Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про скасування арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно свідоцтва про право власності від 29.11.2011, виданого Департаментом комунального господарства, транспорту і зв`язку, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: чоловіку і дочці у рівних долях, свідоцтво видане згідно розпорядження міського голови від 14.11.2011 № 625-р. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 384747439 від 28.06.2024 встановлено, що відомості про право власності на квартиру внесено 06.12.2011 на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 29.11.2011 Департаменту комунального господарства, транспорту і зв`язку, та власниками на праві приватної власності в частці по 1/3 є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачка зазначає, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] . Під час оформлення спадщини державний нотаріус повідомила її, що 10.11.2009 за № 9229441 було здійснено реєстрацію арешту нерухомого майна, реєстратором Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду б/н від 29.10.2009 у цивільній справі № 2-1956/2009 (№ 2-401/10, № 0907/6-129/2011), за позовом [PERSON] до Івано-Франківського міськвиконкому, Івано-Франківської ОДА про надання житла. 05.02.2009 [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області суду із позовною заявою, у якій просив зобов`язати Івано-Франківський міськвиконком надати йому двокімнатну квартиру [ADDRESS] та заявою про забезпечення позову. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2009 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . В межах такого позову неодноразово подавались заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка була предметом позовних вимог і за ухвалою суду було накладено такий арешт. 27.05.2009 [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог та заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2009 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . 27.10.2009 [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог від 26.10.2009, у якій просив зобов`язати Івано-Франківський міськвиконком надати йому двокімнатну квартиру [ADDRESS] , та заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт вищевказану квартиру. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.10.2009 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] до вирішення справи по суті. У заяві [PERSON] про уточнення позовних вимог від 02.02.2010 зазначено, що в заяві про уточнення позовних вимог від 26.10.2009 допущено помилку та вказано інший номер квартири, просив зобов`язати Івано-Франківський міськвиконком надати йому одну трьох кімнатну квартиру [ADDRESS] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.02.2010, справа № 2-401/2010, позов [PERSON] до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської ОДА, головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської ОДА про зобов`язання надати житло задоволено. Зобов`язано виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради надати [PERSON] складом сім`ї 5 осіб трьох кімнатну квартиру [ADDRESS] , яке ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.04.2010 залишено без змін. Зазначено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.08.2010, справа № 6-129/2010, змінено спосіб і порядок виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.02.2010, яку ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.11.2010 залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2011 у Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.08.2010 та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.11.2010 скасовано, направлено справу на новий розгляд. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2012, справа № 0907/7532/2012, затверджено мирову угоду укладену між стягувачем [PERSON] та боржником виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради в особі міського голови на таких умовах: стягувач відмовляється від примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.02.2010 у справі № 2-401/2010 про надання йому квартири [ADDRESS] ; боржник після отримання ордеру виданого Угорницькою сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Угорницької сільської ради та витягу з протоколу засідання громадської житлової комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради від 31.05.2012 надає стягувану двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Всі вищевказані обставини встановлені досліджувались і були встановлені в рішенні Івано-Франківського міського суду від 20.12.2024 року у справі № 344/12451/24. У вказаній справі суд відмовив їй у задоволенні позову про скасування арешту з причин того, що позов заявлено не до належного відповідача, яким має бути [PERSON] , як особа, за матеріально правовими вимогами якої, був накладений арешт на спірне майно. З огляду на вищезазначене, позовними вимогами [PERSON] просить скасувати арешт з квартири [ADDRESS] , накладений 10.11.2009р реєстратором Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 29.10.2009р. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 9229441. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував стосовно задоволення позову. Від Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. Представник третьої особи - Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не прибув у судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 4 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності від 29.11.2011, виданого Департаментом комунального господарства, транспорту і зв`язку, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] чоловіку, [PERSON] дочці, в рівних долях, свідоцтво видане згідно розпорядження міського голови від 14.11.2011 № 625-р. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 384747439 від 28.06.2024 встановлено, що відомості про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] внесено 06.12.2011 на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 29.11.2011 Департаменту комунального господарства, транспорту і зв`язку, та власниками на праві приватної власності в частці по 1/3 є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 10.11.2009 за № 9229441 зареєстровано арешт нерухомого майна, реєстратором Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду б/н від 29.10.2009. Відповідно до свідоцтва про смерть від 22.03.2021, серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] помер. Згідно витягу з реєстру про одруження, виданого Міністерством юстиції кантону Валіс, перекладеного з німецької мови, дата одруження 11.07.2008, місце реєстрації одруження Зермат, прізвище, ім`я дружини перед одруженням [PERSON] , дата народження дружини [INFO] , прізвище дружини після одруження [PERSON] . Як встановлено під час розгляду справи, 05.02.2009 [PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області суду із позовною заявою, в якій просив зобов`язати Івано-Франківський міськвиконком надати йому двокімнатну квартиру [ADDRESS] , та заявою про забезпечення позову. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2009 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . В межах такого позову, неодноразово подавались заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка була предметом позовних вимог, і за ухвалою суду було накладено такий арешт. 27.05.2009 [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, та заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2009 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . 27.10.2009 [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог від 26.10.2009, в якій просив зобов`язати Івано-Франківський міськвиконком надати йому двокімнатну квартиру [ADDRESS] , та заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт вищевказану квартиру. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.10.2009 накладено арешт на квартиру [ADDRESS] до вирішення справи по суті. У заяві [PERSON] про уточнення позовних вимог від 02.02.2010 зазначено, що в заяві про уточнення позовних вимог від 26.10.2009 допущено помилку та вказано інший номер квартири, просив зобов`язати Івано-Франківський міськвиконком надати йому одну трьох кімнатну квартиру [ADDRESS] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.02.2010, справа №2-401/2010р., позов [PERSON] до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської ОДА, головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської ОДА про зобов`язання надати житло задоволено. Зобов`язано виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради надати [PERSON] складом сім`ї 5 осіб трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , яке ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.04.2010 залишено без змін. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.08.2010, справа № 6-129/2010, змінено спосіб і порядок виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.02.2010, яку ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.11.2010 залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2011 у Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.08.2010 та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.11.2010 скасовано, направлено справу на новий розгляд. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.07.2012, справа № 0907/7532/2012 року, затверджено мирову угоду укладену між стягувачем [PERSON] та боржником виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради в особі міського голови на таких умовах: стягував відмовляється від примусового виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.02.2010 у справі № 2-401/2010 про надання йому квартири [ADDRESS] ; боржник після отримання ордеру виданого Угорницькою сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Угорницької сільської ради та витягу з протоколу засідання громадської житлової комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради від 31.05.2012 надає стягувачу двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вищевказані обставини встановлені досліджувались і були встановлені у рішенні Івано-Франківського міського суду від 20.12.2024 у справі № 344/12451/24.\~ Як вбачається, суд у справі 344/12451/24 відмовив [PERSON] у задоволенні позову про скасування арешту з причин того, що позов заявлено не до належного відповідача, яким має бути [PERSON] , як особа, за матеріально правовими вимогами якої, був накладений арешт на спірне майно. Даний позов закладений позивачкою до відповідача [PERSON] . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього ж Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другоюстатті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 2 постанови від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, вимоги сторони виконавчого провадження про звільнення майна з-під арешту розглядається в порядку, передбаченому для розгляду скарг на дії виконавця. Інші особи, які не є учасниками виконавчого провадження та є власниками або володільцями майна, можуть заявити свої вимоги про звільнення майна з-під арешту в порядку позовного провадження. Як встановлено судом, накладення арешту на нерухоме майно [PERSON] порушує право позивачки на розпорядження належним їй майном. Відтак позовні вимоги про скасування арешту майна є підставними. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved