Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

12.02.2025 представник позивачки звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для сільськогосподарського використання площею 1,6288 га, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №046398, який виданий 11.09.2001, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2023. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] у с. Товарна померла баба позивача [PERSON] . За життя, 16.09.1991, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що належний їй на праві особистої власності житловий будинок, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла своєму онукові [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право приватної власності на землю площею 1,6288 гектарів в межах згідно з планом, яка була передана останній на підставі рішення Конівської сільської Ради народних депутатів №42 від 25.06.2001. Земельна ділянка розташована на території с. Товарна Конівської сільської ради. Землю передано для сільськогосподарського використання в межах середньої земельної частки (паю). Проте, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №046398, виданий 11.09.2001 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №389. [PERSON] , яка народилася [INFO] , до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . До дня смерті з нею проживав без реєстрації її онук, [PERSON] , 1965 р.н. Після смерті [PERSON] , її онук, [PERSON] , обробляв земельну ділянку померлої, садив огородину, проводив текучий ремонт будинку, надвірних споруд. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74817692 від 21.11.2023, після смерті [PERSON] 25.09.1996 була заведена спадкова справа номер в Спадковому реєстрі 71596020. Будучи внуком померлої [PERSON] та маючи право на спадкування за законом та заповітом, позивач, [PERSON] , звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, надавши письмового листа №451/02-14 від 27.02.2024 про те, що [PERSON] пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті баби, крім того, [PERSON] , померла [INFO] , а державний акт на право приватної власності на землю, виданий Конівською сільською радою Старосамбірського району Львівської області «11» червня 2001 року, тобто після смерті спадкодавця. У зв`язку з вищевказаним, Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області не вправі видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно, оскільки фактично на момент смерті воно не належало [PERSON] . За захистом свого права, як спадкоємця [PERSON] , яка померла [INFO] , рекомендовано звернутись до суду. Враховуючи вище наведене, позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті\~своєї баби, не може оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ на нього був виданий після смерті спадкодавця, тому змушений звернутись до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2025 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 17.02.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивач та його представник адвокат Писко С.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте представник через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутністю та відсутністю позивача, позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у їх відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] у с. Товарна померла баба позивача [PERSON] , про що Старосамбірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.09.2023 повторно видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №7 (а.с.11). За життя, 16.09.1991, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що належний їй на праві особистої власності житловий будинок, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла своєму онукові [PERSON] . Даний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Болозівської сільської ради народних депутатів та зареєстрований в реєстрі за №53. Дублікат заповіту був виданий [PERSON] старостою округу №7 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області 21.07.2023 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на право приватної власності на землю площею 1,6288 гектарів в межах згідно з планом, яка була передана останній на підставі рішення Конівської сільської Ради народних депутатів №42 від 25.06.2001. Земельна ділянка розташована на території с. Товарна Конівської сільської ради. Землю передано для сільськогосподарського використання в межах середньої земельної частки (паю). Проте, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №046398 виданий 11.09.2001 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №389 (а.с.17-18). Згідно довідки №212 від 19.02.2024, виданої старостинським округом №7 виконавчого комітету Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , яка народилася [INFO] , до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . До дня смерті з нею проживав без реєстрації її внук, [PERSON] , 1965 р.н. Після смерті [PERSON] , її внук, [PERSON] , обробляв земельну ділянку померлої, садив огородину, проводив текучий ремонт будинку, надвірних споруд (а.с.15). [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.1965 є сином [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , у свою чергу, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.02.1957 є сином [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74817692 від 21.11.2023, після смерті [PERSON] 25.09.1996 була заведена спадкова справа за номером в Спадковому реєстрі 71596020 (а.с.16). Згідно матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON] , дочка померлої. Разом з тим, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян [PERSON] померла [INFO] , не отримавши свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Будучи внуком померлої [PERSON] та маючи право на спадкування за законом та заповітом, позивач, [PERSON] , звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, надавши письмового листа №451/02-14 від 27.02.2024 про те, що [PERSON] пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Адже свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини у шестимісячний термін. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем є довідка з сільської ради про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав зі спадкодавцем або рішення суду, що набрало законної сили, про продовження терміну на прийняття спадщини. Крім того, 27.02.2024 в Старосамбірську державну нотаріальну контору Львівської області надійшла заява від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно: земельна ділянка, загальною площею 1,6288 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в селі Товарна Конівської сільської ради Самбірського району Львівської області. Проте, [PERSON] , померла [INFO] , а державний акт на право приватної власності на землю, виданий Конівською сільською радою Старосамбірського району Львівської області 11.06.2001, тобто після смерті спадкодавця. У зв`язку з вищевказаним, Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області не вправі видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно, оскільки фактично на момент смерті воно не належало [PERSON] . За захистом свого права, як спадкоємця [PERSON] , яка померла [INFO] , рекомендовано звернутись до суду (а.с.20-21). Відповідно до довідки про наявність та розмір земельної частки (паю) (витяг з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №323 від 22.05.2024, виданої виконавчим комітетом Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] , жительці с. Конів Старосамбірського району Львівської області, на підставі рішення Старосамбірської районної державної адміністрації №192 від 18.07.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №061173, у розмірі 1,33 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходилась у власності ААГ «Україна». Сертифікат зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №78 від 06.11.1996 (а.с.19). Враховуючи вище наведене, позивач як спадкоємець за заповітом після смерті\~своєї баби не може оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ на нього був виданий після смерті спадкодавця, тому змушений звернутись до суду. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що видача державного акту на ім`я [PERSON] на право власності за спірну земельну ділянку після її смерті не спростовує факту наявності у неї права власності на таку ділянку і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову, не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved