Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

1. Описова частина 07.11.2024 через систему «Електронний суд» ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (надалі за текстом також - позивач або ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач) про стягнення заборгованості, у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №580043014 від 13.04.2021 у розмірі 43 523,20 гривні. 1.1. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13.04.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №580043014 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 20 300,00 гривень, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище Кредитним договором. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. 30.09.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 3009/24 відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором в сумі 43 523,20 гривні. Позикодавець - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та проценти за кредитом не сплатила ні первісному кредитору, ні ТОВ «Таліон Плюс», ні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ні ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. 1.2. Стислий виклад позиції відповідача За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Поштове відправлення №06 102 1923 7408 повернулося без вручення адресату із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності частини восьмої статті 178 ЦПК України. 1.3. Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду від 18.11.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 13.04.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №580043014 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV792QV. Зокрема, 13.04.2021 о 13:43:50 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до умов вказаного Кредитного договору, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 20 300,00 гривень, на строк 126 днів, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. З наданого алгоритму укладення Кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, вбачається, що заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Факт надання ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» грошових коштів відповідачу - [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) підтверджується наявним в матеріалах справи Платіжним дорученням від 13.04.2021 про переказ грошової суми у розмірі 20 300,00 гривень із зазначенням у графі призначення платежу «Переказ коштів згідно договору №580043014 від 13.04.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer». Перерахування ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» вказаних кредитних коштів на рахунок відповідача, у розмірі 20 300,00 гривень підтверджується також наявною в матеріалах справи довідкою АТ «ТАСКОМБАНК» від 08.08.2024 (а.с.30). Таким чином, суд встановив, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором №580043014 від 13.04.2021 виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі 20 300,00 гривень. Також із матеріалів справи встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №580043014 від 13.04.2021. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги - означає всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Пункт 8.2. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, визначає, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони дійшли згоди викласти п.8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони дійшли згоди викласти п.8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором». 31.12.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до змісту якої Сторони уклали цю додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року про наступне: «1. Сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2022 включно». Згідно витягу з реєстру прав вимоги №141 від 06.07.2021 вбачається, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передало, а ТОВ «Таліон Плюс» прийняло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №580043014 від 13.04.2021 на загальну суму заборгованості у розмірі 40 620,00 гривень. В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №580043014 від 13.04.2021 на загальну суму заборгованості у розмірі 43 523,20 гривень, з яких 20 300,00 гривень заборгованість по основному боргу та 23 223,20 гривні заборгованість по процентам. 30.09.2024 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», як клієнтом, та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №3009/24 відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №3009/24 від 30.09.2024 ТОВ Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», передало, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №580043014 від 13.04.2021 на загальну суму 43 523,20 гривень, з яких 20 300,00 гривень заборгованість по основному боргу та 23 223,20 гривні заборгованість по процентам. 2.2. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Договором. На підставі частини першої статті 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Суд встановив що 13.04.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №580043014 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 20 300,00 гривень, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором матеріали справи не містять. Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Так, відповідно до підпункту 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Надана копія договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Копії договорів факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та № 3009/24 від 30.09.2024 також містять підписи сторін, які підтверджують укладення договорів та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до фактора - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому від ТОВ «ФК «Онлайна Фінанс» до фактора ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Таким чином, суд дійшов до висновку, що копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах і як наслідок набуття позивачем права вимоги до відповідача на суму заборгованості за Кредитним договором №№580043014 від 13.04.2021 на загальну суму 43 523,20 гривні, з яких 20 300,00 гривень заборгованість по основному боргу та 23 223,20 гривні заборгованість по процентам. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини сьомої та частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до статей 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З огляду на те, що в матеріалах справи міститься: копія Кредитного договору №580043014 від 13.04.2021, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, а також підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, згідно платіжного доручення від 13.04.2021, враховуючи наявні копії договорів факторингу та витягів з реєстрів прав вимоги, та з огляду на відсутність доказів повернення відповідачем отриманого кредиту, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №580043014 від 13.04.2021 у загальному розмірі 43 523,20 гривні, з яких 20 300,00 гривень заборгованість по основному боргу та 23 223,20 гривні заборгованість по процентам. 3. Судові витрати Згідно пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №7926 від 07.11.2024 позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень, що відповідає розміру судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, згідно вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі статей 133 та 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 137, 141 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин позивачем суду надано належні та допустимі докази, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу, а саме: копія Договору про надання правової допомоги №0110/24 від 01.10.2024 укладений між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; копія Додаткової угоди №1 від 01.10.2024 до Договору про надання правової допомоги №0110/24 від 01.10.2024; копія Акта прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2024 за Договором про надання правової допомоги №0110/24 від 01.10.2024 на суму 6 000,00 гривень; копією довіреності від 02.10.2024 виданої на представництво інтересів позивача; копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 адвоката Тараненка А.І. Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18; від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18; від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19. Ураховуючи положення статті 137 ЦПК України, відсутність заперечень відповідача, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень.

Outcome: approved