Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Органи опіки та піклування Шполянської міської ради ОТГ звернулись до суду з позовом до [PERSON] , у якому просять позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її сина у розмірі частини від усіх її доходів на особовий рахунок дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, заробляє тимчасовими підробітками. Спеціалісти служби у справах дітей Шполянської міської ради ОТГ неодноразово відвідували сім`ю за місцем проживання по [ADDRESS] , у зв`язку з повідомленнями старости Васильківського старостинського округу [PERSON] про те, що дитина останнім часом не проживає з матір`ю, а живе у сусідів, які фактично здійснюють догляд за ним та утримують. Під час кожного візиту з матір`ю проводились бесіди про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. [PERSON] було викликано на засідання комісії з питань захисту прав дитини у зв`язку з повідомленням старости [PERSON] від 21.11.2024 про те, що 20.11.2024 надійшла інформація від сусідів про перебування [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння. Мати не з`явилась на комісію. Також на комісії розглядалось питання щодо негайного відібрання дитини. У зв`язку з невиконанням [PERSON] батьківських обов`язків, діючи в інтересах дитини, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ 25.11.2024 розглянуто питання про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та питання затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини. Висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради ОТГ №823 від 26.11.2024. Відповідно до рішення від 26.11.2024 №822 «Про негайне відібрання малолітньої дитини», здійснено заходи по відібранню малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , та влаштовано його до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . 06.12.2024 судом відкрито провадження у справі, призначене підготовче засідання. 20.01.2025 судом закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Додала, що за час розгляду справи [PERSON] свого ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінила, житло не привела у стан придатний для проживання дитини, не створила для дитини умов, не придбала продукти харчування, холодильник, який придбала у неробочому стані. Також зазначила, що [PERSON] жодного разу не звернулась до органів опіки та піклування щодо місця перебування дитини, сприяння щодо зустрічі із сином. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що придбала холодильник, не вживає горілку, купила смалець і крупу. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини. [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 26.11.2024 Шполянським відділом ДРАЦС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ ( м. Київ) ( а.с. 5). Відомості про батька до актового запису про народження внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00048145952 від 26.11.2024 ( а.с. 6-7). [PERSON] , [INFO] , громадянка України, що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданий 24 листопада 2005 року Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області ( а.с. 8-9). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Шполянської міської ради ОТГ №95/07-16 від 25.11.2024 «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», малолітнього [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, на підставі проживання у сім`ї, в якій батьки або особи, що їх заміняють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини ( а.с. 10). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.09.2024, проведеного за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається з 3 кімнат; умови проживання незадовільні, будинок потребує ремонту, кімнати облаштовані елементарними меблями в незадовільному стані. Продукти харчування в обмеженій кількості, в будинку сміття, недопалки сигарет; речі першої необхідності відсутні, дровами на зиму не забезпечені, на подвір`ї безлад. Для виховання та розвитку дитини не створено належних умов. [PERSON] фактично проживає у біологічної бабусі, не бажає йти до матері. Мати зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням сина . Зі [PERSON] проведено бесіду щодо належного виховання та утримання дитини( а.с. 11). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.09.2024, проведеного за місцем фактичного проживання малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку та складається з 3 кімнат; умови проживання незадовільні, в будинку є елементарні меблі, які потребують ремонту або заміни. Продукти харчування відсутні, речі першочергового вжитку відсутні, їжу для сім`ї готує сусідка пенсійного віку, яка отримує їхні кошти. Не створено умов для повноцінного розвитку дитини. Хлопчик проживає з біологічною бабусею, яка за станом здоров`я не може доглядати за дитиною та займатись його вихованням. Одяг, взуття для дитини купує сусідка. Мати інколи навідується, але батьківських почуттів не проявляє ( а.с. 12). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , виданої 26.11.2024 Васильківським ліцеєм Шполянської міської ради ОТГ ( класним керівником [PERSON]), [PERSON] навчається в ліцеї з першого класу, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований та працелюбний учень. Має добрий фізичний і розумовий розвиток, має достатній та середній рівень навчальних досягнень, має хорошу зорову та слухову пам`ять. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Брав активну участь у громадському житті школи та класу, у культурно-масових заходах, у спортивному житті ліцею. Ліцей відвідував чисто і охайно вдягнений. Не пропускав занять без поважних причин, мама інколи цікавилась шкільним життям сина ( а.с. 13). Відповідно до довідки-характеристики №730, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в с. Васильків Звенигородського району Черкаської області. За час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. На даний час не працює. На утриманні має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вихованням дитини не займається, залишає на довгий час дитину без догляду, умови для проживання та навчання незадовільні. Дитина проживає в будинку біологічної бабусі, яка не має фінансових та фізичних можливостей утримувати [PERSON] ( а.с. 14). Із повідомлення старости Васильківського ст. округу [PERSON] від 21.11.2024 року № 117/02-20, на адресу в.о. голови Шполянської міської ради ОТГ , вбачається, що [PERSON] , жителька села Васильків, має на утриманні малолітнього сина , [PERSON] , 2015 р.н.. Мати ніде не працює, не отримує соціальних виплат, вихованням та доглядом за дитиною не займається. 20.11.2024 надійшла інформація від сусідів про те, що [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння та відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення. Дитина останнім часом проживає у сусідів, які фактично здійснюють за ним догляд та утримують його. Мати повністю усунулася від виконання батьківських обов`язків. Просить вжити відповідних заходів щодо захисту прав малолітнього ( а.с.19). 26.11.2024 виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ прийнято рішення №822 «Про негайне відібрання малолітньої дитини», відповідно до якого здійснено заходи по відібранню малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та доручено органу опіки та піклування влаштувати дитину до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 15). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ від 26.11.2024, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с. 16-17). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Шполянської міської ради ОТГ №96/07-16 від 26.11.2024 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] » малолітнього [PERSON] , [INFO] », дитину влаштовано на тимчасове проживання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , терміном на шість місяців, у зв`язку з тим, що малолітній залишився без батьківського піклування ( а.с. 18). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що сім`ю [PERSON] знає у зв`язку з родом своєї діяльності, так як є старостою села Васильків. Були неодноразові виїзди до сім`ї [PERSON] , робили обстеження умов, складали акти. З матір`ю проводились бесіди неодноразово щодо забезпечення умов для проживання дитини. [PERSON] проживає зі своєю біологічною бабусею, яка за своїм станом здоров`я та віком, їй за 80 років, не могла нею опікуватись. У будинку матері немає належних умов для проживання дитини, відсутні продукти харчування. Неодноразово залишала дитину одну, а він потім сам йшов до баби, про що йому, як старості села, повідомляли сусіди. Їй неодноразово давали час, щоб вона створила хоча б елементарні умови для проживання дитини. Були випадки, коли приїздила комісія, а мати була в стані алкогольного сп`яніння. З вихованням дитини допомагає сусідка [PERSON] , бере гроші баби, [PERSON] та готує бабі та дитині їжу, купує дитині одяг і необхідні речі. Зазначив, що спілкувався з хлопчиком та він казав, що до мами не хоче, оскільки там холодно і немає чого їсти, і чужа тьотя. Зазначив, що старостат допомагав [PERSON] створити належні умови для дитини, привозили дрова, меблі, але вона своєї поведінки та ставлення до сина не змінила. Тож було прийнято рішення про відібрання дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки із наданих письмових доказів та пояснень представника позивача, [PERSON] останнім часом проживав з біологічною бабусею, яка за станом здоров`я не має змоги піклуватись про нього, та на даний час дитина перебуває у будинку сімейного типу, отже представник Органу опіки та піклування Шполянської міської ради ОТГ має право на звернення до суду із цим позовом. Положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім - права батьків. Відповідно усталеної практики Верховного Суду ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками ( постанови від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц, від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19, від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19). Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним(справа «Мамчур проти України» (CASE OF MAMCHUR v. UKRAINE) від 16 липня 2015 року). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Разом із цим, суд наголошує, що самого тільки факту заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не достатньо, щоб підтвердити наявність справжнього та належного інтересу відповідача до власної неповнолітньої дитини. Згідно із частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд критично оцінює невизнання відповідачкою позову з посиланням на те, що вона надавала кошти сусідці для утримання сина, оскільки такі не є належним виконанням батьківських обов`язків. Судом установлено, що дитина проживала у своєї бабусі похилого віку, яка зі слів відповідачки померла. Доводи відповідачки про те, що вона змінила умови проживання дитини є необґрунтованими та спростовуються актом обстеження умов проживання від 07.03.2025, відповідно якого умови для проживання, навчання та розвитку дитини відсутні, умови проживання незадовільні, будинок потребує ремонту, продукти харчування, речі першого вжитку відсутні; будинок тривалий час не опалювався, дрова відсутні; мама зловживає алкоголем. Крім того, сама відповідачка пояснила, що перешкод у створенні належних умов для проживання сина у неї не було. Суд також ураховує пояснення відповідачки та представника позивача про те, що [PERSON] жодного разу не відвідувала за увесь час перебування дитини в будинку сімейного типу, більше того вона не знає де дитини, при цьому не співпрацювала із органами опіки та піклування щодо зустрічі з сином та повернення дитини додому, що свідчить про відсутність дійсного інтересу до дитини, турботи про його життя, здоров`я, емоційний стан. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає доведеним факт свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього сина та, ураховуючи поведінку відповідачки, яка не проявила наміру змінити обставини, які стали підставою для цього позову, при цьому про наявність перепон, які створюються іншими особами у спілкуванні, вихованні, матеріальному забезпеченні дитини суд не повідомляла, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина, що буде відповідати інтересам останнього. Роз`яснити відповідачці, що відповідно до положень ч. 1 ст. 169 СК України , мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за виключенням обставин, зазначених у ч.ч. 2,3 наведеної норми ( поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом, та якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття). Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Ураховуючи те, що відповідачка не надала доказів щодо неможливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, а саме однієї чверті доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту надходження заяви до суду та до її повноліття, суд вважає, що такі підлягають задоволенню. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідачки за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved