Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

03 травня 2024 року представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Москаленко М.С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики № 0960588583 у розмірі 77\~955 грн. 89 коп., за Кредитним договором № 455768361 в розмірі 16\~020 грн. 31 коп., за Кредитним договором № 3384901264/467437 в розмірі 12\~000 грн., за Кредитним договором № 3384901264/725336 в розмірі 16\~000 грн., за Кредитним договором № 45876 в розмірі 8\~437 грн. 50 коп., всього 130\~413 грн. 70 коп. та понесених судових витрат. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 14 серпня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 0960588583.Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 14 серпня 2021 року на укладення договору про надання позики та надано згоду на використання одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису. 24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22/2 у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників. Позивач набув\~право\~грошової вимоги\~до [PERSON] , в сумі 77\~955 грн. 89 коп., яка складається з: 7\~349 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 70\~606 грн. 89 коп. сума заборгованості по відсоткам. 19 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 455768361. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 у відповідності до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників № 161 від 23 листопада 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 455768361. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 455768361 на загальну суму 16\~020 грн. 31 коп., яка складається з: 10\~968 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5\~052 грн. 04 коп. заборгованість за відсотками. 09 вересня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] , укладено кредитний договір № 3384901264/467437. Між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 19 квітня 2022 року укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 12\~000 грн., яка складається з 3\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 9\~000 грн. заборгованість за відсотками. 31 серпня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3384901264/725336. Між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Є відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 16\~000 грн., яка складається з: 4\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12\~000 грн. сума заборгованості за відсотками. 02 вересня 2021 року між ТОВ «ФК Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 45876. Між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача на загальну суму: 8\~437 грн. 50 коп., яка складається з: 1\~500 грн. сума заборгованості за основною сумою борг, 6\~712 грн. 50 грн. сума заборгованості за відсотками, 225 грн. комісія. Згідно з умовами Кредитних договорів позичальник зобов`язався вчасно повернути кредити, сплатити відсотки за користування кредитами в порядку, визначеному договорами. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати надані їй кредити в строки, передбачені кредитними договорами. В зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за кредитними договорами позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 30 травня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву. 28 жовтня 2024 року представник відповідача, адвокат Деречина О.В. подала до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказує, що кредити отримані не відповідачкою, а її знайомою, шахрайським способом, шляхом використання паспортних даних відповідачки. Окрім того, щодо нарахування відсотків за спірними кредитними договорами відповідач зазначає, що право позивача, як і первісних кредиторів нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії кредитних договорів, а тому нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. 12 листопада 2024 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що підписання кредитних договорів здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладені кредитних договорів. Окрім того, всі нараховані відсотки, нараховувались виключно первісними кредиторами відповідно до умов укладених договорів. З метою підтвердження отримання кредитних коштів відповідачем на картковий рахунок позивач просив суд витребувати відповідну інформацію в АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою від 28 січня 2025 року за клопотанням представника позивача судом витребувано в АТ КБ «Приватбанк» виписку по картці банку № 5168-75хх-хххх-3506, що належить [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , за період з 14 серпня 2021 року по 01 жовтня 2021 року. Вказана ухвала виконана 17 лютого 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася. 13 березня 2025 року представник відповідача, адвокат Деречина О.В. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~14\~серпня 2021\~року між\~ТОВ «Інфінанс»\~та [PERSON] \~булоукладено договір позики № 0960588583. Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 14 серпня 2021 року на укладення договору про надання позики та надано згоду на використання одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису. Розмір кредиту 7\~349 грн., строк кредитування 30 днів, строк дії договору 3 роки. (Т.1 а.с.12-17) 24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22-2у відповідності до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників. (Т.1 а.с.19-21) Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 0960588583 на суму заборгованості 77\~955 грн. 89 коп. яка складається з: 7\~349 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 70\~606 грн. 89 коп. сума заборгованості по відсоткам. (Т.1 а.с.23) 19 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 455768361. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Сума кредиту становить 14\~000 грн., строк кредитування 56 днів, кредитний договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.(Т.1, а.с.27-31) Відповідно до договору факторингу від 28 листопада 2018 року та додаткової угоди від 31 грудня 2020 року укладеної між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Полюс», ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до боржників відповідно до реєстру, в тому числі і до [PERSON] (Т.1 а.с.32-34) 20 жовтня 2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників. (Т.1 а.с.35,36). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 455768361 на суму заборгованості 16 020 грн. 31 коп. яка складається з: 10 968 грн. 04 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 052 грн. 04 коп. сума заборгованості по відсоткам.(Т.1 а.с.37,38) 09 вересня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] , укладено кредитний договір № 3384901264/467437.Сума кредиту складає 3\~000 грн., строк кредиту 30 днів. (Т.1 а.с.43-47) Між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 19 квітня 2022 року укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 12\~000 грн., яка складається з 3\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 9\~000 грн. заборгованість за відсотками. (Т.1 а.с.48-52) 31 серпня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3384901264/725336. Сума кредиту складає 4\~000 грн., строк кредиту 30 днів. (Т.1 а.с.56-60) Між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Є відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 16\~000 грн., яка складається з: 4\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 12\~000 грн. сума заборгованості за відсотками. (Т.1 а.с.61-66) 02 вересня 2021 року між ТОВ «ФК Авіра Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 45876. Сума кредиту 1\~500 грн., строк кредитування 30 днів. (Т.1 а.с.71-73) Між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 05 січня 2024 року укладено договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму: 8\~437 грн. 50 коп., яка складається з: 1\~500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6\~712 грн. 50 грн. сума заборгованості за відсотками, 225 грн. комісія. (Т.1 а.с.74-78) Випискою про рух коштів по банківській картці відповідача відкритій в АТ КБ «Приватбанк» за період з 14 серпня 2021 року по 01 жовтня 2021 року, підтверджено зарахування на картковий рахунок відповідача грошових коштів за вищевказаними кредитними договорами. В подальшому відповідач користувався кредитними коштами, шляхом зняття готівки в банкоматі, перерахуванням на інші карткові рахунки, проведенням розрахунків за послуги та покупки. (Т. 2,а.с.142-144) Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 р. у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 р. у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 р. № 127/33824/19. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст. ст. 3,12,13,20 ЦК України, ст. ст.\~12,13,44 ЦПК України). В\~ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14, суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Кредитні договори № 0960588583, № 455768361, № 3384901264/467437, № 3384901264/725336, № 45876 містять істотні умови кредитного договору, зокрема, про предмет, строк дії та ціну кредиту, підписані відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому є належними доказами виникнення між відповідачем [PERSON] та первісними кредиторами кредитних правовідносин. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про відсутність доказів укладення кредитного договору в електронному виді, перерахування кредитних коштів за договором, відступлення права грошової вимоги, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами. З наданих представником позивача розрахунків заборгованості за кредитними договорами, судом встановлено наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 130\~413 грн. 70 коп. Щодо тверджень представника відповідача у відзиві, що відповідач була необізнана про укладення вказаних договорів на її ім`я, та вона з даного приводу звернулася до правоохоронних органів спростовуються доказами наданими представником позивача доказами. Так, копія звернення відповідача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення не є належним доказом, оскільки в даному випадку факт такого звернення має підтверджуватися Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та вироком суду, який набрав законної сили. Твердження щодо необізнаності про укладення кредитів на її ім`я є хибним, оскільки відповідач кожного разу при оформленні кредитів отримувала секретний код для підтвердження згоди на укладення кредитних договорів, який надходив виключно на її мобільний телефон. Крім того, при зарахуванні коштів на її банківську картку, вона кожного разу отримувала відповідне смс-повідомлення на свій номер мобільного телефону, який є банківським, і при цьому не з`ясовувала причини та джерело походження коштів, які зараховувалися на її рахунок. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про те, що відповідач особисто укладала кредитні договори, отримувала кредитні кошти та розпоряджалася ними на власний розсуд. Будь-яких належних та допустимих доказів втрати її мобільного телефону, паспортних даних, банківської картки, вчинення відносно неї шахрайський дій, відповідачем суду не надано. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови кредитних договорів, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved