Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] у грудні 2024 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, який розірвано рішенням суду від 08.04.2015 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей-доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розлучення залишились проживати разом із матір`ю. 04.10.2023 року Яремчанським міським судом Івано-Франківської області за заявою відповідачки був виданий судовий наказ про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 03.10.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Водночас при зверненні до суду із вказаною заявою відповідачці була відома та обставина, що шлюб між нею та позивачем розірвано, а запис про позивача як батька [PERSON] , [INFO] , здійснений зі слів відповідачки, тобто на підставі ст.135 СК України. Позивач спільної із відповідачкою заяви про запис його батьком дитини не подавав, із позовом про встановлення батьківства [PERSON] до суду не зверталась. Цими обставинами скористалась відповідачка подавши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів під час розгляду якої суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Ще однією причиною звернення із даною заявою є погіршення стану здоров`я позивача у результаті несення військової служби в АТО(ООС) у період 2015-2018 років, а також участі у складі ЗС України у протистоянні військовій агресії росії проти України. Також погіршилося і матеріальне становище позивача, який звільнений з військової служби за станом здоров`я та не отримує заробітну плату, в тому числі бойові виплати, а працевлаштуватися та виконувати фізичну роботу йому заважає стан здоров`я. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог ст.192 СК України позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на підставі судового наказу від 04.10.2023 року з частки заробітку (доходу) на 1/3 частку заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.02.2025 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Проворов І.В. у судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання, які повернуті до суду АТ «Укрпошта» із відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву до суду не подала. Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відпвідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони у справі з 29.10.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 08.04.2015 року. За час перебування у даному шлюбі у сторін народилися двоє дітей-доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , що видані повторно 07.02.2024 року Яремчанським ВДРАЦС у Навірнянському районі Івано-Франківської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Рішенням суду про розірвання шлюбу від 08.04.2015 року малолітніх дітей залишено проживати із матір`ю. 04.10.2023 року Яремчанським міським судом Івано-Франківської області виданий судовий наказ, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі частки заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03.10.2023 року і до досягнення старшою дитиною повнолітня. \~ \~ \~ \~Як вбачається із повідомлення Яремчанського відділу ДРАЦС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області №13/32.14.6-18 від 10.12.2024 року, у актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , який складений 05.04.2016 року Виконавчим комітетом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області за №18 батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини вказані за заявою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] 03.04.2018 року [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. \~ \~ \~ \~До правовідносин, що виникли між сторонами суд застосовує наступні правові норми. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею ст.142 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст.181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною п`ятою ст.183 СК України передбачено, що \~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1\~ст.160 ЦПК України\~судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених\~ст. 161 цього Кодексу. Пунктом 4 ч.1\~ст.161 ЦПК України\~передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо \~заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Частиною 7\~ст.170 ЦПК України\~передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 161 цього Кодексу\~боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно ч.1 ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи зміст ст.ст.\~181,192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 122\~СК України\~ визначено,\~що \~дитина,\~яка зачата\~і (або)\~народжена у\~шлюбі,\~походить від\~подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати\~та батько\~дитини не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою,\~походження дитини\~від батька\~визначається: за\~заявою матері\~та батька\~дитини; за рішенням суду. Положеннями ч.1\~ст.\~126\~СК України\~визначено,\~що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що шлюб між сторонами у справі розірваний у судовому порядку 08.04.2015 року. Відповідачка 29.03.2016 року, тобто після спливу десяти місяців з часу припинення шлюбу із позивачем народила третю дитину- сина [PERSON] , відомості про батька якого у свідоцтві про народження були записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Доказів на підтвердження факту подання сторонами у справі спільної заяви до органів державної реєстрації актів цивільного стану про запис позивача батьком народженої відповідачкою дитини-сина [PERSON] у свідоцтві про народження, наявності рішення суду про встановлення батьківства матеріали даної справи не містять і у ході судового розгляду їх не встановлено. Зазначені обставини існували на день винесення судового наказу про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей та були відомі сторонам, однак не були з`ясовані судом через те, що процесуальна процедура ухвалення такої форми рішення як судовий наказ не передбачає виклику сторін. Питання стягнення аліментів за судовим наказом вирішується на підставі поданої заяви, без виклику учасників та без з`ясування обставин, які можуть вплинути на розмір аліментів. Відтак, зважаючи на те, що у даній справі встановлено, що позивач в установленому порядку на подавав заяву про запис його батьком народженої відповідачкою після розлучення із ним дитини і факт його батьківства не встановлений у судовому порядку, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Також в обгрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на погіршення його матеріального становища після звільнення з військової служби за станом здоров`я, однак належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин суду не подав. Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч.ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 04.10.2023 року у справі №354/1445/23 та стягувати з \~ [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~ Суд не застосовує обмеження розміру аліментів - не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, оскільки таке рішення може прийматися при винесенні судового наказу, що вбачається зі змісту ч.5\~ст. 183 СК України. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною першою ст.133\~ЦПК\~України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved