Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

02 січня 2025 року ТОВ «Українські фінансові операції», в інтересах якого діє адвокат Дідух Євген Олександрович, звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 186883,62 грн, витрати на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу адвоката. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 28.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4092698 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування коштів на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Підсумовуючи викладене, позивач констатує, що кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. Відповідач, у свою чергу, не виконала умов кредитного договору. Крім того, відповідно до умов кредитного договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом 360 днів: з 28.10.2023 до 21.10.2024. На підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем надано: договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4092698 від 28.10.2023; додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4092698 від 28.10.2023; розрахунок заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4092698 від 28.10.2023. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача, то ТОВ «Українські фінансові операції» як позивач обгрунтовує це тим, що 26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №26/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, строк виконання якої настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників ТОВ «Лінеура Україна», зокрема, і до [PERSON] за кредитним договором №4092698 від 28.10.2023. З огляду на викладене ТОВ «Українські фінансові операції» просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4092698 від 28.10.2023 в сумі 186883,62 грн, з яких: 24499,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 119263,65 грн - заборгованість за відсотками, що нараховані первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна», 43119,98 грн заборгованість за відсотками, що нараховані позивачем як новим кредитором, а також витрати на сплату судового збору і на професійну правничу допомогу адвоката. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Українські фінансові операції» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 09 год 30 хв 13 лютого 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. У зв`язку із ненадходженням витребуваних судом документів від АТ КБ «Приватбанк», згідно ухвали суду від 20.01.2025, суд відклав розгляд справи до 08 год 30 хв 05 березня 2025 року. Представник позивача Дідух Є.О. у судове засідання, що призначено о 08 год 30 хв 05 березня 2025 року, не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як позивача, так і його представника Дідуха Є.О., що були отримані цими учасниками справи 17.02.2025 о 18 год 06 хв 10 сек. Водночас представник позивача Дідух Є.О., 04.03.2025 через підсистему «Електронний суд», подав клопотання, в якому просив суд розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання 05 березня 2025 року о 08 год 30 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку із цим 05 березня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 28.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4092698 (далі Кредитний договір). Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що на умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати [PERSON] як клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] як клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 24500 грн. Із змісту п.1.3, 1.4, 1.4.1.,1.4.2, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.6, 1.6.1, 1.6.2 суд встановив, що строк кредиту 360 днів, а періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; тип процентної ставки фіксований; стандартна процентна ставка 2,0% в день, що застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 0,40% в день, що застосовується, якщо споживач до 26.11.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не меншій першого платежу, визначеного в графіку платежів; за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 32646,25%; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 9411,10%; за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 200900 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 189140 грн. Із п.2.1 Кредитного договору встановлено судом, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Крім того із п.9.3 Кредитного договору встановлено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами з урахуванням особливостей його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та нормативних актів Націонгального банку України. Із п.9.7 та 9.7.1. Кредитного договору суд встановив, що він сторонами укладений в електронній формі шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони ТОВ «Лінеура Україна» електронним підписом, в особистий кабінет [PERSON] як клієнта. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що створений шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні ТОВ «Лінеура Україна» для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону. Із п.10 Кредитного договору суд встановив, що у ньому містяться відомості про підписання [PERSON] 28.10.2023 о 05 год 16 хв 59 сек Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором: Т011 (а.с.46-55). Також суд встановив, що разом із Кредитним договором відповідач [PERSON] , на виконання умов означеного правочину, погодилася із графіком платежів за договором як додатком №1 до Кредитного договору шляхом підписання 28.11.2023 о 05 год 16 хв 59 сек Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором: Т011 (а.с.45, 56). Із листа ТОВ «Пейтек» №20240726 від 26.07.2024 судом встановлено, що означеного дня ТОВ «Лінеура Україна» через ТОВ «Пейтек» здійснило перерахування грошових коштів в сумі 24500 грн, що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачем [PERSON] на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача із призначенням платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] , що відповідає масці картки, що зазначена у п.2.1 Кредитного договору (а.с.61). Крім того, із довідки АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250128/72065-БТ від 06.02.2025, що витребувана судом за клопотанням позивача та надійшла до суду 14.02.2025 (вхідний №6107), суд встановив, що первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» через означену банківську установу 28.10.2023 було здійснено перерахунок суми кредиту в розмірі 24500 грн на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] . Згідно безпосередньо дослідженого судом розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що підготовлений ТОВ «Лінеура Україна», суд встановив, що означеним товариством як кредитодавцем 28.10.2023 видано відповідачу [PERSON] кредит в сумі 24500 грн; у період часу із 28.10.2023 до 26.11.2023 включно позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 98 грн; у період часу з 27.11.2023 до 26.07.2024 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 489,99 грн. Крім того, із означеного розрахунку заборгованості судом також встановлено, що 24.11.2023 [PERSON] сплатила ТОВ «Лінеура Україна» 2744,01 грн, що кредитодавцем були розподілені наступним чином: 0,01 грн зараховано на погашення заборгованості зі сплати тіла кредиту, 2744 грн зараховані на погашення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом (а.с.84-89). Також із мотивувальної частини позовної заяви суд встановив, що позивачем як новим кредитором нараховано відповідачу [PERSON] проценти за Кредитним договором за період з 26.07.2024 до 22.10.2024 за стандартною процентною ставкою у сумі 43119,98 грн (24999,99 грн х 0,02 = 490 грн; 490 грн х 88 днів = 43119,98 грн) (абз.1 стр 15 позовної заяви, а.с. 9). Суд, безпосередньо дослідивши договір факторингу №26/07/2024 від 26 липня 2024 року (далі Договір факторингу) встановив, що 26 липня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №26/07/2024, відповідно до п.1.1. якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, строк виконання якої настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників ТОВ «Лінеура Україна». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.21-25). Факт оплати ТОВ «Українські фінансові операції» ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу судом встановлено із дослідженої у судовому засіданні платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1 від 02.08.2024, відповідно до якої ТОВ «Українські фінансові операції» перерахувало ТОВ «Лінеура Україна» 1\~671\~256,73 грн плати за укладення договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 (а.с.29). Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 судом встановлено, що ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 143763,64 грн, з яких: 24499,99 грн сума заборгованості за тілом кредиту, та 119263,65 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.58). Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ч.\~1,\~3,\~4,\~7\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №675-VIII\~від 03.09.2015\~(далі\~ Закон\~№675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675). Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1082 ЦК України,\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за Кредитним позики на підставі договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024. Частина 1,2\~ст.1054\~ЦК України\~встановлено,\~що за\~кредитним договором\~банк або\~інша фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти.\~ До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частинами 1,2\~ст.1056-1\~ЦК України\~визначено,\~що \~процентна\~ставка за\~кредитом може\~бути фіксованою\~або змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме: Т011. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання нею у кредит від ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів у сумі 24500 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином. Водночас матеріалами справи підтверджується той факт, що сума кредиту, яка була обумовлена між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] і відображена у п.1.2 Кредитного договору, була отримана відповідачем шляхом перерахування на її картковий рахунок № [NUMBER] . Ба більше, із розрахунку заборгованості суд встановив, що відповідач частково погасила як тіло кредиту, так і відсотки за користування ним, сплативши ТОВ «Лінеура Україна» 2744,01 грн, що мало місце 24.11.2023. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «Лінеура Україна», так і його правонаступнику ТОВ «Українські фінансові операції», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 24999,99 грн (з врахуванням сплаченої відповідачем суми 0,01 грн) в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню. Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 119263,65 грн (тобто, за період часу з 28.10.2023 до 26.07.2024) суд зазначає наступне. Зі змісту п.1.3, 1.4, 1.4.1.,1.4.2, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.6, 1.6.1, 1.6.2 Кредитного договору суд встановив, що строк кредиту 360 днів, а періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; тип процентної ставки фіксований; стандартна процентна ставка 2,0% в день, що застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 0,40% в день, що застосовується, якщо споживач до 26.11.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не меншій першого платежу, визначеного в графіку платежів; за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою 32646,25%; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 9411,10%; за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 200900 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 189140 грн. Також, суд встановив, що саме 26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» був укладений договір факторингу №26/07/2024. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем кредитом (за період часу з 28.10.2023 до 26.07.2024),

Outcome: approved