Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Люлик Р.І., звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог стверджує, що [INFO] померла мати [PERSON] . [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, зокрема, житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 0,27 га, який вона отримала у спадок після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкоємцем за законом майна покійної матері на день смерті останньої є [PERSON] . До дня смерті матері [PERSON] проживала без реєстрації разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство та спільний побут. В подальшому після смерті матері заявниця продовжила та продовжує проживати без реєстрації у вказаному будинку та доглядає за будинком, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку біля будинку, тобто фактично здійснює оперативне управління майном покійної матері [PERSON] . Таким чином, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері. Водночас, під час звернення до державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. для оформлення спадщини після смерті матері 09.10.2024 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неможливістю встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та необхідністю встановлення в судовому порядку факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відтак, у заявника виникає необхідність у встановленні вказаних фактів в судовому порядку. Позасудовим шляхом встановити такий юридичний факт неможливо, а тому заявниця просила задовольнити заяву. Згідно з ухвалою судді від 06.12.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. На підставі ухвали суду 12.02.2025 року постановлено витребувати з Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином завірену спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На виконання ухвали суду від 12.02.2025 року Шаргородська державна нотаріальна контора Вінницької області надіслала на адресу суд повідомлення №188/01-16 від 04.03.2025 року про те, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , не заводилася, згідно алфавітних книг обліку спадкових справ за 2003-2025 роки. Після з`ясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами в попередніх судових засіданнях, представник заявника [PERSON] в заключне судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заявниці, вказав, що заявлені вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити на основі досліджених судом доказів та показань свідків. Представник заінтересованої особи Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при винесенні рішення вимоги визнає заперечень щодо їх задоволення немає. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст .293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, ч. 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік категорій справ про встановлення факту, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч.2 цієї ж статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 17.09.2024 (повторно) Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №7 (а.с 6). Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, зокрема, житловий будинок, розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 0,27 га, який вона отримала у спадок після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Разом з тим, встановлено, що [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом до майна [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном, проте за життя не переоформила своїх спадкових прав. Згідно Довідки характеристики від 19.12.1991, яка видана [PERSON] для пред`явлення до нотаріальної контори з ціллю отримання свідоцтва про право власності на будинок під [ADDRESS] та де вказано що свідоцтва про право власності на будинок під [ADDRESS] видано [PERSON] . Михайлівською сільською радою 10.12.1991 року на підставі рішення райвиконкому №244 від 22.101987 (а.с. 14). Згідно архівної довідки №01-15-1060 від 29.06.2024 року, а саме з рішення 12-ої сесії 21 скликання Михайлівської сільської Ради народних депутатів від 29.12.1993 року про приватизацію земельних ділянок громадян с. Михайлівка вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки громадянам згідно поданих заяв і на основі погосподарських книг для ведення підсобного особистого господарства, а також рішення №32 передано за № 59. [PERSON] 0,21 га. З виписки погосподарській книзі №12 за 1991-1995 роки Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області зазначено домогосподарство в с. Михайлівка, голова домогосподарства [PERSON] . Відповідно повідомлення Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області №188/01-16 від 04.03.2025 року, встановлено, що що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , не заводилася, згідно алфавітних книг обліку спадкових справ за 2003-2025 роки. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської Ради народних депутатів, після смерті голови робочого двору [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцем усього належного йому майна є друдина [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] та вступила в фактичне упраління і володіння майновою спадщиною. Відповідно до ст. ст. 548-549 ЦК України РСР, що діяв на час відкриття спадщини, в редакції 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 17.09.2024 (повторно) Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №7. Спадкоємцем до майна [PERSON] є її донька [PERSON] . Відповідно до довідки № 618 від 26.09.2024 року, виданої Мурафською сільською радою Жмеринського району Вінницької області про те, що померла [INFO] [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , і згідно запису в погосподарській книзі №6, особовий рахунок № [NUMBER] на час відкриття спадщини із спадкоємцем ніхто не був зареєстрований. Відповідно до довідки № 682 від 14.10.2024 року, виданої Мурафською сільською радою Жмеринського району Вінницької області про те, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації на протязі останніх двадцяти одного року згідно акту №390 від 27.09.2024. Разом з тим встановлено, що державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніною О.О. було відмовлено заявниці у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неможливістю встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та необхідністю встановлення в судовому порядку факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №569/02-31 від 09.10.2024. З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявниці про те, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а встановлення такого юридичного факту безпосередньо породжує для неї юридичні наслідки. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З положень ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, яка померла до [INFO] , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно, якщо спадкодавець помер до 01.01.2004, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Згідно ч. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. В цьому випадку підтверджуючим фактом вступу [PERSON] у володіння спадковим майном після смерті [PERSON] є пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що дійсно після смерті матері [PERSON] донька вступила в управлінням спадковим майном, здійснювала догляд за будинком. Вищезазначене також підтверджується наявними у матеріалах справи технічним паспортом виготовлений КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», де замовник є заявниці, на будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявниками юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved