Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить суд розірвати шлюб, укладений 27.04.2024 року між позивачем та відповідачем, актовий запис №698. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.04.2024 року позивач та відповідач уклали шлюб. Спільних дітей та спільного майна сторони не мають. Спільне життя між сторонами не склалось через непорозуміння, різні інтереси і погляди на життя,.втрату почуттів, отже позивач вважає, що сім`я розпалась та збереженню не підлягає, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання\~шлюбу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова. Відповідно до супровідного листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2024 року вказані матеріали цивільної справи направлені на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова та отримані останнім 29.01.2025 року. Відтак, для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.01.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання\~шлюбу- залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. 10.02.2025 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Призначено. судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, судові витрати залишити за ним. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, просить розглянути справу в її відсутність, після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2024 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у Першому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №698 і підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.04.2024 року. Прізвища дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача, яка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved