Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У січні 2025 року АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП «Хмельницька АЕС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , Нетішинської міської ради Хмельницької області про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги, інфляційних втрат за весь час прострочки та 3% річних. В обґрунтування позову зазначено, що кімната [ADDRESS] перебуває у комунальній власності Нетішинської міської територіальної громади та забезпечується комунальними послугами з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення, які надаються філією «ВП «Хмельницька АЕС». До березня 2024 року відповідач [PERSON] був користувачем (наймачем) вказаної кімнати. На відповідача Нетішинську міську раду, як власника нерухомого майна - кімнати [ADDRESS] , покладено обов`язок утримувати майно, а на відповідача [PERSON] , як споживача, оплачувати надані філією «ВП «Хмельницька АЕС» комунальній послуги. Відповідач користувався вказаними комунальними послугами, жодних скарг із приводу їх надання від нього не надходило, при цьому оплату таких послуг належним чином не здійснював, у зв`язку з чим станом на 30.09.2024 за ним утворилася заборгованість у розмірі 5690,34 гривень, що призводить до порушення права позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти у загальному розмірі 5731,81 гривень, з яких: 5690,34 гривень заборгованість за спожиті комунальні послуги; 34,50 гривень інфляційні витрати за весь час прострочки; 6,97 гривень три відсотки річних, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 гривень. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.01.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів: інформації про усіх зареєстрованих осіб (ПІБ, дата реєстрації та зняття з реєстрації) за адресою: [ADDRESS] , за період часу із 01 травня 2022 року по 31 березня 2024 року включно; інформації про те, чи було видано будь-які документи на право користування кімнатою [ADDRESS] , із 01 травня 2022 року по 31 березня 2024 року включно, а також копії документів, що підтверджують вказані обставини. 17.01.2025 на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів виконавчим комітетом Нетішинської міської ради надано копію корінця ордера на жилу площу у гуртожитку, інформацію про користувачів кімнати [ADDRESS] за період з 01.05.2022 по 31.03.2024. 20.01.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача Нетішинської міської ради на позовну заяву. У відзиві представник відповідача Нетішинської міської ради зазначила, що позовні вимоги в частині їх пред`явлення до Нетішинської міської ради не визнає, посилаючись на те, що саме [PERSON] є споживачем комунальних послуг, які надаються позивачем, тому у разі виникнення заборгованості по оплаті таких саме він, як споживач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач [PERSON] не подав, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про таке. Судом встановлено, що 04.09.2008 відповідачу [PERSON] надано ордер № 1740 на право зайняття житлової площі (ліжко-місця) в гуртожитку [ADDRESS] . Відповідно до інформації наданої виконавчим комітетом Нетішинської міської ради Хмельницької області від 17.02.2025, згідно з Реєстром Нетішинської міської територіальної громади [PERSON] , [INFO] , з 10.09.2008 по 13.03.2024 був зареєстрованим у кімнаті [ADDRESS] . Підстава для зняття з реєстрації - вибуття до нового місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою (розрахунком) про стан заборгованості [PERSON] за надані комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , така станом на 30.09.2024 складає 5690,34 гривень. Також позивачем були надані суду розрахунки інфляційних втрат в розмірі 34,50 гривень та трьох відсотків річних в розмірі 6,97 гривень, за період з 01.04.2024 по 14.12.2024, з якими суд погоджується. При проведенні розрахунку неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги період дії воєнного стану, в який такі нарахування були заборонені законом, не включено. Між сторонами по справі склалися правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами. Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Статтями 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг віднесено зокрема, але не виключено, наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1. ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У частині третій статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши надані докази, дійшов висновку про те, що відповідач взятих на себе зобов`язання зі сплати за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем за надані ним послуги, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем станом на 30.09.2024 складає 5690,34 гривень. Відповідачем [PERSON] належними доказами вищевказаний розрахунок не спростовано, інший розрахунок не надано. Що стосується позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідача Нетішинської міської ради заборгованості за спожиті комунальні послуги суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач посилається на положення ч.4 ст. 319 ЦК України відповідно до яких власність зобов`язує. Так, статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Тобто, комунальне майно належить територіальним громадам - містам, селищам, селам тощо. Управління комунальним майном здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування - місцева рада та її виконавчі органи - департаменти, відділи тощо. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає таке визначення суб`єктивного права комунальної власності: це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Разом з цим відносини, що виникають у процесі постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення регулюються спеціальним Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 1, 3, ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавці комунальних послуг. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладається обов`язок здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Судом встановлено, що споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення по кімнаті [ADDRESS] є наймач [PERSON] , що дає підстави для висновку, що саме на нього Законом покладено обов`язок з оплати таких послуг. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами наявності у нього порушеного права щодо предмета позову Нетішинською міською радою, а тому в задоволенні позовних вимог до Нетішинської міської ради слід відмовити. Таким чином заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення, яка виникла станом на 30.09.2024 у розмірі 5690,34 гривень підлягає стягненню з відповідача [PERSON] разом із нарахованими на неї інфляційними витратами за весь час прострочки в розмірі 34,50 гривень та трьох відсотків річних в розмірі 6,97 гривень. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 299 від 08.01.2025. За таких обставин стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved