Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У липні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання припиненою іпотеку. Позовну заяву мотивує тим, що відповідно до рішення суду від 27.06.2023 року у справі №759/6105/22, позивач є законним власником квартири. Іпотека та обтяження зареєстровані за банком «Престиж», правонаступник якого, ПАТ "ФКБ БАНК", ліквідовано 05.08.2014, що свідчить про припинення правовідносин за іпотекою. Позивач виконав свої зобов`язання, сплативши заборгованість у розмірі 80 000 грн. на депозит приватного нотаріуса, у зв`язку з ухиленням відповідача-2 від надання банківських реквізитів. Відповідачі не вжили добровільних заходів щодо видалення записів про іпотеку та обтяження, що порушує права позивача.. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2024 року задоволено заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 12.11.2024 року закрито підготовче засідання у вказаній цивільній справі та призначено розгляд справи по суті. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не відомі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 29.05.2006 року [PERSON] придбала двокімнатну квартиру площею 80.7 кв.м. [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.05.2006, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко М.І., зареєстровано в реєстрі за №1948. 29.05.2006 року між АКБ «Престиж» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014-05/96 предметом якого є кредит в розмірі 60 000 доларів США із строком повернення до 29.05.2026 року. 23.09.2014 року -між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ФІДОБАНК" (та [PERSON] укладено додатковий договір №1 від 23.09.2014 до Кредитного договору. 29.05.2006 року між АКБ «Престиж» та [PERSON] укладено договір іпотеки №014-05/96з від 29.05.2006, предметом якого є квартира [ADDRESS] . 20.06.2019 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ГОЛДЕН ХАУС» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. У договорі зафіксований розмір заборгованості за кредитом (у гривневому еквіваленті) в сумі 79 879,89 грн., заборгованість за процентами - 57,20 грн. 20.06.2019 року на адресу [PERSON] ПАТ «Фідобанк» направило лист про факт відступлення права вимоги. 21.06.2019, 26.06.2019 ТОВ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ГОЛДЕН ХАУС» направило [PERSON] вимогу про усунення порушення (іпотечне повідомлення). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва по справі №759/6105/22 від 27 червня 2023 року позов [PERSON] задоволено та скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також витребувано у ТОВ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ГОЛДЕН ХАУС» на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року по справі №759/6105/22 апеляційну скаргу ТОВ «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ «ГОЛДЕН ХАУС» задоволено частково. В частині витребування майна ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову про витребування майна відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.06.2024 за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Водночас у Державному реєстрі іпотек наявний запис від 05.06.2006 про іпотеку №37238309, а в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - запис від 29.05.2006 про обтяження іпотекою №32738472. 03.07.2024 року позивачем внесено грошову суму заборгованості у розмірі 80 000,00 грн. на депозит приватного нотаріуса Верновської О.В., що підтверджується квитанцією від 08.07.2024 року. Статтею 82 ЦПК України визначено підстави для звільнення від доказування, зокрема у частині четвертій цієї статті вказано про те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц). Суд приходить до висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором №014-05/96з від 29.05.2006, укладений АКБ «Престиж» та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського округу Кондратенком М.І. за №1951 у зв`язку з його повним і належним виконанням позичальником. Цю обставину, як і відсутність фінансових та майнових претензій до позичальника матеріалами справи не спростовано. Тому з огляду на те, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, позовні вимоги позивача про припинення іпотеки підлягають задоволенню. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», пп. 2 пункту 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу було доповнено пунктами 18 і 19, згідно з якими: - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від: 1) відповідальності, визначеної статтею 625 ЦКУ (частина друга статті 625 ЦКУ передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом); 2) обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Підпунктом 8 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2120-ІХ Прикінцеві положення Закону «Про іпотеку`доповнено пунктом 5-2, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія: - статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), - статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), - статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), - статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 1 Закону «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з ч. 5 та ч. 6 ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Відповідно до ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Враховуючи вище викладене, оскільки зобов`язання за кредитним договором припинені у зв`язку з його повним і належним виконанням позичальником, обтяження досі не знято, його наявність створює перешкоди у здійсненні позивачем його права власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Порушені права позивача, як власника підлягають, судовому захисту, шляхом зняття обтяження у вигляді заборони відчуження квартири [ADDRESS] з виключенням відповідних записів №37238309 від 05.06.2006 року, №32738472. від 29.05.2006 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, та як наслідок позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved