Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

20 вересня 2024 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з позовом до відповідачки про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В позові зазначено, що з відповідачкою позивач мав близькі стосунки, однак по причині різності характерів, поглядів на життя, ці стосунки тривали недовгий час та були припинені. На той він проживав у смт. Березнегувате Баштанського району Миколаївської області. Близько року тому він дізнався, що відповідачка [INFO] народила сина [PERSON] . Про це йому відповідачка розповіла тільки зараз і про те, що у нього є син [PERSON] від [PERSON] , він нічого не знав. Близько року тому він почав спілкуватися з [PERSON] і у нього склалися з сином гарні та дружні відносини. Однак звернутися до суду з позовом про встановлення батьківства на той час він не мав змоги так як його дружина хворіла, а [INFO] - померла. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2023 року відповідачку було позбавлено батьківських прав щодо [PERSON] , та інших дітей. У зв`язку з цим неповнолітній [PERSON] зараз перебуває у комунальному закладі «Лисогірська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат», де постійно проживає та навчається у 7 класі. На підставі зазначеного, просив суд визнати його батьком дитини - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Березнегуватський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області ПМУЮ МЮ (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 41 від 08 червня 2010 року про народження [PERSON] , а саме: змінити у графі прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові змінити « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити у графі батько - « [PERSON] » на « [PERSON] ». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача фактично визнала повністю, пояснила, що дійсно з позивачем деякий час мала близькі стосунки, від яких у 2010 році народила сина [PERSON] . В період вагітності повідомляла позивача про свій стан, однак він своє батьківство не визнавав, оскільки вона на той час співмешкала з іншим чоловіком. Увесь цей час позивач участі у вихованні та утриманні дитини не приймав, його долею не переймався, а близько року тому зателефонував до неї, повідомив, що у нього померла дружина, висловив бажання спілкуватися з сином та вияснити, чи є він його батьком. Представник третьої особи Березнегуватського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Заліська С.М. в судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечувала, однак звернула увагу на необхідність зазначення позивачем повних даних осіб для внесення змін до актового запису про народження неповнолітнього [PERSON] (а.с.61-63). Представник третьої особи комунального закладу «Лисогірська спеціальна школа» Первомайського району Миколаївської обласної ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників провадження та дослідивши докази у справі, дійшов наступного. Позивач з відповідачкою деякий час перебували у близьких стосунках, однак по причині різності характерів та поглядів на життя, ці стосунки тривали не довгий час та були припинені. Від вказаних стосунків [INFO] у них народився син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції 08 червня 2010 року, актовий запис №41 та підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька [PERSON] , відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.12,51-52). Позивач зареєстрований та проживає в с. Гур`ївка Миколаївського району Миколаївської області, має у власності житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та на даний час проходить військову службу за мобілізацією. Зазначене підтверджується довідкою Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 10 липня 2024 року, копією свідоцтва про право на спадщину на законом, виданого 10 квітня 2023 року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу та витягом з реєстру територіальної громади від 10 липня 2024 року (а.с.14-17,29). Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2023 року відповідачку [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно трьох її неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та з 16 липня 2024 року неповнолітній [PERSON] навчається в КЗ «Лисогірська спеціалізована школа» Первомайського району Миколаївської області. Про вказане свідчить копія рішення суду від 19 жовтня 2023 року та копія довідки вказаної школи від 12 вересня 2024 року (а.с.18-28). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин 1,3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч. 2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. У відповідності ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Позивач визнає своє батьківство та вважає неповнолітнього [PERSON] своїм рідним сином. Згідно висновку експерта №СЕ-19/115-24/19942-БД від 26 грудня 2024 року Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ДНК-профіль [PERSON] , [INFO] , належить особі, яка є біологічною дитиною [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ймовірність походження ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше 99,99…% (а.с.94-104). У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі-Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 3 Конвенції передбачає, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актовому записі цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За вимогами ч.1 ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім того згідно ст.148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Як вбачається з позовних вимог, позивач просить, у випадку визнання його батьківства, змінити прізвище неповнолітнього [PERSON] на « [PERSON] », при цьому в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , в присутності педагога [PERSON] , погодився на зміну прізвища на « [PERSON] » у випадку визнання позивача його батьком. З огляду на викладене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами у справі факт батьківства позивача [PERSON] стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved