Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29.07.2024 року позивач через свого представника адвоката Катріч М.М. звернулася до суду з вказаним позовом та просила визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне: [INFO] [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] за життя вона залишила заповіт на все майно на користь позивача - [PERSON] . Заповіт посвідчений Масловою К.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстровано в реєстрі за № 1467. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Шкірею Ю.В. було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 127/02-31 від 15.06.2024 року. Даною Постановою приватний нотаріус Харківського міського нотаріального Харківської області Шкіря Ю.В. відмовила у видачи свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендувала звернутися до суду щодо поновлення строку на прийняття спадщини 24 лютого 2022 року був здійснений воєнний напад Росії на Україну, який продовжується і на сьогоднішній час. 24 лютого 2022 року. Позивач зазначає, що у зв`язку з сильними обстрілами Харкова, виїхала з міста та повернулась у січні 2024, щоб зберегти своє життя. Також виникли проблеми зі здоров`ям, з війною вони загострилися, тривалий час позивач знаходилась на лікуванні. До того ж були втрачені всі оригінали документів у зв`язку з агресію рф. Тривалий час прийшлось їх поновлювати, деякі надавачі послуг не поновили свою діяльність, багато документів вже неможливо поновити, все це ускладнювало звернення до нотаріуса також. Указом Президента України на території України введено воєнний стан від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.Відповідно на початок введення воєнного стану в державі 6-ти місячний строк на прийняття спадщини (шляхом подачі нотаріально посвідченої заяви до нотаріальної контори) був таким, що не скінчився, так як з моменту смерті спадкодавця минуло лише три місяці, та з моменту початку збройної агресії, із-за постійних обстрілів та небезпеки перебування в зоні враження та проведення бойових дій державна нотаріальна контора, що обслуговує Немишлянський район не працювала. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, де серед територій вказано починаючи з 24.02.2022 року та по день складання позов - це Харків та Харківська область. Тривали час позивач не могла звернутися до нотаріуса до червня 2024 року включно, з поважних причин з метою складання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки, із-за війни вона не змогла відразу зібрати документі та поновити їх. Потім у позивача погіршився стан здоров`я на фоні всіх стресів та подій і вона знаходилася на лікуванні. Телефонним зв`язком позивач зверталася з консультацією до нотаріуса, нотаріус повідомила, що на момент воєнного стану строки зупиняються , коли закінчиться війна тоді їх поновлять. Вказані обставини, перешкодили позивачу, як спадкоємцю, вчасно звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини і тому позивач вважає, що відмова у наданні їй додаткового строку для вступу у спадщину буде непропорційним втручанням у її право на отримання у власність спадкового майна. Не зважаючи на те, що позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, частина 3 статті 1272 ЦК України надає їй право на звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки причина не подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини являється поважною, адже саме через воєнні дії позивач своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини та опинився в становищі людини, позбавленої відповідної власності. Заяви, клопотання. У судове засідання позивач не з`явилася, представником позивача Катріч М.М. було подано письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, в якій представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити, просила судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надали відзив на позовну заяв, в якому просили відмовити в задоволенні позову та слухати справу за відсутності представника Харківської міської ради. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 липня 2024 року позовну заяву [PERSON] до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, постановлено справу розглядати в порядку загально позовного провадження, призначено до підготовчого розгляду справи 11 грудня 2024 року Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника позивача адвоката Катріч Марії Миколаївни про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального Харківської області Шкіря Юлії Валеріївни, (адреса здійснення діяльності: [ADDRESS] ) належним чином посвідчені копій матеріалів спадкової справи № 32/2024 від 15.06.2024 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.12.2024 року справу призначено до судового розгляду. 16.08.2024 від сторони відповідача Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що Харківська міська рада заперечує у повному обсязі проти вимог, викладених у позовній заяві, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача зазначає, що предметом доказування у цій справі є встановлення наявності або відсутності поважних причин пропущеного Позивачем строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зі змісту позовної заяви та доданих копій документів встановлено, що Позивач є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] , який складено 29.10.2015 та посвідчено Масловою К.