Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

В серпні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 15.04.2016 в розмірі 34 471,40 грн., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 500,00 грн. Як на підставу позовних вимог посилалось на те, що 15.04.2016 між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайловський» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику в користування кредитні кошти в сумі 9 613,39 грн. строком до 20.05.2017, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитом. ПАТ «Банк Михайловський» надав відповідачу грошові кошти у встановленому договором порядку, проте [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого станом на 05.08.2024 виникла заборгованість в розмірі 23 075,14 грн., з яких: 7 633,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15 441,75 грн. - заборгованість за відсотками. Оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював погашення заборгованості, позивачем за період з 07.07.2021 по 05.07.2024 було нараховано також інфляційні витрати в розмірі 9 320,47 грн., 3 % річних - 2 075,79 грн. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги за кредитними договорами, укладеними позичальниками з ПАТ «Банк Михайловський», на підставі договору про відступлення права вимоги № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічний торгів (аукціону). Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся із даним позовом до суду. Згідно ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.09.2024 позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» передано на розгляд Ленінського районного суду м. Миколаєва за територіальною підсудністю. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача ТОВ «Діджи Фінас» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про розгляд справи відбувалось шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, судової повістки та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Відповідач причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 15.04.2016 між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено кредитний договір № 200504551, відповідно до умов якого боржнику було надано грошові кошти в сумі 9 613,39зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 0,0001 % річних, щомісячної комісії за обслуговування заборгованості - 3 %, строком до 15.02.2017 (а.с. 59-60). 23.05.2016 згідно з рішенням Правління НБУ № 14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діяла повноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги до позичальників Банку, зазначених у додатку до цього договору, в тому числі, до відповідача [PERSON] (а.с. 55-58). Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 15.04.2016 становить 23 075,14 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 7 633,39 грн., заборгованості за відсотками - 15 441,75 грн. З позову вбачається, що зазначена заборгованість станом на час розгляду справи відповідачем не погашена. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Оскільки [PERSON] , прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором, порушив свої зобов`язання, то за період з 07.07.2021 по 05.07.2024 включно відповідачем як поточним кредитором було нараховано інфляційні втрати в умі 9 320,47 грн. та 3 % річних в сумі 2 075,79 грн. В той же час, відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (в подальшому Указами Президента воєнний стан було неодноразово продовжено та він існує станом на теперішній час). Враховуючи наведете та приймаючи до уваги, що починаючи з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан,

Outcome: partial