Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації. Ухвалою суду від 07.02.2025 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. При вивченні матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] направив до суду заяву про визнання позову [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації. Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки [PERSON] [PERSON] зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки [PERSON] та батько відповідача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі, на 1/5 частину квартири за [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на житло, виданого органом приватизації житлового фонду Жванецького ремонтно-транспортного підприємства 23 січня 1995 року, згідно розпорядження органу приватизації за №7 від 23 січня 1995 року, зареєстрованого в Кам`янець-Подільськму БТІ 28 лютого 1995 року за №15-5282. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Яцевич Г.В. для оформлення спадщини і видачі їй свідоцтва про спадщину за законом після смерті батька [PERSON] їй було відмовлено з підстави, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та запропоновано звернутись до суду. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26.04.2024 року задоволено її позов до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, було задоволено. Рішення набрало законної сили 29.05.2024 року. В подальшому, позивачка повторно звернулась до приватного нотаріуса із рішенням суду, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом із підстави, що на ім`я [PERSON] вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.11.2024 року та запропоновано звернутись із позовом до суду для скасування свідоцтва та скасування державної реєстрації речового права на 1/5 частину квартири за [PERSON] , що підтверджується Листом приватного нотаріуса Яцевич Г.В. про відмову від 10.12.2024 року за № 532/02-14. Як вбачається із відмови нотаріуса після смерті їх батька [PERSON] на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частину квартири за [ADDRESS] , яка належала на праві власності померлому батьку [PERSON] . Таким чином, видачею нотаріусом вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом на всю належну на праві власності [PERSON] частку в квартирі, фактично позбавило її прав на спадкове майно після смерті її батька, з яким вона постійно проживала до дати його смерті та після смерті якого, вона прийняла спадщину. Тому, відповідно до положень п.3 ст.215 ЦК України про недійсність правочину, просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом та скасувати його державну реєстрацію. Представник позивачки [PERSON] звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнає , не заперечує проти задоволення позову про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації. Суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки [PERSON] та батько відповідача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі, на 1/5 частину квартири за [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації житлового фонду Жванецького ремонтно-транспортного підприємства 23 січня 1995 року, згідно розпорядження органу приватизації за №7 від 23 січня 1995 року, зареєстрованого в Кам`янець-Подільськму БТІ 28 лютого 1995 року за № 15-5282. Вказане підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] , Серії [NUMBER] від 01.10.2021 року, Свідоцтвом про право власності на житло від 23.01.1995 року. При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Яцевич Г.В. для оформлення спадщини і видачі їй свідоцтва про спадщину за законом після смерті батька [PERSON] їй було відмовлено з підстави, що нею пропущено строк для прийняття спадщини та запропоновано звернутись до суду. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26.04.2024 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рішення набрало законної сили 29.05.2024 року, що підтверджується обставинами, встановленими вищевказаним рішенням . Встановлено, що у грудні 2024 року позивачка [PERSON] повторно звернулась до приватного нотаріуса із рішенням суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за законом із тої підстави, що на ім`я [PERSON] вже видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.11.2024 року та запропоновано звернутись із позовом до суду для скасування Свідоцтва про право на спадщину, виданого на ім`я [PERSON] 12.11.2024 року та скасування державної реєстрації права власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] на ім`я сина [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Листом приватного нотаріуса Яцевич Г.В.про відмову від 10.12.2024 року за № 532/02-14. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Відповідно до положень ч.3 ст.215 ЦК України про недійсність правочину, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановленіх законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Таким чином, видачею нотаріусом вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом на всю належну на праві власності померлому [PERSON] частку в квартирі, фактично позбавило позивачку [PERSON] права на спадкове майно після смерті її батька, з яким вона постійно проживала до дня його смерті та після смерті якого прийняла спадщину, а тому оспорюване Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] , є недійсним, а державна реєстрація вказаного Свідоцтва підлягає скасуванню. Аналізуючи наведені докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , крім того, визнаних відповідачем [PERSON] . На підставі ст.ст. 16, 215 ЦК України,

Outcome: approved