Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 10.07.2023 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Audi А6», державний номерний знак [NUMBER] , порушив\~правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110207», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023, відповідача визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з відповіді від НПУ, на дату даної автомобіль «Audi А6», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Автомобіль «ЗАЗ 110207» державний номерний знак [NUMBER] на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №213742230. Відповідно до звіту №1373, виконаного за дорученням МТСБУ по справі №94255 суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] встановлено, що вартість відновлювального ремонту «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] становить 10382,25 грн. Витрати на збір документів складають 1450,00 грн. У зв`язку з настанням події, МТСБУ здійснило узгоджену з потерпілою особою на користь останнього регламентну виплату із страхового відшкодування в розмірі 10382,25 грн. Окрім того, згідно з платіжною інструкцією № 976865 від 18.10.2023 МТСБУ сплатило послуги за експертне дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку по справі № 94255 на користь ФОП [PERSON] у сумі 1450,00 грн. Позивач, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду у розмірі 10 382,25 грн., суму понесених витрат на встановлення розміру збитків та збір документів в розмірі 1450,00 грн., а також суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця реєстрації, причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10.07.2023 о 12-40 год. в м. Запоріжжі, по просп. Соборний, біля буд.133, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Audi А6», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ 110207», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду транспортного засобу, чим порушив\~п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху\~України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих не має. Постановою Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя від 03.08.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених\~ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. 00 коп. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2\~ст. 82 ЦПК України). Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, вина [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 10.07.2023 року, не підлягає доказуванню. Відповідно до преамбули\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-ІУ\~(надалі - Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-ІУ з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог\~Закону України № 1961-IV\~цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Відповідно до п. 39.1.\~ст. 39 Закону № 1961-IV\~Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ, позивач) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до підп. а) п. 41.1.\~ст. 41 Закону № 1961-IV\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим\~Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно\~ст. 29 Закону України № 1961-IV\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2.\~ст. 36 Закону України № 1961-IV\~страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Outcome: approved