Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивач - виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування, звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою в інтересах дитини - [PERSON] , [INFO] , в якій просить ухвалити рішення про позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітнього сина, а також про стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь сина [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок дитини, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати у справі позивач - виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області при ухваленні рішення у цій справі просить покласти на відповідача [PERSON] .. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликався на те, що рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] - відповідача у даній справі, який є батьком [PERSON] , [INFO] , мати якого [PERSON] померла [INFO] . Малолітній [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому з підстав невиконання батьком батьківських обов?язків та фактично проживає в сім?ї дядька [PERSON] .. Відповідач [PERSON] ніяк не намагався налагодити відносини зі своїм сином, при цьому ніхто з родичів йому не перешкоджав спілкуватися з дитиною. Відтак, позивач вважає, що є всі підстави вважати, що батько за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, без поважних причин залишив його без батьківської уваги та турботи, ігнорував рекомендації працівників служби у справах дітей та соціальних фахівців. Відповідач, у запропонований строк, відзив на позовну заяву не подав, однак у матеріалах справи міститься його заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] .. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Яніва Н.М.. На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, який не є суб`єктом підприємницької діяльності - відповідача [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 21.01.2025 року, позовну виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, в інтересах дитини - [PERSON] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 28 жовтня 2024 року о 11:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Стрийський район, Львівська область Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 13.02.2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, підготовчий розгляд справи було відкладено до 06.03.2025 року. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 13.02.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті 06 березня 2025 року о 12:30 год. у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області (вул. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив. При цьому, у матеріалах справи наявна його заява, за змістом якої останній просить проводити розгляд справи у його відсутності. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Розгляд справи по суті відбувся 06.03.2025 року. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Встановленні судом фактичні обставини справи. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Судом встановлено, що згідно копії наказу №115 від 02.05.2024 року малолітній [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей з підстав невиконання батьком батьківських обов`язків. При цьому, згідно копії свідоцтва серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] - мати малолітнього [PERSON] .. На даний час малолітній [PERSON] проживає в сім?ї дядька [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , де і перебуває на утриманні. За час проживання [PERSON] у дядька [PERSON] , батько [PERSON] ніяк не намагався налагодити відносини зі своїм сином, при цьому ніхто з родичів йому не перешкоджав спілкуватися з дитиною. Про свідоме нехтування батьком виконання батьківських обов`язків щодо дитини свідчить характеристика №234/01-14 від 30.04.2024, надана дирекцією Стрийської гімназії імені Василя Стасюка, у якій навчався [PERSON] , де вказано що батько - [PERSON] не цікавився успішністю та не брав участі у вихованні сина. На сьогодні, [PERSON] є учнем 8 класу Приватного закладу загальної середньої освіти ліцею «ІТ СТЕП СКУЛ ЛЬВІВ» (довідка №516 від 09.12.2024 року). З характеристики наданої дирекцією приватного закладу загальної середньої освіти ліцею «ІТ СТЕП СКУЛ ЛЬВІВ» вбачається, що [PERSON] має високий рівень знань із усіх навчальних дисциплін. [PERSON] - вихований, доброзичливий і комунікабельний учень. Володіє лідерськими рисами, завжди бере участь у групових проєктах та ініціативах класу. У класному колективі прийнятий, має дружні сосунки з однокласниками. З повагою ставиться до старших, старанно виконує доручення вчителів та куратора. Поряд з цим, судом встановлено, що відповідач у справі та батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] неодноразово притягуватися до адміністративної та кримінальної відповідальності, що підтверджується долученою до матеріалів справи інформацією, наданою Стрийським РУП ГУ НП у Львівській області. Згідно повідомлення Стрийського міського центру надання соціальних послуг, при проведенні оцінки потреб сім`ї [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , виявлено, що сім`я знаходиться у складних життєвих обставинах. Однак, [PERSON] відмовився від отримання соціальних послуг і не підписав висновок оцінки потреб сім`ї, поводячись при цьому агресивно. Соціальний супровід сім`ї не здійснювався у зв`язку з тим, що чоловік за період з травня 2024 року по сьогоднішній день жодного разу не звернувся до Стрийського МЦНСП. Відтак, рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради №338 від 25.07.2024 року «Про затвердження висновку про позбавлення батьківських прав», затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, допитаний у судовому засіданні у процесуальному статусі свідка [PERSON] , будучи під присягою, повідомив, що є двоюрідним братом відповідача у справі [PERSON] та хрещеним батьком малолітнього [PERSON] .. Зазначив, що після смерті матері, [PERSON] проживав із своєю бабусею. Однак за деякий час помера й бабуся, дитина фактично залишилась без опіки, а тому він вирішив забрати [PERSON] до себе, оскільки інших родичів, які б погодились взяти дитину не було. Наголосив, що за рік, який [PERSON] проживає з ним, біологічний батько жодного разу не навідався до дитини та не цікавився його життям. Будучи допитаним у судовому засіданні у статусі свідка малолітній [PERSON] , у приступності класного керівника Стрийської гімназії імені В. Стасюка повідомив, що у сім`ї був єдиною дитиною та проживав з батьками. Коли йому виповнилося 8 років батьки розлучилися та він проживав з матір`ю та бабусею. З того часу батько жодним чином не цікавився його життям, не бачився з ним та не допомагав. У 2023 року померла мати [PERSON] , з того часу, він проживав з бабусею до її смерті у 2024 році. Після смерті бабусі, він деякий час проживав у друга (однокласника), а згодом переїхав проживати до свого хрещеного бать у м. Львів, де і перейшов навчатися. За цей час з батьком бачився тільки раз з власної ініціативи у зв`язку з необхідність дозволу для отримання паспорту для виїзду за кордон. [PERSON] наголосив, що під час цієї зустрічі батько жодним чином не наполягав на тому, щоб він залишився проживати з ним. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема, статтею 82 ЦПК України, яка закріплює підстави звільнення від доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 ст. 155 СК України). Згідно абзацу 2 п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України №2037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017р. внесено зміни до ч.2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Суд, після всебічного і повного з`ясування всіх фактичних обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, той факт, що дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому з підстав невиконання батьком батьківських обов?язків та фактично проживає у дядька [PERSON] та перебуває на його утриманні, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування Стрийської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів дитини, задовольнити заявлені позовні вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] .. Крім того, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.(ч. 3 ст. 166 СК України) Також у відповідності до ч.2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов у частині стягнення аліментів підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, з нього слід стягувати на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від 20.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду за двома вимогами, одна з котрих немайнового характеру, інша - майнового характеру, а саме про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі - 2 422,40 грн, підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved