Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому просить продовжити строк дії рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року у справі № 760/14211/22 про визнання недієздатною [PERSON] та встановти на нею опіку безстроково, залишивши опікуном недієздатної [PERSON] її батька - [PERSON] . Свою заяву мотивує тим, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року у справі № 760/14211/22 визнано недієздатною [PERSON] та встановлено над нею опіку; призначено його опікуном недієздатної [PERSON] та визначено строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною тривалістю в 2 роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Зазначене рішення набрало законної сили 02 травня 2023 року. Вказує, що [PERSON] , [INFO] , має 1 «А» групу інвалідності з 01 квітня 2022 року довічно та потребує постійного стороннього догляду. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 20 грудня 2022 року № 803, [PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного розладу та за психічним станом не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними. За даними довідки Клініки доктора Сапон від 05 липня 2024 року [PERSON] знаходиться на амбулаторному лікування у клініці та потребує амбулаторного психіатричного лікування. Враховуючи вищевикладене, стан [PERSON] не змінився, вона й надалі проявляє ознаки не усвідомлення своїх дій та не може ними керувати, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з указаним клопотанням. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 вересня 2024 року по вищевказаній справі призначено судово-психіатричну експертизу та направлено матеріали справи до експертної установи для її проведення. 29 жовтня 2024 року від Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» надійшли матеріали цивільної справи та висновок судово-психіатричного експерта. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 листопада 2024 року відновлено провадження у справі. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін по справі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 березня 2004 року. [INFO] матір [PERSON] - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28 березня 2024 року. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 299442 [PERSON] [INFO] , має 1 «А» групу інвалідності з 01 квітня 2022 року, довічно та потребує постійного стороннього догляду. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 20 грудня 2022 року № 803 [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді Глибокої розумової відсталості внаслідок Єпілепсії симтоматичної (резідуально-органічного генезу) з частими серійними атиповими складними (міоклінічними) абсансами та генералізованими тоніко-клонічними припадками (за МКХ-10 F73.0), за психічним станом не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року визнано недієздатною [PERSON] , [INFO] та встановлено над нею опіку. Призначено опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] , її батька [PERSON] . Визначено строк дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. З довідки Клініки доктора Сапон від 05 липня 2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на амбулаторному лікуванні в клініці доктора Сапон (м. Київ) та потребує амбулаторного психіатричного лікування. Себе не обслуговує, повністю залежна. Самостійно їжу не приймає, не пересувається, потребує стороннього догляду. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 04 жовтня 2024 року № 1341 [PERSON] , [INFO] , страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості; за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з частинами шостою-восьмою статті 300 ЦПК України у рішенні суду про визнання особи недієздатною слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012)), адже частиною шостою статті 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки. Враховуючи вищевикладене, судом в ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має 1 «А» групу інвалідності з 01 квітня 2022 року та довічно, діагноз не змінився, висновком експерта підтверджено, що [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною на 2 роки. Оскільки судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною, то повноваження заявника [PERSON] щодо опіки над недієздатною також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки останній від виконання обов`язків не звільнявся. З огляду на наведене, клопотання [PERSON] про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial