, що до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком включає: забезпечення\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~якщо прибудинкова\~територія,\~за даними\~Державного земельного\~кадастру,\~знаходиться у\~власності або\~користуванні співвласників\~багатоквартирного будинку\~відповідно до\~вимог законодавства,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; Згідно з ч.1\~ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пунктом 10 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. За приписами статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду Статтею 15 цього закону визначені обов`язки співвласника, серед яких співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно ст.16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (частина 2 ст.21 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"). Відповідно до\~статті 17\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» для\~забезпечення виконання\~власниками приміщень\~своїх обов`язків\~об`єднання\~має право\~вимагати від\~співвласників своєчасної\~та у\~повному обсязі\~сплати всіх\~встановлених цим\~Законом та\~статутом об`єднання\~внесків і\~платежів,\~у тому\~числі відрахувань\~до резервного\~та ремонтного\~фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. За приписами статті 20 цього Закону частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності Згідно положень ст.22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом\~України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Щодо твердження представника відповідача, стосовно невідповідності протоколу №4 складеного 27.01.2020 року вимогам законодавства, діючим на момент його затвердження, відсутністю статуту на підтвердження дій ОСББ «Ірпінь Парк» вимогам установчих документів, порушенням процедури оприлюднення протоколів про встановлення розміру внесків і платежів суд зазначає наступне. Так, відповідно до статті 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», в редакції, діючій станом на 27.01.2020 року, органами управління об`єднання є загальні збори\~співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх\~співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане\~співвласникам\~під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів\~співвласників\~відноситься затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку\~сплати,\~переліку та\~розмірів внесків\~і платежів\~співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт\~багатоквартирного будинку\~або про зведення господарських споруд; Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників. Частина 11 статті 10 цього Закону визначає, що Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Абзацом 2 частини 12 статті 10 цього Закону передбачено, що рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо). Якщо одна особа є власником квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо), рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників усіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо). Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27 серпня 2003 року №141 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2003 року за №1155/8476 затверджено Типовий статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та Типовий договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя. Так, відповідно до розділу ІІІ вказаного наказу Органами управління об`єднання є\~загальні\~збори\~співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є\~загальні\~збори.\~Загальні\~збори\~вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання.\~ До виключної компетенції\~загальних\~зборів\~належить, серед іншого і затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту. Таким чином суд приходить до переконання, що Рішення, оформлене протоколом №1 від 29.04.2024 року зборів співвласників багатоквартирного будинку, прийнято у межах виключної компетенції загальних зборів\~співвласників, передбаченої статутом об`єднання, та у відповідності до діючого законодавства, на момент його\~прийняття. Отже, рішення, затверджене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку №4 від 12 січня 2020 року було чинним, тобто співвласники ОСББ реалізували своє право і прийняли рішення, яким в тому числі затвердили і розміри внесків та порядок їх сплати. Неточності в тексті протоколу, на які посилається представник відповідача, щодо затвердження рішення «зборами співвласників», а не «загальними зборами співвласників», суд розцінює як формальну технічну помилку при виготовлені його тексту. Вказане стосується і прийнятого рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлене протоколом №1 від 29.04.2024 року, щодо встановлення розміру щомісячних «членських внесків», а не просто «внесків», як то зазначено в ч.9 ст.10 ЗУ ««Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в діючий редакції, суд також розцінює як формальність при виготовлені тексту, яка не змінює суті прийнятого загальними зборами співвласників рішення, не спотворює його суті та змісту, та, відповідно не позбавляє відповідача обов`язку щодо сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території своєчасно та у повному обсязі. Суду не надано доказів того, що вищевказані рішення оскаржувались чи визнавалось недійсним. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність відповідно до ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України №530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Тобто, строк позовної давності в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. Крім того 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.05.2022 року відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19 за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, згідно п.п.12, 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, були продовжені на строк дії карантину та на строк дії воєнного стану. У постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61- 5238св22) Верховний Суд зазначив про те, що у пункті 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540 - ІХ перелічені всі статті Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року. Вказана позиція узгоджується і з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 06 травня 2021 року у справі № 903/323/20. Згідно ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно положень ст.ст.12,\~13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ч.1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч.1-4, 8\~ст.83 ЦПК України\~визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ірпінь парк» підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. та документально підтверджені позивачем понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 3\~300,00 грн..

Outcome: approved