Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] 05.07.2018 укладений кредитний договір №Р25.00502.004083411 за яким відповідач отримала кредит в сумі 40\~000грн. Відповідно до договору факторингу №25/07 від 25.07.2023 укладеного між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №Р25.00502.004083411 від 05.07.2018 в сумі 95\~070,90грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 95\~070,90грн, з яких: 38 896,99грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 2\~805,41грн прострочена заборгованість за відсотками; 53\~368,50грн прострочена заборгованість за комісіями та судові витрати. Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що з поданих позивачем доказів до позову неможливо встановити доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором №Р25.00502.004083411 від 05.07.2018, оскільки в копії договору факторингу відсутні аркуші, що місять розділи 2,3,4, також відсутні докази, що підтверджують сплату коштів ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за відступлення права вимоги. Надана позивачем копія кредитного договору неналежної якості, з якого неможливо встановити обставини справи, зокрема перевірити нарахування заборгованості та відсотків за кредитним договором. Позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 53\~368,510грн є необґрунтованою та такою, що не відповідає ЗУ «Про споживче кредитування». Просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи без її участі. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі, у задоволенні позову просили відмовити в задоволенні позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Встановлено, що 05.07.2018 на підставі заяви-анкети між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №Р25.00502.004083411, за умовами якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 40 000грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), з процентною ставкою 1,99% річних, строком на 60 місяці (а.с.12-15). Відповідно до п.п.2.1 п.2 кредитного договору №Р25.00502.004083411 позичальник повертає кредит з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 5 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № [NUMBER] в банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п.3.3.1 цього договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом). Згідно з п.п. 5.5 п.5 кредитного договору № Р25.00502.004083411 від 05.07.2018 сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені), встановлюється сторонами тривалістю у 3 роки. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Графік щомісячних платежів за кредитним договором визначений у п.п. 6.1 п.6 кредитного договору № Р25.00502.004083411 від 05.07.2018, згідно з яким щомісячні внески наведені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та сплачуються на транзитний рахунок №29095010609128. Останній черговий платіж визначений 05.07.2023. 05.07.2018 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого сума кредиту становить 40\~000грн; строк кредитування 60 місяців; мета отримання поточні потреби; процентна ставка, відсотків річних 1,99%; тип процентної ставки змінювана; плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,90% щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом 78\~460,60грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування 111\~655,62грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 86,96479798% (а.с.16-17). Також 05.07.2018 [PERSON] підписала заяву №Р25.00502.004083411 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку (а.с.19). Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» 25.07.2023 укладений договір факторингу №25/07 у відповідності до якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Сонаті», а ТОВ «ФК «Сонаті» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.23-28). Згідно з витягом з реєстру боржників №1 до договору факторингу №25/07 від 25.07.2023 за кредитним договором №Р25.00502.004083411від 05.07.2018 заборгованість становить 95\~070,90грн, з яких: 38\~896,99 грн\~сума заборгованості за основним боргом; 2\~805,41грн\~заборгованість за відсотками; 53\~368,50грн заборгованість за комісіями (а.с.29). Наведені суми заборгованості підтверджені довідкою-розрахунком заборгованості, яких відповідач не спростувала (а.с.20). За змістом статей\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Отже, обов`язок відповідача повернути кошти позивачу передбачений законом та договором між ними. Згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Кредитний договір №Р25.00502.004083411від 05.07.2018 містить основні істотні умови кредитування, зазначено суму кредиту, та строк його повернення, розмір процентів. Позичальник погодилася на укладення договорів такого змісту, про що свідчить його підпис. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також беручи до уваги вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, суд вважає, що умови договору, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, були узгоджені сторонами на момент підписання договору, позичальник погоджувалася на вказані умови. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, договір кредиту є дійсними та ніким не скасований, а тому підлягає виконанню. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, що призвело до невиконання взятих на себе зобов`язань. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредитів, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту та заборгованості за відсотками в загальному розмірі 41\~702,40грн, з яких: 38\~896,99 грн заборгованість за основним боргом, 2\~805,41грн заборгованість за відсотками. Щодо посилань позивача про стягнення заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту №Р25.00502.004083411від 05.07.2018 в розмірі 53\~368,50грн слід зазначити таке. Частинами 1,3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» - 10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статі 12 Закону. Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування» Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, супутня послуга фінансової установи, визначена як обслуговування простроченої заборгованості по сплаті комісії за видачу кредитної заборгованості (або кредиту), має надаватися клієнту банку безоплатно. Отже, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту №Р25.00502.004083411від 05.07.2018 у розмірі 53\~368,50 грн слід відмовити. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача 41\~702,40грнзаборгованості за тілом кредиту та відсотків; у іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю. Суд відхиляє твердження відповідача з приводу відсутності факту укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання зобов`язань з таких підстав. Частиною 2 статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Водночас, у порушення вимог ст.81 ЦПК України, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на спростування факту укладення кредитного договору №Р25.00502.004083411 від 05.07.2018. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 95\~070,90грн; позов задоволений на суму 41\~702,40грн (43,86%). Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме 1\~062,46 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial