Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що між ними та відповідачем 02.07.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 02.07.2024-100002534. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 гривень строком на 98 днів зі сплатою процентів у розмірі: фіксована незмінна процентна ставка 1,35% за один день користування кредитом; денна процентна ставка - загальні витрати за користування кредитом 1,13%. Також позивач вказує, що комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 600 грн, нараховується та обліковується кредитором у день видачі кредиту. Згідно п. 9.1. кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих відсотків та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6 кредитного договору. Позивач зазначає, що кредитні кошти були надані позичальнику, угода укладена в електронній формі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 07.10.2024 утворилась заборгованість у розмірі 11892 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 гривень, по процентам в розмірі 5292 гривень, комісії в розмірі 600 гривень та по неустойці за кожен день неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 2000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 02.07.2024-100002534 від 02.07.2024 в розмірі 11892 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.02.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.03.2025 року відповідачем направлено до суду відзив на позов, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підтвердження свої заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що він не погоджується з розрахунком заборгованості за процентами, неустойкою та комісією, який складений позивачем ТОВ «Споживчий центр». Зазначив, що Договором надання грошових коштів у позику № 02.07.2024- 100002534 від 02.07.2024 визначений строк позики становить 90 днів, а тому саме протягом даного строку позивач ТОВ «Споживчий центр» мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк та положень Договору, становлять 1,13%. Також зазначає, що позивачем не надано первинних документів відносно видачі кредиту. Окрім того, позивач у відзиві вказує на неправомірність нарахованої позивачем неустойки. Також позивач зазначає, що він є військовослужбовцем , а тому відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей» на відповідача проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідь на відзив стороною позивача суду не подано. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи без представника позивача. Відповідач в судове засідання не прибув, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач скористався свої правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому виклав заперечення проти позовних вимог. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.07.2024\~року між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та\~ [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір, що підтверджується заявкою, яка є невід`ємною частиною\~пропозиції про укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 02.07.2024-100002534 від 02.07.2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту складає 4000 грн; строк кредитування - 98 днів, дата повернення кредиту - 07.10.2024; комісія, пов`язана з наданням кредиту - 600 грн. Реквізити\~належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4441-11XX-XXXX-8701. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту/залишку Кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. Сума кредиту сплачується 7 платежами 15.07.2024, 19.07.2024, 12.08.2024, 26.08.2024, 09.09.2024, 23.09.2024 в рівних розмірах по 1206,84 грн., 8 платіж у розмірі 1206,81 грн. Протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними. Неустойка: 40 грн. 00 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~становить 365% річних (а.с. 14-19). Пропозиція, заявка, відповідь про прийняття пропозиції, в яких зазначені основні умови кредитування, підписані [PERSON] одноразовим ідентифікатором Е142, який, відповідно до додатку до кредитного договору № 02.07.2024-100002534 від 02.07.2024, було відправлено на фінансовий номер телефону [NUMBER] , та який зазначений відповідачем у відзиві на позовну заяву в якості засобу зв`язку [PERSON] . Факт укладання Відповідачем з Позивачем кредитного договору № 02.07.2024-100002534 від 02.07.2024 відповідачем не заперечується. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, яка вказана в заявці позичальника та кредитному договорі. Вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи відповідною копією довідки про перерахування коштів ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №63-1002 від 10.02.2025 року, згідно якої 02.07.2024 за допомогою системи LiyPay на виконання договору № 02.07.2024-100002534 від 02.07.2024 на платіжну картку 4441-11XX-XXXX-8701 перераховано кошти в сумі 4000,00 гривень. (а.с.21). Номер платіжної картки, на яку перераховано кредитні кошти співпадає з номером картки, вказаним відповідачем в підписаному ним Кредитному договорі 02.07.2024-100002534 від 02.07.2024. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 02.07.2024-100002534 від 02.07.2024, за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 11892 грн, яка складається: 4000 грн - основний борг, 5292,00 грн проценти за період з 02.07.2024 року по 07.10.2024 року, 600 грн - комісія, 2000 грн - неустойка (а.с. 10). Частиною першою\~статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно з положеннями частин першої, другої\~статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей\~525,\~526,\~530 ЦК України,зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. В\~статті 611 ЦК України\~вказується, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно із частиною першою\~статті 638 ЦК України\~та частиною першою\~статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом\~статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до\~статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 6\~ЦК України утверджений принцип свободи договору у цивільних правовідносинах, за змістом якого його учасники вправі врегулювати свої відносини на власний розсуд; учасникам цивільних правовідносин лише забороняється відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі статті 8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну фору. Вказаний кредитний договір укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам\~ЦК України\~та цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію /п.п. 6, 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»/. Згідно із частиною третьою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною шостою статті 11 вищевказаного Закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З копій пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 02.07.2024-100002534 слідує, що відповідачем було використано для її підписання електронний підпис. Доказів на підтвердження відсутності у відповідача боргу перед позивачем або наявності такого у меншому розмірі ніж пред`явлено до стягнення, суду надано не було. Відповідач розрахунок, виконаний позивачем, не спростував, свій контррозрахунок суду не надав. Суд приходить до висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, після закінчення строку кредитного договору [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. Відповідач не скористалася своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду доказів на спростування вимог позивача. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань за вказаним кредитним договором. З довідки-розрахунку заборгованості, наданої позивачем вбачається, що заборгованість за тілом кредиту, проценти за користування кредитними коштами та комісія нараховані саме у визначеному сторонами розмірі, тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотків та комісії. Так, наявний у справі розрахунок заборгованості відповідачем в силу принципу змагальності учасників судового процесу не спростований, а тому доводи сторони відповідача про відсутність відомостей, які дозволили б суду перевірити чи передавались в дійсності кошти позичальнику в кредит, є безпідставними. Суд приходить до висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Наданий розрахунок та довідка містять всі ознаки первинного документу (реквізити організації, зміст операції, номер договору, контрагента), вказані документи завірені печатками та підписами відповідальних осіб. Окрім доводів відповідача, жодних доказів на спростування факту отримання грошових коштів від ТОВ «Споживчий центр» за вищезазначеним кредитним договором та розміру заборгованості суду не надано. Так, відповідач, не надав суду доказів того, що він не отримував 02.07.2024 року кредитні кошти від ТОВ «Споживчий центр» на зазначений ним у кредитному договорі свій рахунок, доступ до якого безпосередньо має відповідач, а саме платіжну картку 4441-11XX-XXXX-8701, яку було погоджено сторонами у кредитному договорі та зазначено відповідній копії довідки про перерахування коштів. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань за вказаним кредитним договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, після закінчення строків кредитного договору [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строк, передбачений умовами кредитного договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №02.07.2024-100002534 від 02.07.2024 за основною сумою боргу в розмірі 4000,00 грн. та комісії в сумі 600 грн. обґрунтованими. Крім того, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення відсотків за кредитним договором №02.07.2024-100002534 від 02.07.2024 в розмірі 5292,00 грн. Частиною 1\~статті 1046 ЦК України\~визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами Договору, вони погодили розмір відсотків, який буде нараховуватись на залишок неповернутої суми кредиту, зокрема встановили, що пільгова процентна ставка протягом першого базового періоду становить\~1,20% за кожен день користування кредитом; та 1,50% - стандартна процентна ставка за кожен день користування кредитом (поза межами пільгового періоду). Також сторони узгодили, що у разі прострочення Позичальником сплати процентів та комісії за видачу Кредиту за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення Строку кредитування. Тобто, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору та розмірами відсоткових ставок за користування кредитними коштами, які застосовуються у різні періоди користування кредитом, тому зобов`язаний його (Договір) виконувати в повному обсязі. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Як встановлено судом зі змісту розрахунку позивача по відсоткам за наданим кредитом, позивач не перевищував встановлені Договором ставки по відсоткам за наданим кредитом. Так само суд констатує, що нарахування відсотків позивачем проведено виключно в межах строку кредиту, тобто з 02.07.2024 року по 07.10.2024 року. Так, судом встановлено, що нарахування відсотків протягом строку кредитування, який становить 98 днів (по 07.10.2024 року) здійснювалось за процентною ставкою 1,35% за один день (п.5 Договору) тобто, загальний розмір нарахованих відсотків за цей строк становив 5292,00 грн., що відповідає умовам договору та, які просить стягнути позивач з відповідача. Таким чином, відповідач, уклавши кредитний договір зобов`язався сплачувати на користь позичальника за відсотки користування позиковими коштами. У зв`язку з неповерненням у строк до 07.10.2024 року позики розмір відсотків становить суму 5292,00 грн (4000,00 х 1,35% х 98 днів) грн. Доказів щодо оплати оплату всієї суми заборгованості в строк до 07.10.2024 року відповідач не наддав. Доказів того, що відповідач сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Суд відхиляє доводи позивача щодо необхідності нарахування відповідачу відсотків за ставкою 1,13% (п.6 Договору), оскільки така процентна ставка є відображенням загальних витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Водночас, суд приймає до уваги заперечення відповідача щодо неправомірності нарахування позивачем неустойки в розмірі 2000 грн. та виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Таким чином, оскільки кредитний договір № 02.07.2024-100002534 був укладений сторонами 02.07.2024 та діяв до 07.10.2024, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нарахована позивачем неустойка у розмірі 2000 грн. не може бути стягнута із відповідача, оскільки відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нарахована неустойка підлягає списанню позивачем. Також, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що позов не підлягає задоволенню відповідно п.15 ст.14 Закону України «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей», а саме, що відсотки, які нараховані позивачем не підлягають стягненню з відповідача. Так, з долученої відповідачем до відзиву на позовну заяву копії довідки Національної академії Державної прикордонної\~служби України імені Богдана Хмельницького за №081931 від 14.11.2022 року слідує, що остання видана старшому сержанту [PERSON] в тому, що він зарахований на навчання 26.08.2022 року та навчається в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького. Згідно з умовами прийому до [INFO] підготовка офіцерських кадрів здійснюється терміном навчання - 4 роки на денній (очній) формі навчання. Відповідно до запису в війсовому квитку [PERSON] , останній зарахований з 26.08.2022 року курсантом. Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Як слідує з долучених відповідачем до відзиву документів, відповідач [PERSON] є курсантом Національної академії Державної прикордонної\~служби України імені Богдана Хмельницького та зарахований на навчання у вказаному закладі з 26.08.2022. Доказів того, що відповідач є військовослужбовцем, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також іншим військовослужбовцем, під час дії особливого періоду, який брав або бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, матеріали справи не містять. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсотки за кредитним договором №02.07.2024-100002534 від 02.07.2024, які нараховані позивачем з 02.07.2024 року по 07.10.2024 року підлягають стягненню з відповідача. Інші доводи сторони відповідача, наведені ним у справі, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з мотивів, що викладені вище на загальну суму 9892 грн., яка складається: 4000 грн. - основний борг, 5292 грн. - проценти, 600 грн. - комісія. Відповідно до положень частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. , враховуючи часткове задоволення позову (83,18%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2014,61 грн (2422,4*83,18%) судового збору.

Outcome: partial