Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить змінити порядок та спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом від 06.08.2021 у справі № 214/5389/21; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 6000,00 грн. на місяць. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 17 серпня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею. Шлюб між ними розірвано18.10.2021. 06 серпня 2021 року судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на її користь на утримання сина були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. На сьогоднішній день позивач разом з сином тимчасово проживає за межами України, а саме в Республіці Польща. Сума аліментів, що стягуються з відповідача є недостатньою для належного утримання дитини. Вона одна не може в повному обсязі забезпечити дитину, тому батько який здоровий та працездатний, є фізичною особою підприємцем, має стабільний дохід має змогу сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 27 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились. Представник відповідача, адвокат Забара А. В., повноваження якої відповідно до ордеру № 1315186 від 03.02.2025 не обмежуються, надала суду заяву, у якій повідомила, що відповідач [PERSON] вимоги заяви про зміну порядку та способу стягнення аліментів на утримання малолітнього сина визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник просить суд слухати справу у відсутність Відповідача та представника Відповідача. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Судом установлено, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2021 року стягнуто із [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06 липня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтями 180, 184, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та погіршення матеріального стану, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Відповідно до абз. 2 ч. 3ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України зазначає про можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 липня 2021 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 2510 грн., а з 01 січня 2025 року - 3196 гривень. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Отже, у зв`язку із вказаними обставинами, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, а також те, що розмір аліментів в розмірі частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на отримання аліментів в більшому розмірі та зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина частки від доходу на тверду грошову суму, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Виходячи з вказаного нормативного регулювання з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved