Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання доньки,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~пов`язані\~з її\~навчанням,\~в розмірі\~3000\~гривень щомісячно,\~починаючи з\~дня пред`явлення\~позову на\~період навчання\~доньки по\~30.06.2027,\~але не\~більше ніж\~до досягнення\~донькою двадцяти\~трьох років.\~Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що з\~липня 2006\~року по\~лютий 2019\~року позивач\~перебував у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем.\~Рішенням Ковельського\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 08.02.2019\~у справі\~№159/6348/18\~шлюб між\~ними розірвано.У шлюбі сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги добровільно не надає. [PERSON] є працездатною, має хороший заробіток, оскільки працювала у Німеччині, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Згідно постанови Волинського апеляційного суду від 31.01.2024 у справі №159/3662/23 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ), в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що [PERSON] є\~студентом 1\~курсу спеціальності\~081\~«Право» в\~Навчально-науковому\~інституті права\~Національного університету\~водного господарства\~та природокористування.\~Форма навчання\~-\~денна,\~за кошти\~фізичних осіб,\~з 01.09.2023\~по 30.06.2027.\~Відповідно до\~розділу III\~договору №12736575\~від 15.08.2023\~загальна вартість\~платної освітньої\~послуги складає\~128\~000\~грн.\~Оплату за\~навчання здійснює\~позивач.\~Щодня [PERSON] здійснює\~витрати на\~громадський транспорт,\~харчування,\~також існують\~витрати на\~придбання книжок,\~канцтоварів,\~одягу,\~також оскільки\~навчальний заклад\~знаходиться у\~м.\~Рівне з\~певною періодичність\~ [PERSON] їздить\~додому до\~батька,\~тобто має\~ще додаткові\~витрати на\~громадський транспорт\~міжміського сполучення.Самостійно покривати вказані витрати позивач не має можливості. У зв`язку із своїм навчанням [PERSON] відповідно не працює, не має будь-якого іншого джерела доходу, через що виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.09.2024 представником позивача [PERSON] до суду подано клопотання, у якому він повідомляє про помилкове зазначення у прохальній частині позову прізвища доньки сторін як « [PERSON] », просить вважати правильним її прізвище як « [PERSON] ». 15.10.2024 представник відповідача - адвокат Півень Г.В. подав відзив на позовну заяву за змістом якого позовні вимоги відповідач не визнає повністю. Зазначає, що [PERSON] є повнолітня, втратила статус дитини, а тому не потребує виховання. Відповідач надсилала кошти дочці, одним платежем виплатила суму до повноліття дочки на рахунок державної виконавчої служби. Відповідачу встановлено інвалідність ІІІ групи, їй протипоказані фізичні навантаження, вона будь-якого заробітку не має, отримує пенсію по інвалідності розміром 2980 грн. Розмір заявлених позовних вимог більший, ніж отримувана відповідачем пенсія по інвалідності. У задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю та стягнути з позивача на користь відповідача розмір наданої правничої допомоги у сумі 3000 грн. 16.10.2024 представник позивача [PERSON] через канцелярію суду подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Представником відповідача подано заперечення щодо розміру витрат на правничу допомога, вважає такий розмір не співмірним даній справі, очевидно завищеним, недоведеним, та просить відмовити у клопотанні. Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, наведених у ньому. Представник відповідача у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що\~батьками [PERSON] є [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON] (відповідач по справі). Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2019 у справі №159/6348/18 шлюб між сторонами розірвано. Постановою Волинського апеляційного суду від 31.01.2024 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є здобувачем вищої освіти першого (бакалаврського) рівня денної форми навчання та навчається на 1 курсі спеціальності 081 «Право» в Навчально-науковому інституті права Національного університету водного господарства та природокористування, що підтверджується довідкою № 418 від 21.11.2024 та договором про надання платної освітньої послуги від 15.08.2023 (період навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, загальна вартість 128000 грн.). З огляду на викладене, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов`язку батьків утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, що регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1\~ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3\~ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як визначено п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач з 2016 року є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . З лікарського консультативного заключення від 27.07.2015 та виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] від 31.05.2025 вбачається, що відповідач у 2015 році проходила лікування, пов?язане з онкологічним захворюванням. Згідно з довідкою про доходи відповідача, нею за період з 01.11.2023 по 31.10.2024 отримано дохід у виді пенсії по інвалідності у загальній сумі 34800 гривень (до березня 2024 року 2760 гривень щомісячно, з березня 2024 року 2980 гривень щомісячно). За змістом розрахунку заборгованості зі сплати [PERSON] аліментів, складеного органом державної виконавчоїслужби, боржником у травні 2024 року сплачено заборгованість з аліментів у сумі 27290,32 грн. Крім того, з витребуваної справи № 159/3662/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, а саме відзиву представника відповідача [PERSON] - адвоката Півня Г.В. № 11663/23 від 27.07.2023, вбачається, що відповідач тимчасово проживає у Федеративній Республіці Німеччина, оскільки після 24.02.2023 має статус біженця від російсько-української війни та отримує соціальну допомогу від німецького уряду. Постійної роботи не має, тому що фізично їй працювати складно. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За вимогами частини 1\~статті 191\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~ Враховуючи викладене, при вирішенні спору суд приймає до уваги обставини, передбачені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, денну форму навчання [PERSON] , яка вказує на неможливість повноцінного заробітку нею на власне прожиття у період навчання, стан здоров"я відповідача, наявність у неї інвалідності, розмір її пенсії, водночас враховує те, що відповідач інших дітей не має, доказів припинення отримання соціальної допомоги від уряду Федеративної Республіки Німеччина суду не надала, у травні 2024 року одноразово сплатила заборгованість з аліментів у сумі 27290,32 грн., що вказує на можливість сплати нею алміентів, та приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача, аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 16.09.2024 і до припинення навчання [PERSON] , але не довше як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як визначено пунктом 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у відповідності до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 807,47 гривень. За змістом п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші, крім судового збору, судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представником позивача суду подано клопотання про розподіл судових витрат, у якому він просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З договору №47/09-24 від 20.09.2024 про надання правничої допомоги, акту від 14.10.2024 про надання правової допомоги згідно договору №47/09-24 від 20.09.2024, розрахунку сум судових витрат на професійну правничу допомогу, рахунком на оплату правничої допомоги вбачається, що представником позивача адвокатом Зубом В.В. позивачу [PERSON] у цій справі надано правничу допомогу вартість якої склала 8000 гривень. Зокрема, за змістом акту від 14.10.2024 та рахунку на оплату правничої допомоги стороною позивача до складу наданої правничої допомоги включено такі її види, як «Консультування щодо необхідності отримання долаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи» (у поєднанні з вивченням, правовим аналізом предмету звернення клієнта, опрацюванням законодавчої бази та судової практики, формування правової позиції) вартістю 4000 гривень, «Витребування доказів, проведення огляду доказів в т.ч. за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи» вартістю 1000 гривень. Представником відповідача адвокатом Півнем Г.В. суду подано заперечення на клопотання представника позивача про розподіл судових витрат, у якому він, покликаючись на неспівмірність заявлених витрат складності справи та їх недоведеність, просить суду у задоволенні клопотання представника позивача відмовити. Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів здійснення представником позивача в інтересах клієнта таких дій як витребування та отримання доказів, вартість яких заявлена до відшкодування стороною позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника відповідача та необхідність зменшення заявлених представником позивача до відшкодування витрат на правничу допомогу з 8000 гривень до 6000 гривень. Оскільки судом задовольняється 2/3 заявлених позивачем вимог, виходячи з встановленого п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України принципу пропорційності розподілу судових витрат, клопотання представника позивача про розподіл судових витрат підлягає задоволенню частково - у сумі 4000 гривень. З наведених підстав щодо пропорційності розподілу судових витрат, крім того, не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача про покладення на позивача судових витрат сторони відповідача, а саме витрат на правничу допомогу в сумі 3000 гривень.

Outcome: partial