Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Адвокат Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах [PERSON] із позовною заявою до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача Петричка О.Є. зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який є дядьком позивача. Після смерті останнього залишилось спадкове майно: земельна ділянка для ведення товарного сільського виробництва площею 0,54 га, що розташована на території Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області і належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006828, виданого 29.12.2000; земельна ділянка для ведення товарного сільського виробництва площею 0,54 га, що розташована на території Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області і належала [PERSON] , сестрі [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006833, виданого 29.12.2000, яку померлий [PERSON] успадкував, але не оформив своїх спадкових прав; земельна ділянка для ведення товарного сільського виробництва площею 0,54 га, що розташована на території Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області і належала [PERSON] , мамі [PERSON] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006829, виданого 29.12.2000, яку померлий [PERSON] успадкував, але не оформив своїх спадкових прав. 14.03.2024 позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Курилюк Л.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] був зареєстрований один, [PERSON] на день відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем і заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, а тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. У судовому засіданні представник позивача Петричка О.Є. позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Гуменюк Т. в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] був одиноким і у нього не було інших родичів або дітей. [PERSON] починаючи з 2010 року по 2016 рік постійно проживала з [PERSON] до дня його смерті в одному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та здійснювала за ним догляд, оскільки він дуже хворів. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є племінницею покійного [PERSON] . Зважаючи на те, що у останнього більше не було родичів, [PERSON] проживала з [PERSON] до дня його смерті, допомагала по господарству та здійснювала за ним догляд, оскільки він був хворий та потребував догляду. Вислухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 1947 року, [PERSON] народилася [INFO] в с. Шевченкове Снятинського району Івано-Франківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану 07 грудня 1947 року зроблено відповідний актовий запис № 6. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 березня 1955 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Шевченкове Снятинського району Івано-Франківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану 07 лютого 1955 року зроблено відповідний актовий запис № 7. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 листопада 1968 року сільською Радою с. Ганьківці, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 35. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з копією актового запису про смерть № 6 від 08 лютого 2002 року [PERSON] померла [INFO] у с. Шевченкове Снятинського району Івано-Франківської області. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 27 серпня 2021 року Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] померла [INFO] у селі Шевченкове Снятинського району Івано-Франківської області, про що виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області 05 січня 2005 року складено відповідний актовий запис № 1. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 липня 2016 року виконкомом Шевченківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] у селі Шевченкове Снятинського району Івано-Франківської області, про що 27 липня 2016 року складено відповідний актовий запис № 14. Згідно з копією архівної довідки № 0-3(ц)/06-06 від 23.01.2024, виданої державним архівом Івано-Франківської області [PERSON] народилася [INFO] у с. Альбінівка Снятинського повіту (нині с. Шевченкове Коломийського району), хрещена 26 листопада 1935 року у церкві с. Альбінівка (а/з № 8). Батько: [PERSON] , син [PERSON] і [PERSON] , уродж. [PERSON] . Мати: [PERSON] , донька [PERSON] і [PERSON] , уродж. [PERSON]. Згідно з копією архівної довідки № 0-3(ц)/06-06 від 23.01.2024, виданої державним архівом Івано-Франківської області [PERSON] народилася [INFO] у с. Шевченкове Заболотівського району Станіславської області (нині Коломийського району), актовий запис № 5 від 07 грудня 1947 року складений виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради. Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Згідно з копією архівної довідки № 0-3(ц)/06-06 від 23.01.2024, виданої державним архівом Івано-Франківської області [PERSON] народилася [INFO] у с. Альбінівка Снятинського повіту (нині с. Шевченкове Коломийського району), хрещена 10 березня 1923 року у церкві с. Альбінівка (а/з № 8). Батько: [PERSON] , син [PERSON] і [PERSON] , уродж. [PERSON] . Мати: [PERSON] , донька [PERSON] і [PERSON], уродж. [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Рожневопільською сільською Радою Снятинського району, [PERSON] та [PERSON] 19 листопада 1967 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 17. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Ганьківською сільською Радою Снятинського району, [PERSON] та [PERSON] 18 травня 1992 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 5. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу: 00030861910, дата формування: 22 травня 2021 року, 14:47, витяг надав Снятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відомості про актовий запис: номер актового запису: 5 дата складання: 18 травня 1992, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: виконавчий комітет Ганьківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. Відомості про чоловіка: прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я, по батькові: [PERSON] , Відомості про дружину: прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я, по батькові: [PERSON] . Відомості про розірвання шлюбу: Орган реєстрації актів цивільного стану: Снятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), номер актового запису про розірвання шлюбу 133, дата складання: 10 серпня 2010 року. Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу:00030861416, дата формування: 22 травня 2021 14:53, витяг надав Снятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відомості про актовий запис: номер актового запису:22 дата складання: 21 листопада 1987, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис: виконавчий комітет Ганьківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. Відомості про чоловіка: прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я, по батькові: [PERSON] , Відомості про дружину: прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON] , власне ім`я, по батькові: [PERSON] . Відомості про розірвання шлюбу: Орган реєстрації актів цивільного стану: Снятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), номер актового запису про розірвання шлюбу 60, дата складання: 19 березня 1992. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006828, виданого 29.12.2000, вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,54 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 328. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006829, виданого 29.12.2000, вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,54 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 329. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006833, виданого 29.12.2000, вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,54 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 333. З копії довідки про право власності, що видається в зв`язку з оформленням спадщини № [NUMBER] від 14.03.2024, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що за [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , числився земельний пай розміром 0,54 га згідно державного акта ІІІ -ІФ №006828 від 29.12.2000, який знаходиться в с.Шевченкове на праві особистої власності. На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один за адресою [ADDRESS] . З копії довідки про право власності, що видається в зв`язку з оформленням спадщини № [NUMBER] від 14.03.2024, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , числився земельний пай розміром 0,54 га згідно державного акта ІІІ-ІФ №006833 від 29.12.2000, який знаходиться в с.Шевченкове на праві особистої власності. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом: мати - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені померлого не посвідчувався. З копії довідки про право власності, що видається в зв`язку з оформленням спадщини № [NUMBER] від 14.03.2024, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , числився земельний пай розміром 0,54 га згідно державного акта ІІІ-ІФ №006829 від 29.12.2000, який знаходиться в с. Шевченкове на праві особистої власності. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом із: сином - [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені померлого посвідчувався 17 лютого 2003 року в Шевченківській сільській раді в реєстрі за №13. Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Курилюк Л.М. № 134/02-31 від 14.03.2024 відмовлено [PERSON] , [INFO] , що проживає [ADDRESS] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із тим, що [PERSON] на день відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем і заяву на прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала, тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76212946 від 14.03.2024, за № 72148117 заведена спадкова справа після смерті [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , виданого повторно 22 травня 2021 року шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що 19 березня 1992 року складено відповідний актовий запис №60. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище: йому [PERSON] , їй [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , виданого повторно 22 травня 2021 шлюбі між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що 10 серпня 2010 року складено відповідний актовий запис № 133. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище: їй [PERSON] . Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено у судовому засіданні заявник, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , звернувся до нотаріальної контори після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто лише 14.03.2024, оскільки вважає, що він прийняв спадщину, тому що проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - [INFO] , тобто на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Доказами, які свідчать про обставини прийняття спадщини заявником [PERSON] , тобто про проживання спадкоємця [PERSON] на момент смерті зі спадкодавцем [PERSON] , а саме [INFO] , у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , є показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому, підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження фактів, які просить встановити заявник. За таких обставин в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позовна вимога про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до ст. 1263 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті її дядька [PERSON] . Спадщину позивач прийняв відповідно до вимог закону. Однак через те, що державний акт на земельну ділянку виданий на ім`я померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Крім того державний акт на земельну ділянку виданий на ім`я померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за законом якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ці земельні ділянки. Судом також встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006828 померлому [PERSON] на момент його смерті належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 328. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006829 померлій [PERSON] на момент її смерті належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 329. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ № 006833 померлій [PERSON] на момент її смерті належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 333. Суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом. Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець померлого [PERSON] , має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті останнього, зокрема й на спірні земельні ділянки, оскільки позивач прийняв спадщину та не відмовлявся від її прийняття. Таким чином, спірні земельні ділянки можуть бути успадковані позивачем за умови наявності у спадкодавця права власності на них. Ураховуючи викладене вище, приймаючи до уваги у сукупності письмові докази по справі, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на майно в порядку спадкування за законом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved