Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

В грудні 2024 позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 28.08.2021між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено Договір № 4049868, згідно умов якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та?проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 5000.00 грн., проценти за користування кредитом 2000 грн., які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. 29.11.2021 було укладено договір №29-11-102, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4049868. У подальшому, 10.03.2023 укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4049868 . Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4049868. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за укладеним договором №4049868 належним чином не виконує, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4049868 від 28.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 44700,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 38750,00 грн., заборгованість за комісією - 950,00 грн. В зв`язку з даними обставинами позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит №4049868 від 28.08.2021 у розмірі 44700,00 грн., а також понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 13000 грн. В судове\~засідання представник позивача\~не з`явився,\~хоча про\~дату,\~час та\~місце судового засідання був\~повідомлений належним\~чином.\~В позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.08.2021 відповідачка [PERSON] заповнила на сайті miloan.ua анкету- заяву № 4049868 на отримання кредиту, вказавши необхідні для цього дані, а саме: персональні та паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер мобільного телефону, адресу проживання, адресу електронної пошти. В результаті перевірки даних відповідачки та отримання від останньої погоджених умов кредитування було прийнято позитивне рішення по її заяві, про що свідчить копія анкети-заяви №4049868 від 28.08.2021 (а.с. 13). Відповідно до копії довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ "Мілоан" вбачається, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір 4049868 від 28.08.2021, ідентифікований ТОВ "Мілоан". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор W21080, час відправки ідентифікатора позичальнику 28.08.2021 01:58:43, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор +380677294094 (а.с. 19). Також встановлено, що 28.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та відповідачкою [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4049868, відповідно до п. 1 умов якого: сума кредиту складає 5000 грн.; кредит надається строком на 20 днів з 28.08.2021; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 17.09.2021; загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2950.00 грн. в грошовому виразі та 473,594.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору; орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 7950.00 гривень; комісія за надання кредиту: 950.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 2000.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. п.2.3.1.2. договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. Відповідно до п.п. 4.2. договору у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця. Згідно п.\~6\~договору цей\~Кредитний договір\~укладається в\~електронній формі\~в Особистому\~кабінеті Позичальника,\~що створений\~в інформаційно-телекомунікаційній\~системі Товариства\~та доступний\~зокрема через\~сайт Товариства\~та\\або\~відповідний мобільний\~додаток чи\~інші засоби.\~Розміщені в\~Особистому кабінеті\~Позичальника проект\~цього Кредитного\~договору або\~інформація з\~посиланням на\~нього є\~пропозицію Товариства\~про укладення\~Кредитного договору\~(офертою).\~Відповідь про\~прийняття пропозиції\~про укладання\~цього Кредитного\~договору (акцепт)\~надається Позичальником\~шляхом відправлення\~Товариству електронного\~повідомлення та\~відбувається із\~застосуванням електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~який надсилається\~Товариством електронним\~повідомленням (SMS)\~на мобільний\~телефонний номер\~Позичальника,\~а Позичальник\~використовує одноразовий\~ідентифікатор (отриману\~алфавітно-цифрову\~послідовність)\~для підписання\~цього Кредитного\~договору/\~електронного повідомлення\~про прийняття\~пропозиції про\~його укладення\~(акцепту).\~Електронне повідомлення\~(акцепт)\~може бути\~відправлене Позичальником\~через сайт\~Товариства,\~мобільний додаток,\~месенджери або\~у SMS-\~повідомленні з\~мобільного телефонного\~номеру Позичальника\~на номер\~2277\~(вартість\~відправки SMS-\~повідомлення для\~Позичальника визначено\~у Правилах).\~Після укладення\~цей Кредитний\~договір надається\~Позичальнику шляхом\~розміщення в\~Особистому кабінеті\~Позичальника.\~Додатково укладений\~електронний кредитний\~договір та/або\~повідомлення про\~його укладення\~може бути\~на розсуд\~Товариства направлено\~Позичальнику на\~електронну пошту\~або іншими\~каналами (засобами)\~зв`язку,\~наданими Позичальником\~Товариству. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому. Укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Відповідачкою [PERSON] зазначено свої паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, номер мобільного телефону, електронну адресу, про що свідчить копія даного договору (а.с. 7-11). Також 28.08.2021\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю "Мілоан"\~та відповідачкою\~ [PERSON] \~було підписано\~Додаток №1\~до договору\~про споживчий\~кредит №4049868\~від 28.08.2021\~-\~Графік платежів\~за договором\~про споживчий\~кредит та\~ паспорт споживчого кредиту №4049868, про що свідчать їх копії (а.с. 10 зв.бік). ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором виконало, а саме 28.08.2021 перерахувало відповідачці кредитні\~кошти,\~через ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ Fondy), з яким ТОВ "Мілоан" укладено договір №40484607_26/1018-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), у розмірі 5 000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ Fondy) від 08.11.2024 (а.с. 19 зв.бік). Відповідачка свої\~зобов`язання\~за користування\~кредитними коштами\~належним чином\~не виконувала\~та відповідно\~до копії\~відомості про\~щоденні нарахування\~та погашення\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №4049868\~від 28.08.2021\~відповідачці нараховувалися\~проценти згідно\~п.\~1.5.2.\~договору по\~17.09.2021\~та згідно\~п.п.\~1.6.6,\~2.3.1.2.\~договору по\~16.11.2021,\~списання прострочених\~процентів за\~рахунок фінансового\~результату \~17000\~грн.,\~списання простроченої\~комісії \~за рахунок\~фінансового результату\~ 950\~грн., списання простроченого тіла кредиту за рахунок фінансового результату 5000 грн., (а.с. 20). 29.11.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан", як первісний кредитор, відступило ТОВ "Вердикт Капітал" за плату право грошової вимоги до боржників ТОВ "Мілоан", а ТОВ "Вердикт Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ "Мілоан", про що свідчить копія відповідного договору (а.с. 23-25). Укладанням цього договору клієнт гарантує, що йому належить право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. Реєстр Боржників в електронному вигляді (Додаток №1) передається Фактору за Актом приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №2) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта. Реєстр Боржників (Додаток №3) передається Фактору за Актом приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток №4) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта. Право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (додаток №2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого права вимоги. Проведення фінансування за цим договором підтверджується копією платіжного доручення від 03.12.2021 № 308250005 (а.с. 25). Відповідно до копії Актів приймання-передавання Реєстру Боржників - Додатків №3 та №4 до договору\~факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021,\~ТОВ "Мілоан" передало,\~а ТОВ "Вердикт Капітал" прийняло Реєстр Боржників кількістю 4700 штук (а.с. 25 зв.бік). З копії\~ Додатку №3 реєстру боржників до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 та витягу з нього вбачається, що ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права вимоги до боржника [PERSON] за договором № 4049868 від 28.08.2021 із загальною сумою заборгованості 22950,00 грн., з яких: 5000 грн - тіло кредиту; 17000 грн проценти, 950 грн. - комісія (а.с.26-27) З копії розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ "Вердикт Капітал" за договором №4049868 від 28.08.2021 вбачається, що станом на 29.11.2025 остання мала заборгованість в розмірі 22950,00 грн., з яких: 5000 грн - тіло кредиту; 17000 грн проценти, 950 грн. комісія. Станом на 10.03.2025 заборгованість [PERSON] складала 44700 грн., з яких: 5000 грн - тіло кредиту; 17000 грн проценти нараховані на дату відступлення права вимоги, 21750 грн проценти нараховані згідно кредитного договору, 950 грн. комісія (а.с. 21) 10.03.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал", як первісний кредитор, відступило шляхом продажу ТОВ "Коллект Центр" права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору (Реєстр Боржників), про що свідчить копія відповідного договору (а.с. 29-31 зв.бік). Відповідно до\~копії\~акту\~прийому-передачі\~\~Реєстру\~Боржників\~за\~договором\~№10-01/2023\~ \~про\~\~відступлення\~ (купівлю\~-\~продаж)\~\~прав\~ вимоги\~\~ від\~ 10.03.2023,\~ складеного\~ 10.03.2023,\~ТОВ "Вердикт Капітал" передало,\~а ТОВ "Коллект Центр" прийняло Реєстр Боржників кількістю\~29141\~(\~а.с. 32). Відповідно до копії з Додатку № 3 реєстру боржників до договору №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 та витягу з нього, ТОВ "Коллект Центр" набуло права вимоги до боржника [PERSON] за договором №4049868 від 28.08.2021 із загальною сумою заборгованості 44700 грн., з яких: 5000 грн - тіло кредиту; 38750 грн проценти, 950 грн. комісія (а.с. 33-34, 35). Відповідно до копії розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №4049868 від 28.08.2021 перед ТОВ "Коллект Центр" вбачається, що станом на 06.12.2024 останній має заборгованість в розмірі 44700 грн., з яких: 5000 грн - тіло кредиту; 38750 грн проценти, 950 грн. комісія (а.с. 22). Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит №4049868 від 28.08.2021 належним чином не виконує, в зв`язку з чим ТОВ "Коллект Центр" звернулось до суду з даним позовом. Вирішуючи спір, який виник між сторонами, про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд входить із такого. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до\~норм ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис». Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит №4049868 від 28.08.2021, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договорів. Крім того, наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит №№4049868 від 28.08.2021. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, комісії, що призвело до виникнення у неї перед позивачем заборгованості, яка обгрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачкою на спростування цього жодних заперечень та доказів не надано, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 44700 грн. Відповідно до ч.1\~ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~витрати на\~професійну\~правничу\~допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи. Зі змісту ч.ч. 1-3\~ст. 134 ЦПК України\~вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК\~України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Судом встановлено, що на виконання вимог\~ст. 134 ЦПК України\~представником позивача у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач сплатив за надання правової допомоги в сумі 13000 грн. (а.с. 2-4). В матеріалах справи наявна копія Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 укладена між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", предметом якого є надання Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги клієнту, в обсязі та умовах, передбачених даним договором. Вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги (а.с.40-41). Відповідно до\~копії\~заявки\~на\~надання юридичної\~допомоги\~№\~395\~від\~01.11.2024 Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" за Договором про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації з вивченням докуметів, кількість годин 2, ціна 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, кількість годин 3, ціна 9000 грн. (а.с. 43). Згідно копії витягу з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 29.11.2024 Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" за Договором про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 погодили надання наступних правових послуг Адвокатським обо`єднанням Товариству у відповідності до Заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком: відповідач [PERSON] договір №4049868: надання усної консультації з вивченням докуметів, кількість годин 2, ціна 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, кількість годин 3, ціна 9000 грн. (а.с. 44). Відповідно копії прайс-листа Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» вартість надання послуг: - надання усної консультації (з вивченням докуметів): одне питання ціна роботи: фіксована - 2000 грн., погодинна - 1500 грн., складання позовної заяви: документ/година ціна роботи: фіксована - 3000 грн., погодинна - 1500 грн. (а.с. 41 зв.бік -42). Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~статтею 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).\~ При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).\~ Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.\~ У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.\~ Отже, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.\~ Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.\~ \~У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 .11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19), від 08.01.2024 у справі № 642/4993/17 (провадження № 61-3789св23) зроблено висновки, що: «суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved