Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

06.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який не розірвано, однак шлюбні відносини фактично припинилися. Від даного шлюбу народилася двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на повному її утриманні. Відповідач зобов`язаний утримувати дітей. Просить врахувати, що старша донька являється інвалідом з дитинства та потребує фінансової підтримки для лікування Посилаючись на викладене просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 4500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] погоджується на сплату аліментів у розмірі по 3196 грн на кожну дитину. Заперечує твердження позивачки про те, що шлюбні відносини припинилися понад два роки тому, оскільки подружнє життя тривало до серпня 2024 року.\~ Також заперечує твердження позивачки про те, що відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дітей. Вказує. що позивачка перебуває за кордоном, а діти фактично проживають у батька позивачки, і при цьому відповідач продовжує приймати участь в утриманні дітей. Не відповідають дійсності і твердження позивачки про те, що відповідач має стабільну роботу у Чеській Республіці. Просить урахувати, що батько відповідача помер [INFO] і всі витрати на його поховання поніс відповідач, який навіть змушений був брати гроші в борг. У відповідача є хвора мати [PERSON] , яка проживає разом з ним, постійно хворіє, потребує довгострокового та постійного лікування, і при цьому не отримує пенсії та інших доходів, окрім допомоги від сина. А отже аліменти в сумі по 4500 грн. поставлять відповідача у скрутне становище. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7) та є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.8),та [PERSON] , [INFO] (а.с.10), які знаходяться на утриманні позивачки (а.с.12). При цьому суд відхиляє заперечення відповідача на відповідну довідку Горінчівської сільської ради від 27.12.2024, оскільки у ній чітко вказано саме про проживання дітей з матір`ю [PERSON] , а не про реєстрацію їх місця проживання. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2025 року 3196 грн. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оскільки на теперішній час неповнолітнідіти постійно проживають разом з позивачем, чого відповідачем не спростовано, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо їх утримання належним чином. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначено певні обставин, які свідчать про його матеріальний стан, зокрема проживання з ним разом матері [PERSON] , яка має 63 роки та певні проблеми з здоров`ям, і якій відмовлено у призначенні пенсії, а отже слушним є доводи відзиву про те, що відповідач у певній мірі несе витрати і на її утримання.Суд також констатує, що позивачкою не доведено певних обставин на які вона посилається у позовній заяві, зокрема про те, що відповідач проживає за кордоном та що старша дочка є інвалідом з дитинства. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніхдітей, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком, таспроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей. Суд визначає розмір аліментів у сумі по 3200 грн.щомісячно накожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитинуі відповідачем жодним чином не спростована можливість надання утримання дитині в такому розмірі.Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 3200 грн. відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Відтак позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: partial