Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 3375803 від 22 жовтня 2021 року у розмірі 45399 грн 87 коп. та понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.10.2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 3375803, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу у власність грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів (6700 грн), сплатити проценти та всі інші платежі, пов`язані з виконанням Договору. ТОВ «Маніфою» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 02.11.2022 року між TOB «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №02-11/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача за договором позики № 3375803 від 22.10.2021 року. У відповідності до умов Договору факторингу №02-11/2022 від 02.11.2022 року ТОВ «ФК «Кретит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 45399,87, з яких: 6700,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 38699,87 грн. - заборгованість за відсотками. Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання, зокрема не вносив платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів та не сплачував проценти за користування кредитом. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кретит - Капітал» за договором позики № 3375803 від 22.10.2021 року у загальному розмірі 45399,87 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за вказаним договором позики, а також понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.12.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З матеріалів справи судом встановлено, що 22.10.2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 3375803, згідно з умовами якого відповідач отримала позику у розмірі 6700,00 грн., строком на 30 днів до 21.11.2021 року, зі сплатою процентів за користування позикою. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора t23182, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Окрім того, 22.10.2021 року відповідач підписав паспорт позики та графік нарахування процентів за користування позикою в межах строку позики, які містять істотні умови договору про надання позики. Згідно з паспортом позики, строк договору становить 30 днів; мета отримання позики - придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб та строк надання позики - шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок банківської картки позичальника; процентна ставка, відсотків річних - 1.09450 % на день - середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний (3064.00 річних), 1.99000% на день - середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий (29654.00 річних), 1.99000% на день - базова процентна ставка за позикою (29654.00 річних); тип процентної ставки - фіксована. ТОВ «Маніфою» умови укладеного договору виконано та здійснено 22.10.2021 року переказ коштів через сервіс онлайн платежів iPay.ua (номер транзакції 115817478) у розмірі 6700,00 грн. на карту відповідача [NUMBER] , що підтверджується довідкою №2782_240820160411, виданою 20.08.2024 року директором ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» Є. М. Велікановим. 02.11.2022 року між TOB «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №02-11/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача за договором позики № 3375803 від 22.10.2021 року. Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №02-11/2022 від 02.11.2022 року, сума заборгованості відповідача за договором позики № 3375803 від 22.10.2021 року становить 45399,87 коп., з яких: 6 700 грн - заборгованість по тілу кредиту, 36399,09 грн та 2300,78 грн - заборгованість по відсотках. 06.11.2024 року на адресу відповідача позивачем скеровано досудову вимогу, у якій останнього було повідомлено про укладення між TOB «Маніфою» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Договору факторингу №02-11/2022 від 02.11.2022 року та про необхідність сплати заборгованості у розмірі 45399.87 грн. Однак, відповідачем дана вимога була проігнорована. Відтак, судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому договором, належним чином не виконала та кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за договором позики № 3375803 від 22.10.2021 року становить 45399,87 грн з яких: 6 700 грн - заборгованість по тілу кредиту, 38699,87 грн - заборгованість по відсотках. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомостей про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та факт невиконання відповідачем належним чином зобов`язань, а тому суд рахує за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved