Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] 11.02.1999 року склала заповіт, яким заповідала земельну ділянку сину [PERSON] . [PERSON] після смерті матері [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини, заведено спадкову справу. [PERSON] помер [INFO] , після його смерті спадкоємцями стали його дружина [PERSON] , діти - [PERSON] , [PERSON] . Звернувшись до нотаріальної контори, вони отримали відмову щодо оформлення спадщини, оскільки [PERSON] не встиг отримати свідоцтво на спадщину після смерті [PERSON] , а спадщину на земельну ділянку визнано відумерлою. 10.04.2024 року позивачі по справі звернулися до Ганнівської сільської ради з заявою про передання їм у власність по 1/3 частині вказаної земельної ділянки у порядку спадкування., разом з тим, відповідь на заяву не отримали, тому звернулися до суду. Позивачі в судове засідання не зявилися, заяв про відкладення судового розгляду не надавали.. Представник Ганнівської сільської ради в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.(а.с.49) Суд, зважаючи що справу можливо розглянути на підставі наявних в справі доказів, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, з огляду на наступне. Згідно зі ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимогст. 1223 ЦК України. Згідно ст.ст.1268-1270, 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). За життя [PERSON] залишила заповіт посвідчений виконавчим комітетом Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району, яким земельну ділянку в розмірі 5,83 га в межах згідно з планом на території Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району заповіла у власність [PERSON] . Відповідно до інформації на запит, голова Ганнівської сільської ради повідомила, що земельній ділянці, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії КР 54293 від 04.09.1998 на ім"я [PERSON] присвоєно кадастровий номер 3524087200:02:000:0294; зазначену земельну ділянку визнано відумерлою спадщиною за Шишкінською сільською радою (перереєстровано на Ганнівську сільську раду) та зазначена земельна ділянка перебуває в комунальній власності та надана в оренду. (а.с. 17) Згідно ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Стаття 1280 ЦК України передбачає, що якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі ж продажу такого майна спадкоємець має право на грошову компенсацію. Земельна ділянка, яка належала [PERSON] , визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Ганнівської сільської громади. Оскільки таке майно увійшло до складу земель комунальної власності, воно збереглося і може бути передано спадкоємцям. Передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право власності територіальної громади на це майно. Повернення земельної ділянки позивачам буде підставою для оформлення спадщини нотаріусом. В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що зверталися до Ганнівської сільської ради про передачу їм спадкового майна. Разом з тим, зі змісту такої заяви (а.с. 19-20) вбачається, що позивачі зверталися з заявою про передачу їм права власності на земельну ділянку, а не вимагали передання їм земельної ділянки в натурі. З огляду на викладене, в змісті позовних вимог позивачі не зазначають про повернення їм земельної ділянки відповідачем, відтак, позивачами обрано невірний спосіб захисту, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed