Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

ТОВ «Явір-Житлобуд-2» 20.12.2024 року звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку і споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2021 року по 31.08.2024 року у розмірі 24039,24 грн., 3 % річних за період з 01.06.2021 року по 31.08.2024 року у розмірі 479,15 грн., інфляційне збільшення боргу за період з 01.06.2021 року по 31.08.2024 року у розмірі 1135,71 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Експлуатацію та обслуговування будинку здійснює ТОВ «Явір-Житлобуд-2». Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, основна заборгованість відповідача за період з 01.06.2021 року по 31.08.2022 року становить 24.039,24 грн. Крім того у відповідності до ст. 625 ЦК України просить стягнути інфляційне збільшення суми боргу за весь час прострочення - 1135,71 грн., три відсотки річних від прострочення суми - 479,15 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.12.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 25.06.2021 року, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Явір-Житлобуд-2» є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно частини шостої статті 24 Закону України Про житлово-комунальні послуги балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідача за період з 01.06.2021 року по 31.08.2024 року у розмірі 24039,24 грн. (а.с. 6). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість за несплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування заборгованості, не доведено відсутність заборгованості за несплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, іншого розрахунку заборгованості на спростування наданого позивачем розрахунку не надано, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що судом встановлено суму заборгованості з оплати послуг на утримання будинку та прибудинкової території, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційне збільшення боргу за період з 01.06.2021 року по 31.08.2024 року у розмірі 1135,71 грн. та 3% річних у розмірі у розмірі 479,15 грн. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved