Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

У вересні 2023 року позивач АТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17.09.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг № 773199/2333331, згідно якого відповідачу надано кредитну картку з розміром кредитної лінії (кредитним лімітом) на суму 100000 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою 36 % річних. Реальна процентна ставка (фіксована) за кредитною лінією в розмірі 43,26%; загальна вартість кредитної лінії - 176274,29 грн.. Внаслідок невиконання умов договору у відповідача перед позивачем станом на 01.09.2023 є заборгованість в розмірі 150956,15 грн., в тому числі: 114741,75 грн. - прострочена заборгованість; 113,17 - нараховані відсотки; 36101,23 грн. - прострочені відсотки. Позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «Креді Агріколь Банк» вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 5 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 60-61). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 15 липня 2024 року заяву ТОВ «Глобал Спліт» задоволено; замінено у даній справі позивача АТ «Креді Агріколь Банк» на його правонаступника ТОВ «Глобал Спліт» (а.с. 184-186). 28 липня 2024 року в системі «Електронний суд» представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 156-160, 199-202), в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 17 вересня 2021 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було надано кредитну картку з розміром кредитної лінії (кредитним лімітом) на суму 100000 грн., строком на 36 місяців, процентною ставкою (фіксованою) в розмірі 36 % річних, реальною процентною ставкою (фіксованою) за кредитною лінією в розмірі 43,26% річних, загальною вартістю кредитної лінії на суму 176274,29 грн.. Виходячи із суті позову та наданих позивачем доказів, які наявні в матеріалах справи не зрозуміло, як прострочена заборгованість може складатися із суми 114741,75 грн, коли встановлений банком кредитний ліміт складав суму 100000 грн.. Окрім того, відсутні докази щодо отримання кредиту, графіку платежів, загальної структури заборгованості за тілом кредиту, тощо. Щодо нарахованих відсотків зазначив, що звернувшись до позичальника із вимогою щодо дострокового виконання зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 18 січня 2023 року, позивач змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому нарахування процентів після строку дії договору є неправомірними. Отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 113,17 грн. є безпідставними та стягненню не підлягають. Згідно виписки з рахунку прострочені відсотки становлять 36101,23 грн., проте позивач не повинен був їх нараховувати, оскільки ним було пред`явлено до позичальника вимогу згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Вимога від 18.01.2023 була отримана відповідачем 25.01.2023, на виконання якої позивач надав відповідачу 30 днів, отже після 24.02.2023 нараховані відсотки стягненню не підлягають. Таким чином, прострочені відсотки підлягають стягненню за період з 01.11.2022 по 20.02.2023 в розмірі 13919,91 грн.. Отже, не підлягають стягненню нараховані відсотки - 113,17 грн. та прострочені відсотки у розмірі 22181,32 грн.. 1 березня 2025 року в системі «Електронний суд» представником позивача подані до суду пояснення у справі (а.с. 227-234), в яких зазначив, що відповідачу відповідно до його заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка» було видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом - 100000 грн., на строк 36 місяців, процентна ставка (фіксована) - 36% річних, процентна ставка на несвоєчасно погашену (прострочену) заборгованість по кредитній лінії (фіксована) - 72% річних, загальна вартість кредитної лінії - 176274,19 грн., максимальний розмір кредитного ліміту - 250000 грн., орієнтовна реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту - 450975,45 грн.. Договір містить перелік прав та обов`язків сторін, їх відповідальність та настання правових наслідків у разі їх неналежного виконання. Особистим підписом у договорі позичальник підтвердив, що зі всіма умовами він був ознайомлений до моменту його підписання, своїх заяв з запереченнями до банку не надавав, не відзивав свою згоду на укладання даної угоди. Відповідно до договору про надання банківських послуг від 17.09.2021 порядок та умови надання споживчого кредиту, погашення кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків передбачені Правилами комплексного банківського обслуговування в редакції, яка діє з 14.09.2021. Вказаними правилами встановлено, що власник картрахунку може проводити платіжні операції з використанням кредитної картки в торговельно-сервісній мережі, мережі Інтернет та пунктах отримання готівки в межах залишку власних коштів, які обліковуються на картрахунку, а в разі їх недостатності або відсутності - за рахунок відкритої банком кредитної лінії. Пунктом 4.8.4. правил встановлено, що строк дії кредитної лінії може бути автоматично продовженим (пролонгованим), якщо власник картрахунку не менш ніж за 1 робочий день до дати закінчення строку кредитної лінії, визначеної в заяві про надання банківської послуги, не звернеться до банку із заявою про відмову від банківської послуги «Кредитна картка». Строк дії кредитної лінії вважається автоматично продовженим (пролонгованим) на той самий строк і на тих самих умовах, що визначені в заяві про надання банківської послуги. У цьому випадку строк дії Кредитної лінії вважається продовженим (пролонгованим) автоматично і не потребує укладення сторонами будь-яких додаткових правочинів та/або надання будь-яких додаткових документів. Кількість автоматичних продовжень (пролонгацій) строку дії кредитної лінії не обмежується. За користування кредитною лінією банк щоденно нараховує, а власник рахунку щомісячно, в терміни, передбачені пунктом 4.8.12 правил, сплачує проценти за ставкою, що визначена тарифами та вказана у заяві про надання банківської послуги. Нараховані проценти погашаються за рахунок залишку коштів, які обліковуються на картрахунку, шляхом їх договірного списання банком або у інший спосіб, передбачений договором та/або правилами. При розрахунку процентів у місяці береться фактична кількість календарних днів, у році - умовно 360 днів. При цьому день виникнення заборгованості по кредитній лінії та день її погашення вважаються одним днем, день встановлення кредитного ліміту включається до розрахунку, а день погашення - не включається. Власник картрахунку може достроково закрити кредитну лінію лише одночасно із закриттям картрахунку відповідно до порядку та умов, визначених правилами та законодавством. Власник картрахунку зобов`язаний щомісячно, протягом платіжного періоду, сплачувати обов`язковий щомісячний платіж, що включає в себе 5 % від фактично використаної суми кредитної лінії, в т.ч. нараховані проценти за користування кредитною лінією станом на останній день звітного розрахункового циклу. За користування кредитним лімітом та у разі виникнення несанкціонованого овердрафту на його суму банк нараховує проценти згідно з чинними тарифами. На суму несанкціонованого овердрафту та використаного кредитного ліміту проценти нараховуються з дня його виникнення до дня повного погашення. У разі непогашення заборгованості за договором банк до моменту закриття дебетового картрахунку переносить залишок заборгованості на рахунки простроченої заборгованості та надсилає лист власнику картрахунку з вимогою повернути всю суму заборгованості за договором. Таким чином, відсотки нараховуються на рахунок позичальника та відсутність обов`язкових щомісячних платежів приводить до збільшення кредитного ліміту за рахунок нарахованих, але неоплачених відсотків. Тому прострочена заборгованість 114741,75 грн. складає з суми дозволеного (овердрафту) кредитного ліміту 100000 грн. та з суми недозволеного (овердрафту) кредитного ліміту 14741,75 грн.. Доказами, що підтверджують видачу відповідачу кредитної картки є розписка про отримання картки де зазначається: ПІП держателя картки [PERSON] ; дата отримання картки 17.09.2021року. Доказами, які підтверджують видачу коштів за договором про надання банківських послуг N 773199/2333331 є виписка по рахунку приватного клієнта № 140000-2024/0228 за розрахунковий період з 17.09.2021 по 28.02.2024р, яка відображає видачу коштів в межах встановленого ліміту 100000 грн. та операції по використанню кредитних коштів, по руху коштів по рахункам відповідача (зняття коштів в банкоматі, оплата товарів та послуг в торгово-сервісній мережі, нарахування та сплата процентів, сплата комісій тощо). Також в виписці по рахункам є інформація по даті транзакції та місці ії проведення. Отже, наявні у матеріалах справи розрахунки кредитної заборгованості відповідача та виписки з його рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника (постанова Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). З урахуванням вищенаведеного, безпідставними є твердження представника відповідача про той факт, що відсутні докази щодо отримання кредиту, графіку платежів, структури заборгованості. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Опалюка С.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, відмовлено (а.с. 176-177). В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог Закону. Представник позивача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Враховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із клопотаннями учасників справи, представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, а представником позивача - додаткові пояснення у справі, суд вважає за можливе розглядати справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 17.09.2021 року [PERSON] підписав заяву-анкету на відкриття поточного (карткового рахунку та видачу кредитної картки (а.с. 24-26). 17.09.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг № 773199/2333331 (а.с. 16-17). Пунктом 3.1 договору встановлено, що відповідно до умов договору, правил та заяви про надання банківської послуги, банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі та правилах відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані банківські послуги. Строк дії договору дорівнює визначеному заявою про надання банківської послуги максимальному строку (терміну) для належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором, за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставини наявності випаду невиконання умов договору, договір залишається чинним доти, поки всі зобов`язання сторін за договором не будуть виконані в повному обсязі (п. 3.3 договору). Шляхом підписання договору клієнт підтверджує, що він в день укладення договору особисто отримав свій примірник договору, з тарифами банку ознайомлений і згодний; умови договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями (п. 6.5 договору). Відповідно до заяви про надання банківської послуги «кредитна картка» (а.с. 20-23), банк відкрив відповідачу на підставі договору та цієї заяви поточний (картковий) рахунок та видав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на наступних умовах: розмір кредитної лінії (кредитний ліміт) - 100000 грн.; строк 36 місяців; процентна ставка (фіксована) - 36% річних; процентна ставка на несвоєчасно погашену (прострочену) заборгованість по кредитній лінії - 72% річних; реальна процентна ставка за кредитною лінією (фіксована) - 43,26 %; загальна вартість кредитної лінії - 176274,29 грн.; максимальних розмір кредитного ліміту - 250000 грн.; орієнтовна реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту - 43,26% річних; орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту - 450975,45 грн.. Вказані договір про надання банківських послуг № 773199/2333331 та заява про надання банківської послуги «кредитна картка» підписані відповідачем власноручно. Відповідач підтвердив, що ознайомився з інформацією, що зазначена в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», на офіційному сайті банку; отримав від банку необхідну інформацію, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; ознайомлений та погоджується з тарифами банку щодо обслуговування поточного (карткового) рахунку і супутніх банківських послуг, правилами, що є чинними на дату укладання заяви і розміщені на офіційному сайті банку, та умовами договору. Позивачем до позовної заяви також додано паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем власноручно (а.с. 27-29), а також правила комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 30-46). Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, відкривши відповідачу поточний (картковий) рахунок та видавши кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, що підтверджується копією виписки по рахунку приватного клієнта № 140000-2024/0228 (а.с. 235-245). Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача станом на 06.10.2023 становить 186064,34 грн., в тому числі: 113460,63 грн. - строкова заборгованість, 3658,18 грн. - прострочена заборгованість, 3825,23 грн. - прострочені відсотки, 3825 грн. - комісії, 468,48 грн. - нараховані відсотки, 60826,82 грн. - прострочена комісія. 18 січня 2023 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за договором про надання банківських послуг № 773199/2333331 від 17.09.2021 (а.с. 7). Відповідно до приписів статтей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Таким чином з матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору у зв`язку із чим у нього перед банком виникла заборгованість. Заперечуючи проти позову у відзиві на позовну заяву (а.с. 156-160, 199-202), представник відповідача зазначає, що прострочена заборгованість не може складатися із суми 114741,75 грн, оскільки встановлений банком кредитний ліміт складав суму 100000 грн.. Також зазначив, що звернувшись до позичальника із вимогою щодо дострокового виконання зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 18 січня 2023 року, позивач змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому нарахування процентів після строку дії договору є неправомірними. Представник позивача у поданих до суду поясненнях у справі (а.с. 227-234) зазначив, що прострочена заборгованість 114741,75 грн. складається з суми дозволеного (овердрафту) кредитного ліміту 100000 грн. та з суми недозволеного (овердрафту) кредитного ліміту 14741,75 грн.. Так, розділом ІІ «Терміни та поняття» Правил комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які є невід`ємною частиною договору, в редакції від 14 вересня 2021 року, визначено, що несанкціонований овердрафт - це заборгованість держателя перед банком, сума якої не обумовлена договором і не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення. Визначається як фактичний від`ємний залишок за картрахунком. Відповідно до п. 4.9.1 Правил за користування кредитним лімітом та у разі виникнення несанкціонованого овердрафту на його суму банк нараховує проценти згідно з чинними тарифами. На суму несанкціонованого овердрафту та використаного кредитного ліміту проценти нараховуються з дня його виникнення до дня повного погашення. У разі непогашення заборгованості за договором банк до моменту закриття дебетового картрахунку переносить залишок заборгованості на рахунки простроченої заборгованості та надсилає лист власнику картрахунку з вимогою повернути всю суму заборгованості за договором (п. 4.9.5 Правил). Таким чином заборгованість за кредитом становить 114741,75 грн., з яких 100000 грн. сума дозволеного (овердрафту) кредитного ліміту та 14741,75 грн. - сума недозволеного (овердрафту) кредитного ліміту. Що стосується нарахованих процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне. Як зазначалося вище, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Пунктом 3.3. договору встановлено, що строк дії договору дорівнює визначеному заявою про надання банківської послуги максимальному строку (терміну) для належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором, за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставини наявності випаду невиконання умов договору, договір залишається чинним доти, поки всі зобов`язання сторін за договором не будуть виконані в повному обсязі (п. 3.3 договору). Відповідно до п. п. 4.8.4. Правил, строк дії кредитної лінії може бути автоматично продовженим (пролонгованим), якщо власник картрахунку не менш ніж за один робочий день до дати закінчення строку кредитної лінії, визначеної в заяві про надання банківської послуги, не звернеться до банку із заявою про відмову від банківської послуги "Кредитна картка". Строк дії кредитної лінії вважається автоматично продовженим (пролонгованим) на той самий строк і на тих самих умовах, що визначені в заяві про надання банківської послуги. У цьому випадку строк дії кредитної лінії вважається продовженим (пролонгованим) автоматично і не потребує укладення сторонами будь-яких додаткових правочинів та/або надання будь-яких додаткових документів. Кількість автоматичних продовжень (пролонгацій) строку дії кредитної лінії не обмежується. Відповідно до п. п. 4.9.3. Правил, власник картрахунку зобов`язаний постійно з першого і до останнього дня дії договору ознайомлюватись з Тарифами і завжди знати величину процентів, яку він повинен сплачувати за користування кредитною лінією по кредитній картці та за несанкціонований овердрафт. Відповідно до п. п. 3.3.7. Правил, банк вправі вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній Банком частині за умови настання будь-якої негативної обставини. Таке виконання боргових зобов`язань повинно бути здійснене клієнтом протягом семи днів з дня одержання клієнтом вимоги до клієнт. 18 січня 2023 року позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за договором про надання банківських послуг № 773199/2333331 від 17.09.2021, в якій вимагав протягом 30 днів з дати її отримання достроково повернути банку у повному обсязі всю суму заборгованості за картковим рахунком та інші платежі передбачені договором, а саме: заборгованість за картковим рахунком - 114741,75 грн. та проценти - 10411,64 грн. (а.с. 7). Вказану вимогу відповідач отримав 25 січня 2023 року (а.с. 8). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 723/304/16-ц (провадження N 14-360цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц (провадження N 14-680цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), тобто дана судова практика є сталою. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2023 року у справі № 753/6745/17, установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до п. 128 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту 18.01.2023, яку відповідач отримав 25.01.2023, останньому нараховувалися проценти. Однак, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте таких вимог банк не заявляв. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Суд зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. На вищевказане неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16. Відповідно до виписки з рахунку (а.с. 11-13) та розрахунку заборгованості (а.с. 246-248) проценти за період з 25 лютого 2023 року по 1 вересня 2023 року в розмірі 22294,49 грн. нараховані після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту а тому в їх стягненні слід відмовити. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 128661,66 грн., з яких 114741,75 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 13919,91 грн. заборгованість за простроченими процентами, без врахування нарахованих та прострочених процентів після пред`ялення вимоги про дострокове повернення кредиту. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (85,23%) в сумі 2287,57 грн..

Outcome: partial