Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-південь», Головне управління Національної поліції в Харківській області, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок незадовільного утримання автомобільної дороги, в якій просить суд стягнути зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області матеріальну шкоду у розмірі 16 906,80 грн, завдану внаслідок неналежного утримання автомобільної дороги та судові витрати у розмірі 1 211,20 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач є власником транспортного засобу марки Lexus моделі LX 570 з реєстраційним номером [NUMBER] . 25 січня 2024 року на автодорозі сполученням Харків - Перещепино (М29), водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки LEXUS моделі LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , рухався в напрямку міста Харків, проте, через відсутність освітлення та неналежний стан дорожнього покриття скоїв наїзд на вибоїну, яка не була виділена попереджувальним знаком. Внаслідок наїзду на вибоїну переднє праве та заднє праве колеса транспортного засобу марки LEXUS моделі LX 570, державний номерний знак [NUMBER] , зазнали ушкоджень. Дані обставини встановлені судом та підтверджені у постанові Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 квітня 2024 року у справі № 631/89/24. Даною постановою ухвалено закрити провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що Нововодолазьким районним судом Харківської області встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 25 січня 2024 року сталася через наявність вибоїни на дорозі, до якої потрапив вказаний автомобіль. Унаслідок завданих ДТП ушкоджень автомобіль марки LEXUS моделі LX 570, державний номерний знак [NUMBER] потребував ремонту. Позивачем були витрачені кошти на ремонт вказаного автомобіля в сукупному розмірі 16 906,80 грн. Позивач вказує, що саме унаслідок протиправних дій Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Харківській області, що полягають у неналежному утриманні автодороги, було завдано матеріальної шкоди, тому відповідач має обов`язок відшкодувати у повному обсязі витрати на ремонт автомобіля марки «LEXUS LX 570» у загальному розмірі 16 906, 80 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.09.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача, Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області, [PERSON] надано суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та вважає їх необґрунтованими. Проаналізувавши постанову Нововодолазького районного суду Харківської області по справі № 631/89/24 від 08 квітня 2024 року, зазначає, що суд прийняв рішення про відсутність в діях водія [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, переважно на підставі матеріалів з місця вчинення ДТП, наданих органом поліції. Суд, не перевіривши належним чином матеріали справи, на основі акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, складеного 25 січня 2024 року о 17 годині 20 хвилин на автодорозі М-29 Харків Красноград Перещепине Дніпро, координати 49,704835; 35739560, поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Щербиною О. М. (далі акт обстеження), прийняв рішення про незадовільний стан автомобільної дороги, що перебуває на балансі Служби відновлення, що на думку суду і стало причиною виникнення ДТП за участю позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача зазначає, що норми ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» взагалі втратили свою чинність 01.12.2022, отже посилання поліцейського на порушення норм зазначеного ДСТУ є незаконним, а постанова суду прийнята без достатнього дослідження обставин справи. Аналогічна позиція стосується і ДСТУ 4100: 2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», який втратив чинність 01.11.2021, тому поліцейський зробив висновок про незадовільний стан ділянки автомобільної дороги, посилаючись на норми ДСТУ, які втратили свою чинність задовго до моменту вчинення ДТП. Представників Служби відновлення або підрядної організації, яка займається експлуатаційним утриманням зазначеної автомобільної дороги, для надання відповідних пояснень органи поліції не викликали. Таким чином суд, не перевіривши законність складання такого акту стосовно його відповідності чинним нормам, фактично прийняв рішення на його основі. До компетенції Служби відновлення входить безпосередньо проведення закупівлі з експлуатаційного утримання автомобільних доріг у Харківській області. Таким чином, єдина можливість організувати забезпечення експлуатаційного стану автомобільних доріг Служби відновлення є укладання договору з експлуатації Службою відновлення. Служба відновлення вважає, що у позовній заяві відсутні достатні об`єктивні докази на підтвердження незадовільного стану автомобільної дороги та того, що саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність з боку Служби відновлення перебували у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, яка мала місце за участю автомобіля, яким безпосередньо керував [PERSON] . Із доводів позивача не вбачається доказаним факт вини відповідача у завданні останньому майнової та моральної шкоди та того, що саме з причин незадовільного стану дорожнього покриття сталась вказана дорожньо-транспортна пригода. Представником третьої особи, Головного управління Національної поліції в Харківській області, [PERSON] надані суду пояснення щодо позову, відповідно до яких 25.01.2024 о 19:00 год., поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП №1 старшим сержантом поліції Пугачовим Є. О. відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 010845, на підставі якого останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. З метою з`ясування обставин справи третьою особою було направлено запит до ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області. З відповіді відділення поліції №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області №380/119- 26/01-2024 від 02.10.2024 вбачається, що 25.01.2024 було проведено обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, у зв`язку з чим було складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, який разом з фототаблицею, поясненнями [PERSON] , схемою місця ДТП, рапортом, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 010845, долучається до відповіді ВП№3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області. Згідно проведеного акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.01.2024 вбачається, що на покритті проїзної частини наявна вибоїна, наявність та стан дорожньої розмітки не відповідає нормам, недоліками в утриманні та експлуатації ділянки є вибоїна. З урахуванням викладеного, ГУНП в Харківській області покладається на розсуд суду щодо вирішення вказаної справи. В судовому засіданні 20.11.2024, 27.01.2025 представник позивача Кутепов І. О. підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача, Служби відновлення та розвитку іфраструктури у Харківській області, [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні. Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-південь», належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В судове засідання\~свого представника не направила, про наявність поважних причин неявки в суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання третя особа не надала, пояснень щодо позову або відзиву не направила. Представник третьої особи, Головного управління Національної поліції в Харківській області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ГУНП в Харківській області. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал, складений відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до постанови від 08 квітня 2024, прийнятої вищезазначеним судом, провадження у справі про притягнення [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Під час розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що 25 січня 2024 року о 17 годині 10 хвилин на автодорозі сполученням Харків Перещепино (М29), координати 49,704835; 35739560, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «LEXUS LX 570», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв наїзд на вибоїну на проїжджій частині, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. Дані обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №010845, складеним 25 січня 2024 поліцейським СРПП ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області Пугачовим Є. О., копія якого міститься в матеріалах даної справи. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «LEXUS LX 570», державний номерний знак [NUMBER] , власником автомобіля, 2019 року випуску, є [PERSON] . Нововодолазьким районним судом Харківської області під час розгляду справи про адміністративне правопорушення також встановлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце саме через наявність вибоїни на дорозі, до якої потрапив автомобіль під керуванням [PERSON] , розмір якої згідно змісту схеми ДТП, яка сталася 25 січня 2024 року о 17 годині 10 хвилин на автодорозі Харків Красноград Перещепино (М29), координати 49,704835; 35739560, складає: 0,10 м х 0,45 м х 0,65 м (глибина, ширина, довжина), що перевищує гранично допустимі норми. Так, підпунктом 3.1.2 пункту 3.1 «Покриття проїжджої частини» частини 3 ДСТУ 3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см. для доріг 1-3 категорії і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см для решти категорій і груп. Стан покриття проїжджої частини повинен перевірятися організаціями, які їх експлуатують щоденно. При цьому як свідчить схема місця ДТП та долучені до матеріалів справи фотографії, зроблені працівниками поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди, дорожнє покриття мало пошкодження, а саме вибоїну, яка не була позначена жодними дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями. Відповідно до ч.2 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Відповідно до положень ч.5.ч.6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова Нововодолазького районного суду Харківської області набрала законної сили та ніким не оскаржена в апеляційному порядку. Таким чином, суд вважає, що обставини, викладені у постанові Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 квітня 2024 року у справі № 631/89/24, щодо неналежності дорожнього покриття, спричинення ДТП та завдання майнової шкоди власнику автомобіля, є належним чином доведеними та не потребують повторного встановлення під час даного судового розгляду. На підставі досліджених доказів судом також встановлено, що позивач здійснив ремонт ушкоджень автомобіля після ДТП. Згідно фіскального чеку від 26.01.2024, товарного чеку №470360 та фіскального чеку ТОВ «Новапей» [PERSON] було витрачено 14178,00 грн. на купівлю шин Dunlop GrandTrek SJ 275/50 R21 113R XL для автомобіля марки «LEXUS LX 570», д.н.з. [NUMBER] . Згідно з актом виконаних робіт №СІ-781491 від 26.01.2024 та чеком №23873 від 26.01.2024 на огляд автомобіля, шиномонтаж та матеріали [PERSON] витрачено всього 2728,80 грн. Таким чином, загальний розмір витрат позивача внаслідок усунення наслідків матеріальної шкоди, спричиненої його автомобілю після ДТП складає 16\~906,80 грн. З метою відшкодування матеріальної шкоди, завданої неналежним утриманням автомобільної дороги Харків-Красноград-Перещепино (М29), представником позивача 21.05.2024 направлено відповідачу вимогу за вих.№01/2105 як до балансоутримувача вказаної автомобільної дороги на суму 16\~906,80 грн. У відповідь на вказану вимогу відповідач надіслав листа (від 04.06.2024, вих.№1244ВС/09), в якому зазначив, що Служба реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення у Харківській області. З метою реалізації основного предмету своєї діяльності Служба відновлення (замовник) уклала договір від 07.06.2023 №Т-98-УТР-ХКПД/23 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» (виконавець). Виконавець приймає по акту від замовника автомобільну дорогу загального користування державного значення М-29 Харків-Красноград-Перещепине-Дніпро км 0+00 км 127+735 у Харківській області, а також дорожні споруди на ній для надання послуг експлуатаційного утримання. З метою досудового врегулювання Служба відновлення порекомендувала звернутися позивачу до цього виконавця, як до підрядної організації, що безпосередньо надає послуги з експлуатаційного утримання зазначеної автомобільної дороги. Судом встановлено та перевірено дослідженими доказами (довідка відповідача від 22.04.2024 №927ВС/01), що дорога загального користування державного значення М-29 Харків-Красноград-Перещепине-Дніпро км 0+00 км 127+735 у Харківській області, на ділянці якої трапилось ДТП, знаходиться на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області відповідно до абз.2 п.5.4 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області. Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, суду необхідно встановити чи є підстави для стягнення на користь позивача суми матеріальної шкоди та чи спричинена вона неправомірними діями відповідача за наявності його вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Дослідивши надані сторонами та третьою особою докази в обгрунтування заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та пояснень третьої особи, суд дійшов висновку, що наявність матеріальної шкоди доведена позивачем, бездіяльністю відповідача щодо належного утримання дороги спричинена матеріальна шкода, між шкодою та неправомірною бездіяльністю існує причинний зв`язок та наявність вини не спростована відповідачем. Так, матеріалами справи підтверджується, що автомобільна дорога загального користування державного значення М-29 Харків-Красноград-Перещепине-Дніпро км 0+00 км 127+735 у Харківській області, на ділянці якої трапилось ДТП, знаходиться на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області відповідно до абз.2 п.5.4 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області, затвердженого наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 №134. Даний факт сторонами не заперечується. Згідно з п.2.11. Положення, метою діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Харківській області шляхом їх нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонтів та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг. Згідно зі\~ст.9\~ЗУ \~«Про дорожній\~рух» до\~компетенції власників\~автомобільних доріг,\~вулиць та\~залізничних переїздів\~або уповноважених\~ними органів\~у сфері\~дорожнього руху\~належить,\~зокрема:\~визначення структур\~управління,\~проектування,\~будівництва та\~утримання доріг,\~вулиць та\~залізничних переїздів;\~забезпечення безпечних,\~економічних та\~комфортних умов\~дорожнього руху;\~забезпечення учасників\~дорожнього руху\~інформацією з\~питань стану\~аварійності та\~дорожнього покриття,\~гідрометеорологічних та\~інших умов;\~передача права\~на експлуатаційне\~утримання доріг,\~вулиць та\~залізничних переїздів\~іншим юридичним\~особам; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів. Обгрунтовуючи свої заперечення, відповідач стверджує, що обов`язок компенсувати завдану позивачу шкоду належить стосується виконавця (Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь»), з яким відповідач, як балансоутримувач дороги, уклав договір від 07.06.2023 №Т-98-УТР-ХКПД/23. З такими доводами відповідача суд не погоджується. З копії вищезазначеного договору (п.1.3) вбачається, що виконавець приймає по акту від замовника автомобільну дорогу загального користування державного значення М-29 Харків-Красноград-Перещепине-Дніпро км 0+00 км 127+735 у Харківській області, а також дорожні споруди на ній для надання послуг експлуатаційного утримання. В матеріалах справи відсутня копія вищевказаного акту, за яким виконавець прийняв від відповідача спірну дорогу для надання послуг з її експлуатаційного утримання. Також, відсутні відомості та докази щодо будь-якого виконання послуг з обслуговування та ремонту Товариством з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» ділянці дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепине-Дніпро км 0+00 км 127+735 у Харківській області, де трапилось ДТП. З цих же підстав суд не бере до уваги копію сторінки журналу виконання робіт (так зазначив про цей документ відповідач), оскільки даний доказ не підтверджує обставин ремонту вибоїни (усунення недоліків дорожнього покриття) на ділянці дороги дороги М-29 Харків-Красноград-Перещепине-Дніпро км 0+00 км 127+735 у Харківській області як до ДТП, так і після нього. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Аналогічні за змістом приписи містяться й пункті 2.12 «г» Правил дорожнього руху, які обумовлюють, що власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху. Відповідно до пункту 5 розділу І «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі Правила) власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища. Крім того, дорожньо-експлуатаційні служби відповідно до пункту 11 наведених Правил зобов`язані своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць. Аналогічні за змістом приписи містить й частина 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якої посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності. Як вбачається з встановлених судом обставин справи, підтверджених належними доказми, дорожньо-транспортна пригода трапилась саме через наявність вибоїни на дорозі, до якої потрапив автомобіль позивача під керуванням [PERSON] . Розмір вибоїни згідно змісту схеми ДТП, яка сталася 25 січня 2024 року о 17 годині 10 хвилин на автодорозі Харків Красноград Перещепино (М29), координати 49,704835; 35739560, складає: 0,10 м х 0,45 м х 0,65 м (глибина, ширина, довжина), що перевищує гранично допустимі норми. Так, підпунктом 3.1.2 пункту 3.1 «Покриття проїжджої частини» частини 3 ДСТУ 3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см. для доріг 1-3 категорії і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см для решти категорій і груп. Стан покриття проїжджої частини повинен перевірятися організаціями, які їх експлуатують щоденно. Отже, як свідчать долучені до матеріалів справи докази, дорожнє покриття мало пошкодження, а саме вибоїну, яка не була позначена жодними дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями. Наявність встановлення таких знаків або пристроїв відповідачем не доведена. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року в справі № 487/9345/19 (провадження № 61-12611св22)). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача наголошував на тому, що Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, складений 25 січня 2024 року о 17 годині 20 хвилин на автодорозі М-29 Харків Красноград Перещепине Дніпро, координати 49,704835; 35739560, поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Щербиною О. М., не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки містить посилання не вже не діючі ДСТУ, а також складений без участі та без виклику представників відповідача. Крім того, на фототаблиці відсутні відомості щодо засобів вимірювання вибоїни та інші відомості, які б підтвердили правильність вимірювання. З такими доводами відповідача суд не погоджується. Форма Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі є додатком 2 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, який є чинним на теперішній час і вказана форма не скасована. Зміни ДСТУ, що вказані в акті, відбулись в 2021 та 2022 роках, перед початком повномасштабного вторгнення. Дані обставини суд враховує і вважає, що судами надана належна оцінка вказаному акту, на підставі вже діючих і затверджених норм ДСТУ3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», і відомостям, які в ньому зазначені. Зафіксовані в акті, який складено уповноваженою особою та підписаний свідками, обставини також вказують на невідповідність вже діючим нормам ДСТУ3587:2022 стану дорожнього покриття, що в сукупності з іншими доказами доводить протиправність бездіяльності відповідача. Виклик представників Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області при складання протоколу та оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, встановлене статтею 124 КУпАП, вказаним Кодексом та іншими актами не передбачений, як і фіксування засобів вимірювання при обстеженні експлуатаційного стану ділянки дороги уповноваженими особами. Таким чином,\~судом встановлено,\~що внаслідок\~винної бездіяльності\~відповідача,\~яка виявилась\~у неналежному\~утриманні та\~експлуатації автомобільної\~дороги;\~відсутності заходів\~щодо своєчасної\~заборони або\~обмеження руху,\~відновлення безпечних\~умов для\~руху, а також своєчасного виявлення перешкод дорожньому руху та забезпечення їх усунення, а у разі неможливості - позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, була спричинена матеріальна шкода позивачу у виді пошкодження транспортного засобу. Між заподіянням матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, та бездіяльністю відповідача наявний безпосередній причинно-наслідковий зв`язок, а також наявна вина в діях відповідача. Крім того, судом встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, підтверджений наданими позивачем доказами, а відсутність вини у заподіянні шкоди належними та допустимими доказами відповідачем не спростована. У зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачену ним суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved