Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 19.10.2023 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1289-4622 (надалі кредитний договір). Для підписання кредитного договору №1289-4622 від 19.10.2023 року, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4199. Відповідно до умов цього кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 15000 грн., строк кредитування - 300 днів; базовий період 20 днів; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Базовий період проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Вказував, що додатковою угодою №1 від 22.10.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1289-4622 від 19.10.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3000 гривень. Зазначив, що [PERSON] в загальній кількості 3 рази оформлював кредитні відносини з Позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Однак, відповідач порушив умови договору і в кінцевому підсумку не повернув у повному обсязі позивачу кредит, а також не виконав інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за цим договором навіть після спливу строку, встановленого у кредитному договорі, внаслідок чого станом на 17.12.2024 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 177975 грн. 00 коп., яка складається з наступного:\~18000 грн.\~ 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 159975 грн. 00 коп. -\~прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Повідомив, що Товариством було прийнято рішення про можливість застосування до [PERSON] програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс» а саме часткового списання заборгованості [PERSON] за нарахованими процентами у сумі 87975 гривень за умови погашення [PERSON] решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 90\~000 гривень. Після цього дію кредитного договору буде припинено у зв`язку з частковим прощенням боргу. На підставі вказаного, просить стягнути з [PERSON] не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом 18 000 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами 72\~000 гривень, що разом становить 90 000 гривень. Ухвалою суду від 24.01.2025 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 10.02.2025 року позовні вимоги визнав частково. Пояснив суду, що дійсно в 2023 році між ним та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було укладено кредитний договір і він отримав кредитні кошти у розмірі 15000 гривень. Через декілька днів він уклав додаткову угоду на отримання ще 3000 гривень. Кредитні кошти не повернув, оскільки не працевлаштований та доходу не отримує. Відсоткова ставка мала бути 2,5%, а не 3,5%, як це вказано в розрахунку заборгованості. У судове засідання 05.03.2025 року відповідач не з`явився. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи в його відсутності. Подані раніше пояснення підтримав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України. Як було встановлено судом, 19.10.2023 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1289-4622 (а.с.11-17). Кредитний договір відповідачем підписаний електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А4199. Відповідно до п. 2.2 укладеного між сторонами договору, кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далікредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п 2.4. договору). Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту: 15000 гривень (п. 4.1. договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою.) (п. 4.10 договору). Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 13.08.2024 року (п.4.12 Договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 626 відсотків (п.4.13 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 150000 гривень (п.4.14 Договору). Додатковою угодою від 22.10.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1289-4622 від 19.10.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3000 гривень(а.с.43). Вказана додаткова угода також підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6090. Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту №1289-4622 від 19.10.2023 року за допомогою системи LiqPay здійснено два платежі: платіж 2380908458 від 19.10.2023 року на платіжну картку [NUMBER] , тип операції: видача кредиту на суму 15000 гривень та платіж №2381848450 від 22.10.2023 року на платіжну картку [NUMBER] , тип операції: добор по кредиту на суму 3000 гривень (а.с.18). В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що у зв`язку з порушенням позичальником кредитних зобов`язань утворилася кредитна заборгованість, у розмірі, що на 17.12.2024 року становить 177975 гривень, яка складається з: 18 000 гривень\~прострочена заборгованість за кредитом; 159975 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». За правилом частини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідності до вимог ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" позичальнику\~ [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор A4199, для підписання кредитного договору №1289-4622 від 19.10.2023 року. Таким чином, судом встановлено, що електронний кредитний договір [PERSON] підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідетифікатором А4199. Відповідач на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-повідомлення, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору. [PERSON] був повністю ознайомлений з умовами кредитного договору до його підписання, інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу. З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, кредитний договір не міг бути укладений сторонами, вказаний правочин відповідно до Закону за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача. Стосовно доводів відповідача про неправомірність нарахування процентів, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В укладеному між сторонами кредитному договорі сторони узгодили такі розміри процентних ставок: стандартна ставка\~3,00 % в день, знижена ставка\~2,50 % в день. Базовий період складає 20 календарних днів. Дата видачі кредиту 19.10.2023 року. Дата повернення кредиту 13.08.2024 року. Суд враховує, що частиною п`ятою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~(в редакції, яка діяла на час подання позову) передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~була доповнена частиною п`ятою згідно із\~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~№3498-IX\~від 22.11.2023 року. Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~№3498-IX\~від 22.11.2023 року \~набрав чинності 24 грудня 2023 року. Згідно з частиною 5\~статті 94 Конституції України\~закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5\~розділу І цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем вбачається, що з 19.10.2023 року по 07.11.2023 року (включно) відповідачу, на підставі п. 10.1. кредитного договору, нараховувалась знижена ставка 2,5 %, а з 08.11.2023 року по 13.08.2024 року (включно) було застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю. Таким чином, згідно вказаного розрахунку заборгованість відповідача становить 177975 грн. 00 коп., яка складається з наступного:\~18000 грн.\~ 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 159975 грн. 00 коп. -\~прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Заборгованість за відсотками нарахована позивачем в межах дії кредитного договору до 13.08.2024 року. Однак, при зверненні до суду ТОВ «Укр Кредит Фінанс» повідомило, що кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 87975 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у сумі 90000 гривень. Таким чином заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 72000 гривень. Здійснюючи розрахунок заборгованості за відсотками, із дотриманням вимог п.17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~ судом було встановлено, що сума заборгованості за перерахованими відсотками вища (117315 гривень) ніж просить стягнути позивач (72000 гривень). Тому, з відповідача підлягає стягненню прострочена заборгованість за нарахованими процентами у заявленому позивачем розмірі у сумі 72000 гривень. Таким чином, кредитодавець ТОВ\~«Укр кредит фінанс»\~відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved