Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У липні 2024 року до суду звернулося ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 26 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтвореним за допомогою одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 12 500,00 грн. строком на 25 днів, тобто до 19.04.2023 року (п. 1.1. та п. 1.2. договору). Відповідно до п. 1.3. договору за користування кредитом клієнт зобов`язувався сплачувати товариству проценти у розмірі 365,0% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,00% (процентів) на добу. Додатковою угодою від 27.04.2023 року до договору про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 від 26.03.2023 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 06.05.2023 року, сума заборгованості становила 22812,50 грн. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 30072023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ Стар Файненс Груп» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу№ 27122023-2, відповідно до умов якого ТОВ Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем. За вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язанням до [PERSON] у розмірі 50\~827,50 грн., з яких: 12\~500,00 грн. заборгованість за кредитом та 38\~327,50 грн. заборгованість за процентами. Позивач посилався на те, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені договором про надання фінансового кредиту. 06 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено електронний договір про споживчий кредит № 9499914. За умовами договору позичальнику було надано кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 105 днів, тобто до 06.04.2023 року, і складається із пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, поточний період 90 днів, зі сплатою процентів в розмірі 2,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом у пільговий період та 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 380,00 грн. Кошти надавалися позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок № [NUMBER] ….29. Договір було підписано електронним підписом позичальника. 26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26122023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договором, укладеним з [PERSON] . За вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язанням до [PERSON] у розмірі 3495,00 грн., з яких: 140,00 грн. заборгованість за кредитом, 2975,60 грн. заборгованість за процентами та 380,00 грн. заборгованість за комісією. Позивач посилався на те, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені договором про надання фінансового кредиту. 28 квітня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2300,00 грн. строком на 25 днів, тобто до 22.05.2023 року (п. 1.2. договору). Відповідно до п. 1.3. договору за користування кредитом клієнт зобов`язувався сплачувати товариству проценти у розмірі 726,35% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% (процентів) на добу. 12 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвест Груп» укладено договір факторингу № 12062023, відповідно до умов якого до ТОВ «Інвест Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Додатковою угодою № 3 від 22.05.2023 року до договору про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 31.05.2023 року, сума заборгованості становила 3444,25 грн. Додатковою угодою № 3 від 03.06.2023 року до договору про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 12.06.2023 року, сума заборгованості становила 3535,79 грн. 21 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21062023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Інвест Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27122023-1, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 3901,95 грн., з яких: 2300,00 грн. заборгованість за кредитом та 1601,95 грн. заборгованість за процентами. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надані йому кошти в строки, передбачені договором про надання фінансового кредиту. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем: - за договором про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 від 26.03.2023 року у загальному розмірі 50\~827,50 грн.; - за договором про споживчий кредит № 9499914 від 06.04.2023 року у загальному розмірі 3495,00 грн.; за договором про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року у загальному розмірі 3901,95 грн. Всього сума заборгованості за договорами складає 58\~225,05 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 06 серпня 2024 року позовна заява залишена без руху. 14 серпня 2024 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та клопотання про витребування доказів. Ухвалою судді від 24 вересня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі, залучено сторін, третіх осіб, призначено судове засідання. Витребувано письмові докази у АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Сенс Банк». У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не прибув. Просили справу розглядати без участі їх представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув з невідомих суду причин. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Представники третіх осіб - ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «Мілоан», ТОВ Аванс Кредит», ТОВ «Стар Файненс Груп» у судове засідання не прибули з невідомих суду причин. Повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки своїх представників суд не повідомили. Ухвалою суду від 04 березня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 26 березня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W753, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п. п. 1.1. договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надавався строком на 25 днів, тобто до 19.04.2023 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 365,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1,00% на добу (п. 1.3. договору). Відповідно до п. 2.3. у разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений в п. 1.2. договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 2,5% на добу з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. У разі якщо клієнт не сплатив у строк кредит взятий відповідно до умов п. 1.4. договору (процентна ставка 3,2% на добу), проценти передбачені в пункті 1.4. продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами. Відповідно до п. 4.3 договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти, передбачені в п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Підписанням цього договору відповідач дав свою згоду на те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в особистому кабінеті, зареєстрованому на веб-сторінці товариства (п. 6.4 розділ 6 договору). До укладання договору про надання фінансового кредиту відповідач [PERSON] ознайомився із Паспортом споживчого кредиту та графіком платежів, про що також свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором W753. ТОВ «ФК «Інвеструм» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 від 26.03.2023 року, перерахувавши 26.03.2023 року о 13:25:06 одним платежем 12 500,00 грн. на карту [NUMBER] ……8225 в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 13.08.2024 року. Додатковою угодою від 27.04.2023 року до договору про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 від 26.03.2023 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 06.05.2023 року, сума заборгованості становила 22812,50 грн. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 30072023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ Стар Файненс Груп» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу№ 27122023-2, відповідно до умов якого ТОВ Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 5038, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 року загальна сума заборгованості складає 50\~827,50 грн., з яких: 12\~500,00 грн. заборгованість за кредитом та 38\~327,50 грн. заборгованість за процентами. Така ж сума боргу вказана у розрахунку заборгованості. 06 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено договір про споживчий кредит № 9499914. За умовами договору загальний розмір кредиту становив 2000,00 грн. (п. 1.2. договору). За п. 1.3. договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 06.04.2023 року і складається з пільгового та поточних періодів. Пільговий період складав 15 днів, що наставав з дати видачі кредиту та завершувався 21.04.2023 року (рекомендована дата платежу) (п. 1.3.1. договору). Поточний період складав 90 днів, що наставав з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчувався 20.07.2023 року (п. 1.3.2. договору). Сторони погодили розмір комісії за надання кредиту 380 грн., проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду в розмірі 600 грн., які нараховуються за ставкою 2,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та проценти за користування кредитом протягом поточного періоду в розмірі 5 400,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок [NUMBER] ……29. За п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п. 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно з Додатком № 1 до Договору про споживчий сторони затвердили Графік платежів та орієнтовну вартість кредиту. За даним Графіком, відповідач зобов`язався погасити суму кредиту в розмірі 2000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 6000,00 грн. До укладання договору про споживчий кредит, позичальник ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Далі, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки. Договір був підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Факт перерахування коштів у розмірі 2000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 97500524 від 06.04.2023 року про перерахування 2000,00 грн. на картку ; 516875..29. Крім того, АТ «Сенс Банк» повідомив про те, що на ім`я [PERSON] була емітована картка № [NUMBER] ….8225, за якою відображено зарахування грошовий коштів у розмірі 2000 грн., що вбачається із доданої виписки по рахунку. 26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників № 1 за договором факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 2723, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників № 1 від 26.12.2024 року до договору факторингу № 26.12.2023 від 26.12.2023 року заборгованість [PERSON] складає 3495,60 грн., з яких: 140 грн. заборгованість за кредитом, 2975,60 грн. заборгованість за процентами та 380 грн. заборгованість за комісією. Така ж сума боргу вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості. 28 квітня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 2300,00 грн. строком користування 25 днів, тобто до 22.05.2023 року (п. 1.2. договору). За п. 1.3. договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 726,35% річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% на добу. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти, та сплатити щоденні проценти до закінчення строку надання кредиту. У разі несплати кредитних коштів у строк, передбачений договором нарахування процентів здійснюється на загальних підставах за стандартною процентною ставкою 1,99% на добу. До укладання договору про надання споживчого кредиту відповідач [PERSON] ознайомився з паспортом споживчого кредиту, та графіком платежів, орієнтовною загальною вартістю кредиту, графіком платежів про що також свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором W653. Договір був підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W653. Факт перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 2300,00 грн. підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», за яким 28.04.2023 року о 12:00:00 на картку № 410232…8225 були перераховані кошти. Доказів зворотного матеріали справи не містять та такі не були надані відповідачем. Додатковою угодою № 3 від 22.05.2023 року до договору про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 31.05.2023 року, сума заборгованості становила 3444,25 грн. Додатковою угодою № 3 від 03.06.2023 року до договору про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 12.06.2023 року, сума заборгованості становила 3535,79 грн. 21 червня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21062023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Інвест Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27122023-1, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 7631, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей. Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-1 від 27.12.2023 року заборгованість [PERSON] складає 3901,95 грн., з яких: 2300,00 грн. заборгованість за кредитом та 1601,95 грн. заборгованість за процентами. Отже, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до укладених договорів факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 58\~225,05 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи та наявних у справі договорів, такі договори підписані відповідачем електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, що були направлені йому у смс-повідомленні на його мобільний номер телефону. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем: - договору про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 від 26.03.2023 року; - договору про споживчий кредит № 9499914 від 06.04.2023 року; - договору про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши договори саме такого змісту, відповідач погодився з їх умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договорів вимогам законодавства без їх обґрунтування доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за вищевказаними договорами виконали в повному обсязі, а саме, надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами. Факт отримання грошових коштів відповідачем не спростовано. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивачем доведено перехід права вимоги за вищевказаними договорами. Таким чином, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитними договорами матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строк, передбачений умовами зазначених вище договорів, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитними договорами за основними сумами боргу в розмірі 12\~500,00 грн., 140,00 грн. та 2300,00 грн. є обґрунтованими. Проте, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 1. За договором про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 від 26.03.2023 року. Умовами договору передбачено розмір кредиту 12 500,00 грн., строк кредитування 25 днів, тобто до 19.04.2023 року, відсоткова ставка 1,00% на добу. Додатковою угодою строк повернення кредиту було продовжено на 10 днів, до 06.05.2023 року. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитному коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Оскільки, у визначений строк 06.05.2023 року відповідач кошти не повернув, відбулася автопролонгація строку кредиту на 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Із зазначеними умовами погодився відповідач. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, 06.05.2023 року відповідач не повернув наданий йому кредит у визначений договором строк, відповідач нарахував проценти по 27.12.2023 року, що становить 236 днів, хоча має становити 215 днів (25 днів + 10 днів + 180 днів = 215 днів). Розмір процентів має становити 26\~875,00\~грн. (12\~500,00 х 215 днів х 1,0%). Однак позивачем заявлено до стягнення 38\~327,50 грн. процентів. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 26 875,00 грн. процентів. 2. За договором про споживчий кредит № 9499914 від 06.04.2023 року. Умовами договору передбачено розмір кредиту 2000,00 грн., строк кредитування 105 днів, тобто до 20.07.2023 року, процентна ставка 2% протягом 15 днів та 3% протягом 90 днів. За розрахунком суду розмір процентів становить 6000,00 грн. (2000,00 х 15 х 2%=600,00) + (2000,00 х 90 х 3%=5400,00) Позивачем заявлено до стягнення проценти у розмірі 2975,60 грн., що є в межах строку дії договору. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти у заявленому розмірі 2975,60 грн. 3. За договором про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року. Умовами договору передбачено розмір кредиту 2300,00 грн., строк кредитування 25 днів, тобто до 22.05.2023 року, відсоткова ставка 1,99% на добу. Додатковою угодою від 22.05.2023 року строк повернення кредиту було продовжено на 10 днів, до 31.05.2023 року. Додатковою угодою від 03.06.2023 року строк повернення кредиту було продовжено на 10 днів, до 12.06.2023 року. Розмір нарахованих процентів становить 2\~059,65 грн. (2300,00 х 45 днів х 1,99%). Позивачем до стягнення заявлено 1601,95 грн. процентів, що не перевищує розрахунку суду та має бути стягнуто з відповідача. Суд констатує, що укладаючи вищезазначені договори, сторони погодили порядок обчислення (нарахування) процентів, у тому числі їх розмір (процентну ставку), яка буде застосовуватися при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, пролонгацію строку кредиту, порядок повернення кредиту та сплату процентів тощо. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначених договорів матеріали справи також не містять. Отже, обставини укладення вищевказаних договорів відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відтак, з огляду на свободу договору, яка установлена у ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначених договорів. При цьому, договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін, а отже, відповідно до ст. 628, 629 ЦК України, є обов`язковими до врахування. Суд вважає, що нарахування процентів за користування кредитами здійснювалося відповідно до умов договору. Щодо нарахування заборгованості по комісії. Умовам договору № 9499914 від 06.04.2023 року передбачено сплату комісії у розмірі 380 грн. за надання кредиту. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: - за договором про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 від 26.03.2023 року у розмірі 39\~375,00 грн., з яких: 12\~500,00 грн. заборгованість за кредитом та 26 875,00 грн. заборгованість за процентами; - за договором про споживчий кредит № 9499914 від 06.04.2023 року у розмірі 3495,60 грн., з яких: 140,00 грн. заборгованість за кредитом, 2975,60 грн. заборгованість за процентами та 380,00 грн. заборгованість за комісією; - за договором про надання споживчого кредиту № 15599-04/2023 від 28.04.2023 року у розмірі 3901,95 грн., з яких: 2300,00 грн. заборгованість за кредитом та 1601,95 грн. заборгованість за процентами. Всього позов задоволено судом на суму 46\~772,55 грн., що складає 80,33% від заявленого позивачем розміру 58\~225,05 грн. При цьому, слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами у розмірі 11\~452,50 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 41798-03/2023 від 26.03.2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог у розмірі 80,33%, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2432,39 грн. (80,33% від 3028,00 грн.). При цьому позивачу необхідно відмовити у поверненні сплаченого судового збору у розмірі 595,61 грн. (3028,00 грн. 2432,39 грн.). Сторони не заявляли про понесення ними інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Outcome: partial