Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до Чернівецької міської ради, Чернівецької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В. Г. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилався на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері вона знаходилась у важкому моральному та пригніченому стані та лише більш як через рік дізналась, що після смерті матері залишалась частки квартири [ADDRESS] . Через свого представника звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через те, що протягом вказаного строку не була прийнята спадщина після смерті матері та не заведена спадкова справа. Вважає, що спадщину не прийняла в строк, так як не знала про існування спадщини на території України після смерті її матері, а також так як є громадянинкою Молдови та проживає там, не обізнана із законодавством України з приводу оформлення спадщини. Просила визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці. Ухвалою суду від 10.02.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачем відзиву подано не було. У подальшому, ухвалою суду від 24.02.2025 року було витребувано від державного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи. 24.02.2025 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Чернівецької міської ради у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у відсутності представника ЧМР за наявними у справі доказами та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із матеріалів спадкової справи №75/2024 року, заведеної щодо майна померлої [PERSON] , до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. звернулася [PERSON] , через представника із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] . У відповідності до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~ст.1222 ч.1ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. У силу ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Як було встановлено судом, постановою приватного нотаріуса Чернівецькогоміського нотаріального округу Савчук В.Г. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через те, що протягом вказаного строку не була прийнята спадщина після смерті матері та не заведена спадкова справа. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). У той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України\~- спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Відповідно до частини третьоїстатті 1272 Цивільного кодексу Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272Цивільного кодексу Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними. [PERSON] просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] строком на 2 місяці. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує, що їй не було відомо про існування майна на території України. Упостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, на переконання суду, наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вказані причинипропуску, призвели до неможливості подати нею заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини обгрунтвоаний та підлягає задоволенню.

Outcome: partial