Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] 04.09.2024 через свого представника [PERSON] звернулися в суд із вищевказаним позовом. Позов умотивовано тим, що 21.05.2024 о 08 год 55 хв в м. Луцьк по вул. Карпенка-Карого відбулася ДТП з участю [PERSON] , який керував транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з. [NUMBER] , та [PERSON] , який керував транспортним засобом Hyundai IONIQ, д.н.з. [NUMBER] . Луцьким міськрайонним судом Волинської області 06.06.2024 було винесено постанову у справі № 161/9986/24, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом АТ-4721942 від 28.08.2023. Цивільно-правова відповідальність позивачів була застрахована в СК «Оберіг» згідно з полісом № 220332776 зі строком дії до 12.04.2025. У встановлений законодавством строк, позивач [PERSON] звернувся до відділення страхової компанії ПАТ «НАСК «Оранта» з повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування. Страховою компанією 24.05.2024 було здійснено ремонтну калькуляцію № 9075Н+, згідно якої вартість ремонту становить 144661,71 гривень. Проте страховиком було здійснено вирахування зношення запчастин на суму 68343,61 гривень. На підставі даної заяви ПАТ «НАСК «Оранта» розглянувши матеріали справи № 24-03-9075 було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 76318,10 гривень, згідно страхового акту № ОЦВ-СП-24-03-9075/1. На банківську карту позивача [PERSON] 03.06.2024 здійснено зарахування коштів в сумі 76318,10 гривень. Згідно актів виконаних робіт від 21.06.2024 вартість ремонту авто становила 176444,82 гривень. Тому, позивачем [PERSON] було подано заяву до ПАТ «НАСК «Оранта» на перерахунок компенсації. На підставі цієї заяви страховик 02.08.2024 здійснив зарахування на карту позивача [PERSON] додатково кошти в сумі 6347,90 гривень, в загальній сумі 82666,00 гривень. Однак позивачі фактично здійснили оплати за ремонт та відновлення пошкодженого автомобіля на загальну суму 176445,82 гривень, а отже різниця між фактичним розміром шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням становить 93779,82 гривень. Розмір душевних страждань позивачів і їх родини через пошкодження транспортного засобу становить 10000,00 гривень. Посилаючись на вищевикладене просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 93779,82 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень та судові витрати по справі. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.09.2024 цивільну справу № 161/16466/24 передано на розгляд Камінь-Каширському районному суду Волинської області (а.с.47). Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14.10.2024 справу передано на розгляд до Любешівського районного суду Волинської області (а.с.54). Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 06.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі 04.12.2024 о 10 год 00 хв (а.с.63). Представник відповідача [PERSON] адвокат Петренко С.В. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 29.11.2024 подала до суду пояснення до позовної заяви, в яких просить відмовити в задоволені позовної заяви [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в повному обсязі (а.с.68-75). Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Слісарчук І.О. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 03.12.2024 подала до суду додаткові пояснення у справі, в яких просила задовольнити в повному обсязі позовні вимоги (а.с.81-85). Ухвалою Любешівського\~районного суду\~Волинської області\~від 04.12.2024 залучено ПАТ «НАСК «Оранта» до участі у справі № 161/16466/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.92-93). Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 27.12.2024 витребувано в ПАТ «НАСК «Оранта» матеріали справи № 24-03-9075 (а.с.112-113). Представник ПАТ «НАСК «Оранта» - Атаманчук А.О. 30.12.2024 подала до суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначила, що вимога щодо виплати різниці між сплаченим страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди підлягає стягненню саме з винуватця ДТП, а тому просить пояснення долучити до матеріалів справи № 161/16466/24 (а.с.122-132). Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 29.01.2025 підготовче провадження у даній справі закрито та призначено до судового розгляду на 15 год 00 хв 03.03.2025, яке відкладено на 15 год 00 хв 05.03.2025 (а.с.184-185, 199). У судовому засіданні представник позивачів Слісарчук І.О. позовні вимоги, викладені в позові, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував позовні вимоги, просив відмовити в задоволенні позову. Звернув увагу, що вартість ремонту автомобіля позивачів, а відтак і заявлена ними в позові матеріальна шкода є завищеною. На його думку, позивачам внаслідок пошкодження автомобіля не було завдано й моральної шкоди. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 21.05.2024 о 08:55 год в м. Луцьк по вул. Карпенка-Карого, водій [PERSON] , який керував транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з. [NUMBER] , виконуючи розворот не дав дорогу транспортному засобу Hyundai IONIQ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо внаслідок чого відбулося зіткнення. В ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.06.2024 у справі №161/9986/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень (а.с.34). Згідно з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, пошкоджений автомобіль «Hyundai IONIQ», д.н.з. [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] (а.с.36-37). Відповідно до ремонтної калькуляції № 9075Н+ від 24.05.2024 вартість ремонту становить 144661,71 гривень, вирахування зношення запчастин та загальна сума після вирахувань становить 76318,10 гривень (а.с.40-41). Згідно з виписками по картці [PERSON] від 03.06.2024, 21.06.2024, 24.06.2024, 25.06.2024 вартість за ремонт та відновлення автомобіля становить 176445,82 гривень (а.с.10-14,16-19,38-39). Відповідно до виписок по картці [PERSON] від 03.06.2024 було здійснено зарахування на суму 76318,10 гривень та 02.08.2024 6347,90 гривень (а.с.20-21). На час скоєння ДТП транспортний засіб «Toyota RAV4», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований у ПАТ «НАСК» Оранта». Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV (далі Закон № 1961-ІV). Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-ІV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-ІV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі № 1961-ІV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика). Далі, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Оскільки розмір страхової виплати, в межах ліміту відповідальності страховика, недостатньо для повного відшкодування матеріальної школи, яка завдана позивачу, відповідач, на підставі ст. 1194 ЦК України, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням), що становить 93779,82 гривень. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Пояснення відповідача у судовому засіданні про те, що вартість ремонту автомобіля позивачів, а відтак і заявлена ними в позові матеріальна шкода є завищеною, суд не бере до уваги, оскільки ці пояснення не підтверджуються жодними доказами. Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке. Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені. Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003). За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як вбачається із матеріалів справи, позивачі [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль Hyundai IONIQ, д.н.з. [NUMBER] , після реєстрації шлюбу, а тому за загальним правилом даний транспортний засіб належить їм на праві спільної сумісної власності (а.с.35, 36, 37). Суд погоджується з доводами позивачів про те, що внаслідок пошкодження їх автомобіля вони перенесли душевні страждання, що у них погіршився звичайний спосіб життя, їм довелось спрямовувати кошти з сімейного бюджету на ремонт автомобіля, певний час не користуватись ним, мати негативні емоції, зокрема, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, й те, що внаслідок ДТП, в якому винний відповідач, був пошкоджений транспортний засіб позивачів, суд дійшов висновку, що на їх користь слід стягнути відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень на кожного. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved