Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею, 2.0454 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №074426 від 13 вересня 2006 року. За життя спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Воскодавської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 04.06.1996 року, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла своїй дочці позивачці по справі. Вказує, що позивач спадщину після смерті матері прийняла своєчасно, оскільки на момент її смерті проживала разом з нею в одному будинку, що підтверджується довідкою Гощанської селищної ради №16-26/137 від 11.09.2024. [PERSON] вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею, 2.05 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №074427 від 13 вересня 2006 року. Однак, позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, тому, просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на земельну ділянку згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №074426 від 13 вересня 2006 року та після смерті батька (за законом) [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №074427 від 13 вересня 2006 року. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2024 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Представник позивача\~адвокат Герус\~Б.І.,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] \~подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить суд здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. [PERSON] належала на праві власності на земельна ділянка розміром 2,0454 га, на території Воскодавської сільської ради Рівненської області, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №074426 від 13 вересня 2006 року. [PERSON] належала на праві власності на земельна ділянка розміром 2,0525 га, на території Воскодавської сільської ради Рівненської області, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №074427 від 13 вересня 2006 року. Судом встановлено, за життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Воскодавської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 04.06.1996 року, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла своїй дочці [PERSON] , заповіт посвідчено виконавчим комітетом Воскодавської сільської ради Гощанського району (наявна відмітка, що заповіт не змінено та не відмінено). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки Гощанської селищної ради Рівненської області від 11.09.2024 №16-26/137, на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані та проживали: чоловік - [PERSON] ; донька - [PERSON] ; онука [PERSON] . Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] повторно виданого 24 вересня 2019 року, де в графі мати значиться « [PERSON] »; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00042595486 від 05.12.2023, згідно якого позивачка мала дівоче прізвище « [PERSON] ». Таким чином в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] в нотаріуса, через те, що втрачені правовстановлюючі документи. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 вересня 2012 року виданого Воскодавською сільською радою Гощанського району Рівненської області, актовий запис №12. Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 24 вересня 2019 року, де в графі мати значиться « [PERSON] », в графі батько « [PERSON] »; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00042595486 від 05.12.2023 згідно якого позивачка мала дівоче прізвище « [PERSON] », та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00042596114 від 05.12.2023. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач не має можливості оформити право власності на частину спадкового майна після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] у нотаріуса, через те, що спадкоємцем першої черги є також Відповідачка та між ними виникає спір про право, а також втрачені правовстановлюючі документи, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №220/02-31 від 27.05.2024 приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Савчук Н.Г. Встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу №144/2012 від 20.09.2012. Так спадкове майно після смерті, складається з цілої земельної ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №074427 від 13 вересня 2006 року та на 1/2 частку земельної ділянки належної спадкодавцю згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №074426 від 13 вересня 2006 року, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином [PERSON] та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , відповідно до ст. 1233 ЦК України. Натомість, позивач оформити належним чином своє право власності на вказане нерухоме майно не має можливості у зв`язку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на дане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Савчук Н.Г. (вих. №220/02-31 від 27.05.2024). Відповідно до якої встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, через відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів та нотаріусом встановлено, що спадкове майно складається з цілої земельної ділянки, належної спадкодавцю відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №074427 від 13 вересня 2006 року, та 1/2 частки земельної ділянки належної йому згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №074426 від 13 вересня 2006 року, яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] (відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності спадкодавця на будь-який об`єкт нерухомого майна відсутні). В оцінці доводів позовної заяви, суд застосовує системний аналіз норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до положень частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У\~статті 129 Конституції України\~закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно п. 11 ч. 1 ст.\~346\~ЦК\~України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. На підставі ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Суд, наголошує на тому, що відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючого документа не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому, суд враховує аргументи позивача, наведені ним на підтвердження обставин, зазначених у позові, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів. При вирішенні даного спору, суд зважає\~на те, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі\~ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Задоволення позову, на переконання суду, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та відповідає завданням цивільного судочинства, які визначені у\~ст. 2 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене\~та\~

Outcome: approved