Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

27 листопада 2024 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» (далі - позивач) через свого представника - адвоката Титаренка Владислава Володимировича звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором № 010/31054/82/909081 від 02.10.2020 року в сумі 39\~933,57 грн, судові витрати в розмірі 3\~028,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1\~400,00 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 02.10.2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та клієнтом, яким є [PERSON] , було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/31054/82/909081, відповідно до якого кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 33 000,00 грн, з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500 000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, проценти, в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована, становить 48 % річних. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 010/31054/82/909081 від 02.10.2020 року підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості відповідно до умов договору та сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.12.2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ \~«ФК «СІТІ\~ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 року, ТОВ «ФК\~«СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитним договором № 010/31054/82/909081 від 02.10.2020 року, укладеним між позичальником та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить: 39 933,57 грн, з яких: - 35 018,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; - 3 603,77 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; - 1 311,80 грн - сума заборгованості за відсотками. Позивач посилався на те, що після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Проте, станом на дату подачі позову вказана досудова вимога відповідачем в повному обсязі не виконана, у зв`язку з чим ТОВ \~«ФК «СІТІ\~ФІНАНС» змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області відзив на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву у якій просить розглянути справу без його участі, просить суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився; відзив на позовну заяву не подавав; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Копія ухвали суду та судові повістки про виклик направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, повернулись з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими. Отже, суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші клопотання та заяви від відповідача суду також не надійшли. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і представник позивача не заперечує проти порядку заочного розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить такого висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 жовтня 2020 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та відповідач [PERSON] уклали заяву-договір про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/31054/82/909081, відповідно до якого відкрито картковий рахунок в гривні на ім`я клієнта, випущено та надано Клієнту ПК, та забезпечено проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням ПК або її (їх) реквізитів відповідно до правил Платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб, зокрема на таких умовах: Тарифна модень «Кредитна картка «100 днів», ПК: MasterCard «100 днів», ПІБ на ПК MUDRYY VITALIY; мобільний банкінг 0685991326. Розмір Поточного ліміту на дату початку кредитування 33000 грн, строк кредиту 48 місяців, процентна ставка фіксована 48 % річних, процентна ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001%. Відповідно до розписки про отримання картки [PERSON] отримав 02.10.2020 платіжну картку [NUMBER] , номер якої вказано також в заяві про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/31054/82/909081. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 010/31054/82/909081 від 02.10.2020 року підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. 20.12.2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ \~«ФК «СІТІ\~ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 28-32). Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 року, ТОВ «ФК\~«СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитним договором № 010/31054/82/909081 від 02.10.2020 року, укладеним між позичальником [PERSON] та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить: 39 933,57 грн, з яких: 35 018,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 3 603,77 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1 311,80 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 25-27). Крім того, згідно з розрахунком заборгованості по картковому кредиту за договором 010/31054/82/909081 від 02.10.2020 року загальна заборгованість станом на 23.05.2023 року становить 39\~933,57 грн, з них: 35 018,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 3 603,77 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом; 1 311,80 грн - заборгованість за відсотками; 0,00 грн - заборгованість по штрафу (а. с. 23-24). Встановлено, що 21.05.2024 року за вих. № 1-106144 позивач звертався до відповідача з письмовою досудовою вимогою про виконання зобов`язань за договором кредиту, заборгованість за яким становить 39\~933,57 грн (а. с. 37). Оскільки [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», як новий кредитор, звернулося до суду з даними позовом про стягнення заборгованості в розмірі, визначеному попереднім кредитодавцем. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Всупереч умов укладеного кредитного договору № 010/31054/82/909081 від 02.10.2020 року, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки і на умовах, передбачених договором, відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-57-F. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір, укладений між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором, а також укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» договір відступлення права вимоги у встановленому законом порядку недійсними не визнані, тобто в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірними договорами. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 39 933,57 грн, який не спростований відповідачем. Суд вважає, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, який наданий позивачем, є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості та підтверджується випискою по рахунку. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн, а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Окрім заборгованості за кредитним договором, позивач також просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1 400,00 грн. З огляду на це, суд вважає за необхідне зазначити, що до витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, розподіляються між сторонами також на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи позивачем, зокрема, долучено: копію договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року, укладеного позивачем з адвокатом Титаренко В.В.; копію додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року; копію замовлення № 702 до договору про надання правничої допомоги від 30.08.2024 року; копію акту виконаних робіт (надання послуг) до замовлення № 702 до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року № 14/06/2023, яка складається з: аналізу судової практики та законодавства - 400,00 грн, аналізу матеріалів отриманих від клієнти за кредитним договором № 010/31054/82/909081 - 400,00 грн, підготовки позовної заяви до суду з додатками до неї, відправлення пакету документів до суду - 600,00 грн; копію платіжної інструкції № 2072 від 02.09.2024 на суму 1 400,00 грн; копію ордеру № 1749707 від 16.11.2024 року; копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю (а. с. 42-50). З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400,00 гривень.

Outcome: approved