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області . Відповідно до Свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] ), що міститься в матеріалах справи, [PERSON] померла [INFO] . З цього часу розпочався шестимісячній строк для прийняття спадщини. У позовній заяві Позивач зазначає, що не мав можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори за місцем знаходження спадкового майна, оскільки Харківська міська територіальна громада протягом 2022 року відносилась до територіальних громад, що розташовані в районі проведення бойових дій. За змістом п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, (далі - Порядок) заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Спадкоємець може подати до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку. Відповідно до п. 2.1. Порядку Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про Спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. З вищенаведеного вбачається, що Позивачем не здійснено можливих та необхідних заходів для прийняття спадщини в установлений законом строк. Таким чином, Позивач, перебуваючи за межами міста Харкова, мав можливість звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте Позивачем не здійснено можливих та необхідних заходів для прийняття спадщини в установлений законом строк. Надання додаткового строку Позивачу прямо впливає на права та інтереси Харківської міської ради щодо визнання спадщини відумерлою, тому Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування, оспорює право Позивача на визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що Позивач не довів поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог Позивача. Фактичні обставини, встановлені судом. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1997 посвідченого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, р. № 8-9796451 на праві власності [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Масловою К.М. від 29.10.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 1467. Згідно вказаному заповіту, [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , заповіла квартиру належну на праві особистої приватної власності за [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . 15.06.2024 року [PERSON] звернулася Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Шкірею Ю.В із заявою щодо подання заяви про прийняття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 77340498 від 15.06.2024 року, на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Шкірею Ю.В заведена спадкова справа №32/2024 Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Шкірею Ю.В. було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 127/02-31 від 15.06.2024 року. Даною Постановою приватний нотаріус Харківського міського нотаріального Харківської області Шкіря Ю.В. відмовила у видачи свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як вона не проживала з померлою на час відкриття спадщини, та пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до наданої медичної документації, а саме виписок з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення № 13110 а/к [NUMBER] за період з 2020 року по травень 2022 року [PERSON] проходила лікування з діагнозом рак правої молочної залози Т4N3M0 після хіміотерапії і анті-Her-терапіїв 2020-2021 рр. Позивачем надані інструкції до медичного препарату Онтрузант, який було призначене позивачу, в яких зазначене, що призначений препарат є хіміотерапією, має великий спектр побічних явищ, які навіть в інструкції не зазначені. Під час проведення такого лікування випадає все волосся зі всіх волосяних покровів, волосся на голові , брови, вії. Позивач зазначила, що всі перелічені побічні дії препарату вона переносила, що дуже впливало на її психічний стан. До всього у неї був нестерпний біль в суглобах, не було чутності в пальцях рук та ніг, була присутня нудота, запаморочення, головний біль, роздратованість. У неї зникла надія на життя, був присутнім песимізм та очікування смерті. Панічні атаки не давали спокійно дихати. Онкологія сама по собі залишає багато ускладнень, тривалий час хворий повинен поновити сили, стан здоров`я та нормальне соціальне функціонування навіть якщо він не знаходиться в лікарні протягом 1,5 - 2 років, виростає нове волосся , брови, вії, людина починає розуміти соціальне життя та інше. Коли почалась війна позивач була вимушена виїхати з Харкова. Відповідно до виписок з ТОВ « МЕДЦЕНТР «ОКО» в період з квітня 2023 року по серпень 2023 року були проведенні хірургічні втручання з приводу лікування очей, з огляду на зазначене у виписці після кожного хірургічного лікування ускладняється зір, потребується супровід, не можливо читати, та протягом 7 днів треба в клінічних умовах проводити інсталяції очей, що також ускладнює самостійне пересування та читання. Лікування очей зайняло практично весь 2023 рік. Документи на житло, як зазначає позивач, були втрачені. До суду вона надала дублікати, які були поновленні відповідно до зазначених в них датах в 2024 році. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України. Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, що визначається ст. 1261 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а з урахуванням пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням веденого в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Судом досліджено, встановлено та враховано втрату оригіналів документів, воєнний стан, важку та тривалу хворобу позивача, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для звернення до нотаріусу з заявою про відкриття спадкової справи. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до позиції, яку висловив Верховний Суд у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18 хвороба спадкоємця є підставою для задоволення таких вимог. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Також суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Крім того, позивач, [PERSON] , є єдиним спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже, надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із поважними причинами: у зв`язку з несприятливими обставинами, а саме - тривалий час не міг прийти до нормального стану після тяжкої хвороби, продовжувала лікування та операційні втручання; вимушений виїзд з місця мешкання, з Харкова, втрата документів через збройну агресію рф. Також суд враховує, що позивач не є фахівцем в галузі права та спочатку отримала не вірну консультацію по телефону від нотаріуса стосовно спадщини, необхідно було багато часу для оформлення документів на спадщину. Вказані обставини перешкоджали вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому пропуск строку для прийняття спадщини позбавляє позивачку можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в два місяці. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved