Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення його опікуном. \~ \~ \~ \~Як на підставу для задоволення заяви, [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є його матір`ю, яка страждає на судинну деменцію, що призвело до порушення в неї пам`яті. За доводами заявника, його мати є людиною похилого віку та за останні роки стан її здоров`я значно погіршився, вона почала не впізнавати рідних, потребує постійного нагляду та турботи, оскільки не керує своїми діями. На підставі ухвали суду від 20 червня 2024 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу, на час проведення якої зупинено провадження. Ухвалою суду від 7 лютого 2025 року провадження у цивільній справі відновлено, справу призначено до судового розгляду. Від заявника та представника заінтересованої особи (1) надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву просять задоволити. Уповноважений представник заінтересованої особи (3) попередньо подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також долучив подання від 25.02.2025 року №02-21/183. \~ \~ \~ \~Дослідивши подані по справі доказові матеріали суд констатує наступне. Конституцією Україна проголошена соціальною державою, політика якої спрямована на створення умов, які забезпечують гідне життя та вільний розвиток людини. Зокрема, в її статті 3 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнані найвищою соціальною цінністю. Людина самостійно, як господар свого життя, вирішує в які правовідносини вступати, які набувати права та створювати обов`язки. Саме ці властивості характеризують наявність у особи правосуб`єктності. Правосуб`єктність фізичної особи включає такі складові: правоздатність, дієздатність, деліктоздатність. Правоздатність фізичної особи виникає з моменту народження і припиняється зі смертю. Відмінно від дієздатності, правоздатність особи не може бути обмежена, чи взагалі, позбавлена. Вік і психічний стан особи не впливають на її правоздатність. Для того, щоб правоздатний громадянин міг своїми власними діями використати, реалізувати свої права і обов`язки, він повинен розуміти значення своїх дій та бути спроможним керувати ними. Повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними людина може тільки по досягненні певного віку і якщо вона не має хвороб, які позбавляють її даної можливості. Внаслідок цього в законодавстві встановлена така юридична властивість для громадян, як дієздатність. Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до частини першої статті 39, частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. \~ \~ \~ \~Згідно з даними висновку судово-психіатричного експерта від 28.11.2024 №521, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді вираженої судинної деменції, про що свідчать дані динамічного спостереження у сімейного лікаря, лікаря-психіатра, початок захворювання у похилому віці, прогресуюче зниження пам`яті, інтелекту, втрата набутих життєвих навичок, нездатність до самообслуговування, потреба у сторонньому догляді. За своїм психічним станом [PERSON] , [INFO] , не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Висновок судово-психіатричного експерта є повним і чітким, не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні матеріалів цивільної справи, даних освідчення та не суперечить наявним у справі доказам. Враховуючи дані висновку судово-психіатричної експертизи, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про доцільність визнання [PERSON] недієздатною, оскільки остання не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Згідно з приписами частини першої статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Тобто, законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~ \~ \~ \~У поданні органу опіки та піклування виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради від 25.02.2025 №02-21/183, зазначено, що

Outcome: approved