Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом Управління соціального захисту населення Слов`янської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Дана позовна заява обґрунтована тим, що відповідачка [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, одержувала допомогу на оплату житлово-комунальних послуг в Управлінні з березня 2015 року. Відповідно до заяви про призначення адресної допомоги від 27 березня 2019 року відповідачці призначено адресну допомогу з 27 березня 2019 року до 26 вересня 2019 року, але в цей проміжок часу, а саме 18 травня 2019 року, відповідачкою зареєстровано шлюб з [PERSON] . Згідно з п. 6 постанови КМУ № 505, починаючи з 03 червня 2017 року грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні до проживання, що підтверджується відповідним актом обстеження житловим умов. Під час проведення перевірки, посадовою особою УСЗН Слов`янської ВА виявлено, що [PERSON] має у власності частку житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Місто Слов`янськ не відносилось, у зазначений вище період, до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Таким чином, [PERSON] заволоділа грошовими коштами державного бюджету в розмірі 54067,94 гривень, й до теперішнього часу не повернула вказану суму та не надала жодного документу щодо спростування або підтвердження даного факту. Тому просять суд стягнути з відповідачки надміру виплачену суму щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 54067,94 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідно до наданого до суду Відзиву на позовну заяву зазначила, що вимога позивача є незаконною, а обставини, які викладені у позовній заяві не відповідають дійсним обставинам. Чоловік відповідачки [PERSON] має у власності лише 1/4 частку житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , та яку він отримав в порядку приватизації. Право власності на вищезазначену двохкімнатну квартиру по 1/4 частки мають чотири особи, і це без урахування відповідачки як дружини одного із власників 1/4 частки квартири та їх дитини сина [PERSON] , [INFO] . Також вважає, що постанова КМУ № 505 за юридичним статусом є нижчою ніж Закон України, що визначає санітарні норми проживання в квадратних метрах на одну особу (13,62 квадратного метра на одну особу згідно ст. 48 ЖК України). Тож використовувати 8 квадратних метрів на трьох осіб не є дотримання санітарних норм для проживання. Всі переселення відповідачки, в тому числі і у м. Слов`янськ, пов`язані з ворожими обстрілами м. Авдіївка та не було ніякої гарантії про безпеки її та її малолітньої дитини. Крім того, вважає, що на даний час через можливі обстріли небезпечно перебувати і у м. Слов`янськ. Також зазначає, що вона уклала шлюб 18 травня 2019 року, а позивач просить здійснити стягнення соціальної допомоги за період з 27 березня 2019 року до 26 вересня 2019 року, але за період не перебування у шлюбі з 27 березня 2019 року до 18 травня 2019 року відповідачка як мінімум мала право на отримання соціальної допомоги. Крім того, оскільки її чоловік є військовослужбовцем, то п. 6 постанови КМУ № 505 не поширюється на відповідача. Фактично м. Слов`янськ станом на 2019 рік перебуває у зоні проведення ООС (АТО), а з 2022 року відповідач змінила місце реєстрації та значний час мешкала у Київській області. Позивач мав перевірити інформацію, надану відповідачкю протягом 10 календарних днів, опрацювати її та вирішити питання про нарахування чи відмову у нарахуванні соціальної допомоги, а оскільки позивач нарахував відповідачу соціальну допомогу, то відповідачка вважає що діяла в межах законодавства. З урахуванням того, що скасоване заочне рішення переглядається після 2022 року, на даний час всі обставини на період воєнного стану повинні застосовуватися і до відповідачки, а безпідставно набута допомога не підлягає поверненню, якщо її виплата проведена добровільно юридичною особою, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Крім того, просила стягнути з позивача на її користь понесені судові витрати у вигляді судового збору та виконавчого збору у загальному розмірі 2797 грн., які були стягнуті з неї після ухвалення заочного судового рішення 24.05.2023 року. Представником позивача до суду було надано Відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що до 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». Відповідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Таким чином Порядком передбачено, що допомога не призначається у разі, будь-хто із членів сім`ї має у власності частину житлового приміщення що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до п. 11 Порядку (на час виникнення спірних правовідносин) уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Згідно заяв про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг [PERSON] зобов`язувалась повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Але в порушення зазначених вимог відповідач не повідомляла під час подання заяв, Управління, що її чоловік має у власності 1/4 частину квартири. Відповідач посилається на пункт 6 Порядку яким передбачено, що положення абзацу другого пункту 6 не поширюється на сім`ї, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (крім осіб, які набули право власності на зазначене житлове приміщення, придбане за рахунок державних коштів, після початку проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях). Чоловік позивача на час виникнення спірних правовідносин не був внутрішньо переміщеною особою та військовослужбовцем з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації про що свідчить військовий квиток та посвідчення учасника бойових дій. Також на час виникнення спірних правовідносин м. Слов`янськ не входило до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування. Таким чином, право стягнення сум грошової допомоги, виплачених надміру, залежить від достовірності відомостей, які зазначаються уповноваженим представником сім`ї у заяві про призначення такої допомоги, та добросовісності його послідуючих дій щодо повідомлення про виникнення обставин, що законодавчо передбачені як підстави для припинення виплати відповідних коштів допомоги. Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм вважають, що внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, що виразилась у повідомленні недостовірної інформації щодо наявності належного члену сім`ї на праві власності частини житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, тобто відомостей, що як наслідок, впливають на призначення і виплату державної допомоги, відповідачу було безпідставно призначено та виплачено щомісячну адресну допомогу, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 10 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. На виконання цієї норми Управлінням зроблено перевірку достовірності інформації та документів, поданих для призначення грошової допомоги. Щодо посилання відповідача на норми постанови Кабінету Міністрів України № 214 від 07.03.2022 року, що кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню, то згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. До теперішнього часу воєнний стан в Україні не скасований. Відповідач суму надмірно виплачених коштів отримав не під час воєнного стану. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Слов`янської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з березня 2015 року відповідачка [PERSON] є отримувачем адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яку отримує в УСЗН Слов`янської ВА Краматорського району. Так, на підставі заяви про призначення адресної допомоги від 27 березня 2019 року відповідачці призначено зазначену адресну допомогу з 27 березня 2019 року до 26 вересня 2019 року. Так, згідно з Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02 березня 2015 року № 1429-27489, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Проте, в період з 27 березня 2019 року до 26 вересня 2019 року, а саме 18 травня 2019 року, відповідачкою зареєстровано шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 травня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до абз. 2 п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрати на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополь, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Так, за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 251780896 від 08 квітня 2021 року, чоловікові відповідачки - [PERSON] на праві власності належить 1/4 частка квартири [ADDRESS] . Суд погоджується з доводами відповідачки, що її чоловік [PERSON] має у власності лише 1/4 частку житлового приміщення, та з тим, що у вищезазначеній двохкімнатній квартирі, житловою площею 52,60 квадратних метри, зареєстровані та фактично проживають чотири особи (що підтверджується довідкою ТОВ «Синергія-БТ» від 14.11.2019 року), і з урахуванням відповідача як дружини одного із власників 1/4 частки квартири та їх дитини сина [PERSON] , [INFO] , порушуються норми жилої площі на одну особу (Відповідно до ст. 47 ЖК України, норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу). Однак суд не може не прийняти до уваги, що навіть перебування будь-якого із членів сім`ї у власності лише частини житлового приміщення, є підставою для не призначення грошової допомоги згідно абз. 2 п. 6 постанови КМУ № 505. Розпорядженням КМУ № 1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування», м. Слов`янськ не відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Отже, суд не погоджується з доводами відповідача, що на час виникнення спірних правовідносин, знаходження квартири її чоловіка у м. Слов`янськ Донецької області виключає застосування однієї з ознак абз. 2 п. 6 постанови КМУ № 505, а саме перебування населеного пункту на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, або, що населений пункт розташований на лінії зіткнення. Як зазначено у абз. 4 п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрати на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, положення абзацу другого пункту 6 не поширюється на сім`ї, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (крім осіб, які набули право власності на зазначене житлове приміщення, придбане за рахунок державних коштів, після початку проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях). Суд також не погоджується з доводами відповідачки, що її чоловік є військовослужбовцем, тому до відповідачки з цієї підстави потрібно не застосовувати абз. 2 п. 6 постанови КМУ № 505, оскільки дана обставина спростовується наданою відповідачкою до суду Довідкою в/ч [NUMBER] № 529 від 13.09.2024 року, відповідно до якої солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] (мобілізований 20.04.2022 року), тобто станом на 2019 рік (період призначення адресної допомоги) чоловік відповідачки військовослужбовцем не був. Також чоловік відповідачки на час виникнення спірних правовідносин не був і внутрішньо переміщеною особою та військовослужбовцем з числа внутрішньо переміщених осіб, принаймні доказів на підтвердження цієї обставини відповідачкою до суду не надано. Крім того, як зазначено у Акті Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради № 11-20/107 від 22.04.2021 року, відповідач [PERSON] право на одержання допомоги втратила з 01.06.2019 року, а отже доводи відповідачки, що позивач просить здійснити стягнення соціальної допомоги за період з 27 березня 2019 року до 26 вересня 2019 року без врахування періоду не перебування її у шлюбі з 27 березня 2019 року до 18 травня 2019 року, також не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Щодо посилання відповідачки на норми постанови Кабінету Міністрів України № 214 від 07.03.2022 року, що кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню, то слід зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. До теперішнього часу воєнний стан в Україні не скасований, а відповідачка суму надмірно виплачених коштів отримала не під час воєнного стану. А отже, суд не приймає до уваги аргументи відповідачки, що після 2019 року позивач продовжував виплачувати їй щомісячну адресну допомогу і тим самим визнавав правомірність своїх дій по виплаті допомоги відповідачу, оскільки дане право на отримання такої допомоги виникло у відповідачки вже після можливого усунення перешкод, які заважали отримувати грошову соціальну допомогу, та не стосуються спірного періоду з 27 березня 2019 року до 26 вересня 2019 року. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомоги, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже за змістом п. 1 ст. 1215 ЦК України за наявності недобросовісності у діях одержувача коштів, вони мають бути повернуті власнику. Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрати на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрати на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: уповноваженим представником сім`ї самостійно; за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Що стосується вимоги відповідача у Відзиві на позовну заяву про стягнення з позивача на її користь понесені судові витрати у вигляді судового збору та виконавчого збору у загальному розмірі 2797 грн., які були стягнуті з неї після ухвалення заочного судового рішення 24.05.2023 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Відповідач не скористалася своїм правом пред`явлення до суду в межах розгляду даної цивільної справи зустрічного позову. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Тому суд розцінює вимогу відповідача про стягнення з позивача судових витрат як обґрунтування свого заперечення на позовні вимоги позивача, що не позбавляє відповідача права на звернення до суду з відповідною позовною заявою. Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм вважаємо, що внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, що виразилась у повідомленні недостовірної інформації щодо наявності належного члену сім`ї на праві власності частини житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, тобто відомостей, що як наслідок, впливають на призначення і виплату державної допомоги, відповідачу було безпідставно призначено та виплачено щомісячну адресну допомогу, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Отже, зважаючи на те, що відповідач приховала той факт, що члену її сім`ї на праві власності належить квартира, яка знаходиться на території, що підконтрольна владі України, остання незаконно отримувала щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у період з 01 червня 2019 року до 26 вересня 2019 року, загальна сума якої склала 54067,94 гривень. За викладених обставин, слід зробити висновок, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими, оскільки факт надмірного отримання житлової субсидії внаслідок протиправних дій відповідачки знайшов своє підтвердження під судового розгляду. Тому, суд вважає за належне задовольнити позовні вимоги УСЗН Слов`янської міської військової адміністрації у повному обсязі. У відповідності ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved