Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

30.12.2024 позивач через адвоката Новика М.С. засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] \~у порядку зворотної вимоги (регресу) суму збитків у розмірі 55\~239,32 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 09.10.2021 сталось затоплення квартири [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належить [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.10.2024 у цивільній справі № 750/8636/24 позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] : 39\~046,00 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири; 5\~000,00 грн у відшкодування моральної шкоди; 6\~038,40 грн у відшкодування витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи; 1\~198,12 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 3\~956,80 грн витрат на правничу допомогу. 04.11.2024 [PERSON] сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 55\~239,32 грн на виконання вищевказаного рішення суду. Однак, уважаючи, що залиття квартири відбулося через неякісно виконані [PERSON] ремонтні роботи за договором підряду, указана сума має бути відшкодована в якості збитків на користь [PERSON] у порядку регресу. Ухвалою судді від 03.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 10.02.2025. 20.01.2025 представник відповідачки адвокат Баранов О.В. подав відзив, у якому позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Зазначив, що в акті про залиття квартири встановлено, що причиною залиття, яке трапилось в системі холодного водопостачання, є ймовірна негерметичність з`єднання водяної труби в квартирі [ADDRESS] , проте не встановлено вини відповідачки в проведенні робіт по з`єднанню водяної труби у вказаній квартирі, а також безпосередній причинний зв`язок між замоканням стіни у помешканні позивача та наслідками робіт, які здійснювалися в квартирі позивача. 10.02.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Супруна О.П. у відпустці; судове засідання відкладено на 12.03.2025. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідачки позов не визнав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2023 у цивільній справі № 750/3891/22, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду 09.05.2024, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири; стягнуто з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000,00 грн та витрати за проведення судової експертизи в розмірі 13\~382,88 грн (а.с. 11-17, 18-22). Так, актом про залиття квартири від 13.10.2021 засвідчено, що 09.10.2021 в будинку [ADDRESS] трапилось залиття, яке виразилося в наявності замокання та декількох підтікань води на стінах і стелі у другому санвузлі, що призвело до пошкодження матеріалів стелі (гіпсокартон, фарба) та матеріалів стіни (декоративна штукатурка-мікроцемент). Причиною залиття, що трапилась в системі холодного водопостачання, є ймовірна негерметичність з`єднання водяної труби в квартирі [ADDRESS] . За висновками і рекомендаціями комісії власнику квартири [ADDRESS] рекомендовано виявити та усунути негерметичність з`єднання трубопроводів в санвузлі. З даним актом ознайомлено власників квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . 01.11.2021 ФОП [PERSON] складено лист зобов`язання, в якому зазначено, що виконання нею ремонтно-будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] протягом вересня 2021 року призвело до затоплення розташованої нижче квартири [ADDRESS] . Зазначено про зобов`язання відновити наслідки затоплення до початкового стану. За змістом претензії-вимоги 09.11.2021 [PERSON] \~вимагав від ФОП [PERSON] складання Акта про дефекти ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] ; усунення недоліків щодо виконання вузла з`єднання водопровідних труб при підйомі на стіну санвузла квартири [ADDRESS] протягом 3 календарних днів за власний рахунок; усунення за власний рахунок наслідків таких неякісно виконаних робіт шляхом повної матеріальної компенсації власнику квартири [ADDRESS] вартості за затоплені будівельні матеріали (які були в первинному вигляді, без наслідків затоплення) та оплату за виконання робіт по ремонту наслідків затоплення в повному обсязі протягом 20 календарних днів, додатком додано Акт про залиття квартири [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта № ЧК-822/03-16/21 будівельно-технічного дослідження від 15.12.2021, проведеного за заявою [PERSON] , вартість матеріальної шкоди, завданої приміщенню ванної кімнати в квартирі [ADDRESS] , внаслідок залиття, що сталося 09.10.2021 становить 39\~046,00 грн з ПДВ. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.10.2024 у цивільній справі № 750/8636/24, яке набрало законної сили 08.11.2024, позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 39\~046,00 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири; 5\~000,00 грн у відшкодування моральної шкоди; 6\~038,40 грн у відшкодування витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи, 1\~198,12 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 3\~956,80 грн витрат на правничу допомогу (а.с. 23-25). Із копії платіжної інструкції від № 0.0.3984804279.1 убачається, що 04.11.2024 [PERSON] перевів на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти у сумі 55\~239,32 грн; призначення платежу «сплата боргу за рішенням суду від 08.10.2024 по справі № 750/8636/24» (а.с. 26). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] на а.с. 42). Позивач зазначає, що залиття квартири відбулося через неякісно виконані ремонтні роботи виконавцем фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а тому вищевказана сума має бути відшкодована відповідачкою в якості збитків на його користь у порядку регресу. За змістом\~частини першої,\~пункту 8\~частини другої\~статті 16\~Цивільного кодексу\~України (далі\~за текстом\~ ЦК\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з частинами першою-третьою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Необхідною умовою відповідальності за заподіяння шкоди, є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. Відповідальність за наслідки, що наступили, можлива лише тоді, коли ці наслідки були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотив, але не причина наслідків, що наступили. Для встановлення існування причинного зв`язку слід довести, що: 1) протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків; 2) шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи-заподіювача шкоди. Обов`язковою умовою виникнення деліктних зобов`язань є причинно-наслідковий зв`язок між діями особи і заподіянням шкоди. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавача, а викликана якимись іншими обставинами. Відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для встановлення існування причинного зв`язку необхідно довести, що протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків, шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи - заподіювача шкоди. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди по винні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вказані висновки в частині необхідності встановлення винної особи та безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду та цієї шкодою. Згідно з частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 77 - 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові\~від 09.05.2024\~у цивільній\~справі №\~750/3891/22 Чернігівський апеляційний\~суд зробив висновок, що «акт про залиття квартири від 13 жовтня 2021 року свідчить про те, що ймовірно причиною залиття квартири [ADDRESS] являється негерметичність з`єднання водяної труби в квартирі [ADDRESS] , але наведеним актом не встановлено вину ФОП [PERSON] у проведенні робіт по з`єднанню водяної труби в квартирі [ADDRESS] , причинний зв`язок між замоканням стіни у квартирі позивача та наслідками роботи ФОП [PERSON] , які проводилися в квартирі [ADDRESS] . Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що висновком судової будівельно-технічної експертизи від 09 листопада 2023 року встановлено, що характер і місце розташування пошкоджень оздоблювальних покриттів конструкцій свідчить про те, що такі пошкодження утворилися внаслідок залиття з вище розташованих конструкцій будинку, тобто, причиною намокання і пошкодження стін та стелі приміщення ванної квартири [ADDRESS] , є втрата герметичності системи холодного водопостачання під час проведення ремонтно-будівельних робіт у приміщенні ванної, розташованої на п`ятому поверсі у квартирі [ADDRESS] , над ванною квартири [ADDRESS] . Указаним висновком вину ФОП [PERSON] по проведенню робіт по герметичності системи холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] також не встановлено. Відповідно до пункту 8.9 договору підряду № 20035 від 16.10.2020 ФОП [PERSON] не зобов`язана нести відповідальність за затоплення приміщення та інших об`єктів не з її вини, що повністю узгоджується з положеннями частини другої статті 1172 ЦК України. Колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що вина ФОП [PERSON] у залитті квартири позивача підтверджується листом-зобов`язанням від 01 листопада 2021 року. Апеляційний суд виходить з того, за умовами пунктів 4.2-4.3 договору підряду № 20035, укладеного 16 жовтня 2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , виконавець зобов`язується у разі неякісного виконання робіт, на основі письмової претензії замовника скласти Акт про дефекти, в якому вказати повний перелік браку та терміни їх виправлення, за свій рахунок виправити всі недоліки згідно з Актом про дефекти в узгоджений термін. Матеріали цієї справи не містять доказів складання Акту про дефекти приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У справі відсутні також докази направлення [PERSON] та відповідно отримання відповідачкою претензії-вимоги від 09 листопада 2021 року. За змістом ст. 81 ЦПК України доказування (а отже і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. Зазначене у сукупності спростовує твердження позивача про те, що відповідно до ст. 1166 ЦК України саме ФОП [PERSON] повинна нести відповідальність за завдану шкоду». Нових доказів неправомірної поведінки ФОП [PERSON] , крім досліджених судами першої та апеляційної інстанції в справі № 750/3891/22, позивачем не надано. Також і під час судового розгляду представник позивача визнав, що єдиним доказом такої поведінки відповідачки є лист-зобов`язання від 01.11.2021. Натомість, ФОП [PERSON] , стверджуючи, що підписання такого листа-зобов`язання сталося через її помилку в розумінні його змісту та наслідків, зазначає, що після залиття квартири [PERSON] на її прохання оглянути місце проведення ремонтно-будівельних робіт [PERSON] відмовив, а тому вона не визнає, що саме з її вини сталося протікання у ванній кімнаті позивача. Отже, оскільки регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду, суд відмовляє у задоволенні позову за відсутністю достатніх доказів неправомірної поведінки відповідачки.

Outcome: dismissed