Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Адвокат Довгань В.І., від імені та в інтересах позивача, через підсистему «Електронний суд», звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача: грошову компенсацію за невикористану відпустку за період 02.12.2020 по 06.05.2022 у розмірі 28 913,50 грн; компенсацію за невикористану відпустку за період з 06.05.2022 по 20.10.2023 у розмірі 61 119,39 грн; матеріальну допомогу передбачену до п.2.2.9. Колективного договору в розмірі 68 503,52 грн; матеріальну допомогу на оздоровлення передбачену п.2.2.10. Колективного договору за 2022 рік в розмірі 13 661,00 грн та за 2023 рік в розмірі 15 027,00 гривень. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 грудня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач подав відзив в якому позов заперечив, покликається, що дії відповідача по проведенню повного розрахунку при звільненні з позивачкою є правомірними і такий проведено повністю. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні мотивам позовної заяви. Представник відповідача позов заперечила, дала пояснення аналогічні мотивам відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~ З`ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] (надалі - Позивач) перебувала з 1992 року у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Украі?нська залізниця» (надалі-Відповідач та/ або АТ «Укрзалізниця»). Відповідно до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 30.11.2016 № 2296/c, Позивач, з 02.12.2016 прии?нята на роботу в ПАТ «Укрзалізниця» на посаду старшого ревізора. Наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 18.08.2017 № 1969о/c, Позивач, з 21.08.2017 була переведена на посаду старшого ревізора відділу з контролю за фінансово-господарською діяльністю управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Львівська залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю ПАТ «Укрзалізниця» . Згідно з постановою Кабінету Міністрів Украі?ни від 31.10.2018р. за № 938, публічне акціонерне товариство «Украі?нська залізниця» переи?меновано в акціонерне товариство «Украі?нська залізниця». Наказом АТ «Укрзалізниця» № 483/ос від 04.05.2022, призупинено з 06 травня 2022 року дію трудового договору з працівниками, в тому числі з Позивачем до припинення або скасування воєнного стану в Украі?ні. Будучи не згідна із призупиненням діі? трудового договору та з вказаним наказом № 483/ос від 04.05.2022, Позивач оскаржила зазначений наказ до суду. Наказом АТ «Укрзалізниця» № 1923 від 17.10.2023 Позивача звільнено з роботи з 20 жовтня 2023 року у зв`язку з виходом на пенсію. У зв`язку із звільненням Позивача з роботи, АТ «Укрзалізниця» нарахувало і виплатило Позивачу компенсацію за невикористану відпустку за період 02.12.2020 06.05.2022 (за 50 днів відпустки) в сумі 24 700,00 грн, що підтверджується Розрахунком заробітноі? плати [PERSON] за жовтень 2023 року, якии? Відповідач надіслав Позивачу на електронну пошту. Такии? розмір компенсаціі? виплачено виходячи із середньоденного заробітку в розмірі 494,00 грн в день у зв`язку із відсутністю в Позивача середнього заробітку за останніи? календарнии? рік (з жовтня 2022 року по вересень 2023 року). Після звільнення Позивача з роботи, рішенням Сихівського раи?онного суду м.Львова від 01.11.2023 у справі № 464/4961/23, залишеним без змін постановою Львівського апеляціи?ного суду від 30 квітня 2024 року, визнано незаконним та скасовано наказ АТ «Укрзалізниця» від 04.05.2022 № 483/ос і додаток до нього в частині зупинення діі? трудового договору з Позивачем та зобов`язано АТ «Укрзалізниця» нарахувати та виплатити Позивачу середніи? заробіток за час вимушеного прогулу за період з травня 2022 року по 20 жовтня 2023 року (день звільнення та виходу на пенсію) виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 1072,27 грн. Тобто з 06.05.2022 і до 20.10.2023 положення зазначеного наказу не діяли, наказ був протиправним, а тому в момент звільнення Відповідач неправомірно керувався зазначеним наказом. Сума присудженого судом до виплати середнього заробітку визначена судом на підставі довідки АТ «Укрзалізниця» № 343 від 22.08.2023. Присуджену зазначеним судовим рішенням компенсацію середнього заробітку за час вимушеного прогулу Позивач отримала 29.10.2024. У зв`язку з визнанням неправомірним в судовому порядку призупинення з Позивачем трудового договору та фактичним отриманням заробітноі? плати за час простою, Позивач вважала, що Відповідач повинен перерахувати та донараховати на користь Позивача заробітну плату (і?і? складові) у зв`язку із звільненням. Тому, 05.11.2024 Позивач звернулась до Відповідача із заявою (Додаток 10 до позову), в якій просила: 1) перерахувати грошову компенсацію за невикористану відпустку за період 02.12.2020 06.05.2022 з урахуванням періоду оплаченого вимушеного прогулу з 06.05.2022 року до 20.10.2023 року та доплатити компенсацію за вказании? період у розмірі 28 913,50 грн; 2) нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2022 та 2023 роки за час трудового стажу, з урахуванням періоду оплаченого вимушеного прогулу з 06.05.2022 року до 20.10.2023 року в розмірі 61 119,39 грн. 3) перерахувати матеріальну допомогу передбачену до п.2.2.9. Колективного договору з урахуванням періоду оплаченого вимушеного прогулу з 06.05.2022 року до 20.10.2023 року та доплатити суму допомоги в розмірі 68 503,52 грн. 4) нарахувати та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022, 2023р.р. передбачену п.2.2.10. Колективного договору за 2022 рік 13 661,00 грн (згідно поданоі? раніше заяви від 29.12.2022, копія якоі? була прикладена до звернення) та за 2023 рік 15 027,00 грн. У відповідь на вказану заяву Відповідач повідомив Позивача листом від 09.12.2024 про те, що АТ «Укрзалізниця» виплатило Позивачу всі зазначені в рішенні Сихівського раи?онного суду м.Львова від 01.11.2023 у справі № 464/4961/23 кошти. Щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги відповідно до п.2.2.10 Колективного договору між керівництвом Державноі? адміністраціі? залізничного транспорту Украі?ни і профспілковим комітетом апарату Укрзалізниці (зі змінами) Відповідачем зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення надається працівнику апарату управління Товариства при виході у щорічну відпустку, тривалість якоі? складає не менше 14 днів. Натомість відповідна заява Позивачем не подавалась. Щодо відмови Відповідача у задоволенні вимоги перерахувати грошову компенсацію за невикористану відпустку за період 02.12.2020 06.05.2022 з урахуванням періоду оплаченого вимушеного прогулу з 06.05.2022 року до 20.10.2023 року та доплатити компенсацію за вказании? період у розмірі 28 913,50 грн, суд зазначає наступне. При вирішенні питання про оплату невикористаних відпусток застосуванню підлягає Порядок обчислення середньоі? заробітноі? плати, затверджении? постановою Кабінету Міністрів Украі?ни від 08.02.1995 року № 100 (далі Порядок № 100). Відповідно до абз. 1 пункту 2 розділу II Порядку № 100, обчислення середньоі? заробітноі? плати для оплати часу відпусток, надання матеріальноі? (грошовоі?) допомоги або виплати компенсаціі? за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальноі? (грошовоі?) допомоги або виплати компенсаціі? за невикористані відпустки. Обчислення середньоі? заробітноі? плати для виплати компенсаціі? за невикористані відпустки, на які працівник набув право до 31 грудня 2023 р., проводиться виходячи з виплат, нарахованих у 2023 році. Згідно з п.3 розділу ІІІ Порядку 100: «При обчисленні середньоі? заробітноі? плати враховуються всі суми нарахованоі? заробітноі? плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованоі? заробітноі? плати, крім преміи? (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певнии? період, враховуються у тому місяці, за якии? вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітноі? плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Преміі? (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певнии? період під час обчислення середньоі? заробітноі? плати враховуються в заробіток періоду, якии? відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми преміі? або іншоі? заохочувальноі? виплати за підсумками роботи за певнии? період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за якии? вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковии? період. Якщо період, за якии? нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньоі? заробітноі? плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованоі? суми преміі? чи іншоі? заохочувальноі? виплати. При обчисленні середньоі? заробітноі? плати для оплати за час відпусток або компенсаціі? за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середніи? заробіток (за час попередньоі? щорічноі? відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. При обчисленні середньоі? заробітноі? плати для оплати за час відпусток або компенсаціі? за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середніи? заробіток (за час попередньоі? щорічноі? відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю». Відповідно до наказу про звільнення від 17.10.2023 позивачу вирішено компенсувати невикористану відпустку тривалістю 50 днів, в тому компенсація: основноі? відпустки за 28 днів за період 02.12.2020 01.12.2021; додатковоі? відпустки, яка надається працівникам з ненормованим робочим днем за 7 днів за період 02.12.2020 01.12.2021; основноі? щорічноі? відпустки за 12 днів за період з 01.12.2021 01.12.2022; додатковоі? відпустки, яка надається працівникам з ненормованим робочим днем за 2 дні за період з 01.12.2021 01.12.2022 та додатковоі? відпустки за 1 день за період з 01.12.2021 01.12.2022. Грошова компенсація за невикористану відпустку за період 02.12.2020 06.05.2022 нарахована і виплачена Позивачу в сумі 24 700,00 грн, що підтверджується розрахунком заробітноі? плати за жовтень 2023 року, якии? Позивач отримав на електронну пошту . Такии? розмір компенсаціі? виплачено Відповідачем виходячи із середньоденного заробітку Позивача в розмірі 494,00 грн в день у зв`язку із відсутністю у Позивача на час здіи?снення розрахунку середнього заробітку за останніи? календарнии? рік (з жовтня 2022 року по вересень 2023 року) (24 700 грн/50днів = 494 грн). Однак, в жовтні 2024 року, на підставі рішення Сихівського раи?онного суду м.Львова від 01.11.2023 у справі № 464/4961/23 Позивачу нараховано за період з жовтня 2022 року по вересень 2023 року середніи? заробіток за час простою виходячи з розміру середньоденного заробітку в розмірі 1 072,27 грн відповідно до довідки АТ «Укрзалізниця» № 343 від 22.08.2023. З урахуванням наведених вище положень абз. 1 пункту 2 розділу II та п.3 розділу ІІІ Порядку № 100, розмір компенсаціі? за невикористану відпустку за період з 02.12.2020 по 06.05.2022 повинен розраховуватись із врахуванням виплат заробітноі? плати (середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу) нарахованих за 2023 року відповідно до рішення суду. Тобто, після звільнення з роботи, в жовтні 2024 року Відповідачем нараховано за 2023 рік на користь Позивача заробітну плату, яка впливає на розмір раніше нарахованоі? компенсаціі? за невикористану відпустку. Виходячи з середньоденного заробітку Позивача 1 072,27 грн в 2023 році, розмір компенсаціі? невикористаноі? відпустки за період з 02.12.2020 по 06.05.2022 (50 днів невикористаноі? відпустки) становить 53 613,50 грн (1072,27х50). З урахуванням виплаченоі? компенсаціі? невикористаноі? відпустки за вказаний період в розмірі 24 700,00 грн, Відповідач повинен доплатити Позивачу компенсацію за невикористану відпустку за вказании? період в розмірі 28 913,50 грн (53 613,50 грн - 24 700,00 грн). Щодо відмови Відповідача у задоволенні вимоги нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2022 та 2023 роки за час трудового стажу, з урахуванням періоду оплаченого вимушеного прогулу з 06.05.2022 року до 20.10.2023 року в розмірі 61 119,39 грн, суд зазначає наступне. У період з 06.05.2022 та до дня звільнення 20.10.2023, Позивач фактично не працював у Відповідача, але він перебував у оплачуваному вимушеному прогулі. Відповідно до зазначеного вище судового рішення Відповідач помісячно в період з травня 2022 року по жовтень 2023 року нарахував Позивачу заробітну плату, що підтверджується Розрахунком заробітноі? плати за жовтень 2023 року, якии? Відповідач надіслав на електронну пошту Позивача. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9 Закону Украі?ни «Про відпустки» до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку (стаття 6 цього Закону), зараховуються: «2) час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (у тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу), крім випадків, коли за працівниками, призваними на строкову віи?ськову службу, віи?ськову службу за призовом осіб офіцерського складу, віи?ськову службу за призовом під час мобілізаціі?, на особливии? період, віи?ськову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливии? період або прийнятими на віи?ськову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження віи?ськовоі? служби, під час діі? особливого періоду на строк до и?ого закінчення або до дня фактичного звільнення зберігалися місце роботи і посада на підприємстві на час призову» ; Отже, період з 06.05.2022 по 20.10.2023 включається до стажу роботи Позивача, якии? дає право на відпустку. За вказании? період Позивач вважає, що набув право на 57 днів відпустки (із розрахунку за 12 місяців право на 38 днів щорічноі? відпустки, з яких: 28 основна, 7 днів додаткова відпустка, яка надається працівникам з ненормованим робочим днем, 3 додаткова відпустка за вислугу років), відповідно за 18 місяців перебування у оплачуваному вимушеному прогулі Позивач набув право на 57 днів відпустки (38дн/12міс*18міс =57днів). Розмір компенсаціі? за невикористану відпустку за період з 06.05.2022 по 20.10.2023 розраховується аналогічно компенсаціі? за невикористану відпустку за період з 02.12.2020 по 06.05.2022, якии? наведено вище в цьому позові та становить: 61 119,39 грн (57 днів х 1 072,27 грн). Щодо відмови Відповідача у задоволенні вимоги перерахувати матеріальну допомогу передбачену п.2.2.9. Колективного договору з урахуванням періоду оплаченого вимушеного прогулу з 06.05.2022 до 20.10.2023 та доплатити суму допомоги в розмірі 68 503,52 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до п.2.2.9. Колективного договору між керівництвом Державноі? адміністраціі? залізничного транспорту Украі?ни і профспілковим комітетом апарату Укрзалізниці на 2002 2006 роки (зі змінами і доповненнями, які були чинними в спірнии? період) визначено: «При звільненні працівників вперше з роботи, у зв`язку з виходом на пенсію виплачувати одноразову матеріальну допомогу в залежності від стажу роботи в галузі: - до 5 років 1 (один) середньомісячнии? заробіток ; - від 5 до 10 років 2 (два) середньомісячних заробітки; від 10 років 3 (три) середньо-місячні заробітки. Працівникам, нагородженим за час роботи на залізничному транспорті знаком "Почесному залізничнику", "Залізнична слава" трьох ступенів, яким присвоєно звання "Заслужении? працівник транспорту", "Заслужении? енергетик", "Заслужении? зв`язківець", "Заслужении? будівельник" та інші почесні державні звання, а також тим, які нагороджені орденами, розмір зазначеноі? допомоги збільшується у 2 рази. Це положення поширюється також на осіб, які вперше виходять на пенсію по інвалідності (І і ІІ групи) не досягли пенсіи?ного віку. У разі звільнення працівників за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права виплачувати додатково матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті в таких розмірах: - при стажі роботи в галузі: для чоловіків для жінок з 20 до 25 років з 15 до 20років 1 середньомісячнии? заробіток з 25 до 30 -"- з 20 до 25 -"- 2 середномісячнихзаробітки з 30 до 35 -"- з 25 до 30 -"- 3 середномісячних заробітки з 35 до 40 -"- з 30 до 35 -"- 4 середномісячних заробітки понад 40 -"- понад 35 -"- 5 середномісячних заробітків Дія цього пункту також: розповсюджується на працівників, які звільнені з апарату у зв`язку зі змінами структури управління, скорочення чисельності (стаття 40, пункт 1 КЗпП) за півтора року до досягнення пенсіи?ного віку, при цьому виплату матеріальноі? допомоги працівникам, які звільнені за статтею 40 пункт 1 КЗпП, провадити з урахуванням вихідноі? допомоги. Середньомісячнии? заробіток для виплати матеріальноі? допомоги розраховується шляхом множення середньогодинного (середньоденного) заробітку, визначеного згідно з чинним законодавством, на середньомісячну норму тривалості робочого часу на поточнии? рік (округлену за правилами математики до цілого числа) для відповідноі? категоріі? працівників». У зв`язку із виходом на пенсію, Позивачу відповідно до п.2.2.9. Колективного договору нараховано одноразову матеріальну допомогу у зв`язку із звільненням в розмірі 3 середньомісячні заробітки та додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транс-порті, у разі звільнення за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію в розмірі 5 середньомісячних заробітків (надалі- матеріальна допомога). Розрахунок допомоги проведено Відповідачем виходячи з посадового окладу Позивача 15 027,00 грн та визначено в розмірі 120 216,00 грн, що підтверджується Розрахунком заробітноі? плати за липень 2024 року (8 х 15 027,00 = 120 216,00), якии? Позивач отримав від Відповідача на електронну пошту. Однак, з урахуванням періоду оплаченого вимушеного прогулу з 06 травня 2022 року до 20 жовтня 2023 року Позивачу підлягала нарахуванню матеріальна допомога з розрахунку середньоденного заробітку в розмірі 1 072,27 грн. Визначении? таким чином розмір матеріальноі? допомоги становить 188 719,52 грн (8*22 дня*1072.27 грн). Отже, Відповідач не донарахував та не доплатив позивачу матеріальну допомогу в розмірі 68 503,52 грн (188 807,52 - 120 216,00). Щодо вимоги про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, передбаченоі? пунктом 2.2.10 колективного договору, суд зазначає наступне. Пунктом 2.2.10. колективного договору, укладеного між керівництвом Державноі? адміністраціі? залізничного транспорту Украі?ни і профспілковим комітетом апарату Укрзалізниці на 2002 2006 року, з наступними змінами і доповненнями (далі Колективнии? договір), передбачено надавати працівникам апарату Укрзалізниці при виході у щорічну відпустку (тривалість якоі? не менше 14 календарних днів) матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу (місячноі? тарифноі? ставки). Разом з тим, відповідно до частини першоі? статті 82 ЦПК Украі?ни, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності і?х визнання. Так, заявою від 29.12.2022, копію якоі? додано до позовноі? заяви, Позивачкою визнано, що відпустка з 10.05.2022 до 30.05.2022 не відбулася. Так само доказів виходу [PERSON] у відпустку у 2023 році матеріли справи не містять. Тобто, положення наведеного вище пункту 2.2.10 не підлягає застосуванню, оскільки за фактичних обставин відсутня умова виплати матеріальноі? допомоги на оздоровлення вихід Слободяноі? Л.Ц. у щорічну відпустку тривалістю не менше 14 календарних днів. У 2022 та 2023 роках Позивач не перебувала у щорічних відпустках, що вказує на відсутність у неі? права на отримання матеріальноі? допомоги за вказані роки. Крім того, щодо можливості виплати матеріальноі? допомоги на оздоровлення Верховним Судом у постановах від 20.02.2019 у справі № 464/2409/16, від 30.06.2020 у справі № 761/1091/18, від 08.01.2025 у справі № 753/8125/17 викладено таку позицію: «У разі звільнення працівника и?ому відповідно до вимог статті 83 КЗпП Украі?ни виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічноі? відпустки. Основною умовою, за якоі? виплачується матеріальна допомога на оздоровлення, є факт надання працівникові щорічноі? відпустки (повністю або і?і? частини). Таким чином, подією, яка безпосередньо пов`язується з виплатою цієі? допомоги, має бути рішення про надання щорічноі? відпустки (або частини такоі? відпустки). Якщо працівник отримав грошову компенсацію за дні невикористаноі? щорічноі? відпустки, матеріальна допомога на оздоровлення не виплачується». Отже, оскільки на [PERSON] при і?і? звільненні було виплачено компенсацію за всі дні невикористаноі? щорічноі? відпустки, виплата матеріальноі? допомоги на оздоровлення, виходячи з позиціі? Верховного Суду, не здіи?снюється. Крім цього, 14.03.2022 правлінням АТ «Укрзалізниця» прии?нято рішення (протокол № Ц-54/31 Ком.т.) про деякі питання оплати праці працівників АТ «Укрзалізниця». Зокрема, п. 1.1.4 вказаного рішення вирішено на період діі? правового режиму воєнного стану в Украі?ні керівникам регіональних філіі?, філіі?, структурних (виробничих) підрозділів, апарату управління АТ «Укрзалізниця» забезпечити реалізацію наступного заходу: інші додаткові виплати, що передбачені галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. Тому в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 585,36 грн, що відповідатиме пропорційності розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial