Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

30.01.2025 представник позивача Дубравська О.І. звернулася до суду в інтересах КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з даним позовом, та просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 43876,01 грн та судовий збір в сумі 3028,00 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , забезпечується послугами КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з централізованого опалення і постачання теплової енергії. За вказані послуги у період з 01.10.2009 по 01.09.2025 власником квартири позивачу не сплачені грошові кошти у повному обсязі, в зв`язку з чим підприємство змушене звернутись до суду із позовом про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 31.01.2025 за позовом КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради відкрито провадження у справі з проведенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача 06.03.2025 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання призначене на 06.03.2025 не з`явився. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Повістка-повідомлення відповідачу була направлені на адресу [ADDRESS] , проте 19.02.2025 вона повернулася до суду. Згідно довідки Укрпошти від 15.02.2025 причина невручення в обох випадках: «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже вважається, що відповідач повідомлений про день, час та місце розгляду справи № 296/1078/25 судом 06.03.2025 о 10-00 годині саме 15.02.2025. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи та він може вирішити спір по суті. Згідно ч. 5 ст.\~259\~та ч. 1 ст.\~281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.\~280,\~281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 402072232 від 04.11.2024, квартира [ADDRESS] , з 09.12.2003 року належить на праві приватної власності [PERSON] , частка власності 1/1 (а. с. 10). Вказане житлове приміщення забезпечується послугами КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з централізованого опалення і постачання теплової енергії, на підставі укладеного 02.06.2015 між [PERSON] та КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (далі- Договір). Строк дії договору згідно п. 9.1 - 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим якщо, за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово повідомлено про його розірвання або необхідність перегляду.\~Строк позовної давності за договором - 5 років. Згідно п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (а. с. 14-16). Споживач несе відповідальність за порушення зобов`язань установлених законодавством і цим договором (під. 4 п. 5.1 Договору) Тарифи, за якими проведено нарахування вказані в довідці (а. с. 4). За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З 01.10.2009 року по 01.01.2025 власник не в повній мірі сплачує послуги з централізованого опалення і постачання теплової енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить\~43876,01 грн. Так, у грудні 2011 року відповідачем сплачено 250,00 грн, у лютому 2012 року 200,00 грн, у жовтні листопаді 2012 по 100 грн., у лютому 2013 року 250,00 грн, у квітні 2016 року 1000,00 грн, у травні 2016 року 500,00 грн, у червні 2016 року 200,00 грн, у грудні 2016 року 600,00 грн, у листопаді 2017 року 400,00 грн, у липні 2019 року 500,00 грн., у жовтні 2019 року 500,00 грн., у листопаді 2019 року 600,00 грн., у грудні 2019 року 1000,00 грн., у січні 2020 року 1300,00 грн., у лютому 2020 року 1500,00 грн., у квітні 2020 року 1500,00 грн., у червні 2020 року 911,50 грн., у березні 2021 року 1000,00 грн., у квітні 2022 року 1401,61 грн., у листопаді 2022 року 1000,00 грн., у січні 2023 року 3273,01 грн., у лютому 2023 року 2000,00 грн., у липні 2023 року 300,00 грн., у листопаді 2023 року 1000,00 грн., у грудні 2023 року 1145,62 грн., у січні 2024 року 1000,00 грн., у березні 2024 року 1167,95 грн., у квітні 2024 року 1060,64 грн., у травні 2024 року 1000,00 грн., у червні 2024 року 700,00 грн., у липні 2024 року 500,00 грн., у жовтні-листопаді 2024 року по 600,00 грн., у січні 2025 року 600,00 грн., (а. с. 5-8). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу оплати послуг постачання теплової енергії та централізованого опалення, які регулюються\~Законами України «Про теплопостачання», «;Про житлово-комунальні послуги»,\~ЖК України\~та\~ЦК України. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно ч. 1\~ст. 12 цього Закону\~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до положень\~статті 5 вказаного Закону\~до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений у\~статті 9 названого Закону, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та забезпечується послугами централізованого опалення на площу 39 кв/м, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, на підставі Договору від 02.06.2015. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З 01.10.2009 року по 01.01.2025 власник не в повній мірі сплачує послуги з централізованого опалення і постачання теплової енергії, внаслідок чогоутворилась заборгованість, яка становить\~43876,01 грн. Так, у грудні 2011 року відповідачем сплачено 250,00 грн, у лютому 2012 року 200,00 грн, у жовтні листопаді 2012 по 100 грн., у лютому 2013 року 250,00 грн, у квітні 2016 року 1000,00 грн, у травні 2016 року 500,00 грн, у червні 2016 року 200,00 грн, у грудні 2016 року 600,00 грн, у листопаді 2017 року 400,00 грн, у липні 2019 року 500,00 грн., у жовтні 2019 року 500,00 грн., у листопаді 2019 року 600,00 грн., у грудні 2019 року 1000,00 грн., у січні 2020 року 1300,00 грн., у лютому 2020 року 1500,00 грн., у квітні 2020 року 1500,00 грн., у червні 2020 року 911,50 грн., у березні 2021 року 1000,00 грн., у квітні 2022 року 1401,61 грн., у листопаді 2022 року 1000,00 грн., у січні 2023 року 3273,01 грн., у лютому 2023 року 2000,00 грн., у липні 2023 року 300,00 грн., у листопаді 2023 року 1000,00 грн., у грудні 2023 року 1145,62 грн., у січні 2024 року 1000,00 грн., у березні 2024 року 1167,95 грн., у квітні 2024 року 1060,64 грн., у травні 2024 року 1000,00 грн., у червні 2024 року 700,00 грн., у липні 2024 року 500,00 грн., у жовтні-листопаді 2024 року по 600,00 грн., у січні 2025 року 600,00 грн. Тобто вчинені дії, які відповідно до ч. 1\~ст. 264 Цивільного кодексу України\~та висновку Верховного Суду постанова від 07.06.2018 справа № 668/8830/15-ц, свідчать про визнання споживачем послуг з надання опалення та постачання теплової енергії та боргу. Згідно п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц). Таким чином, оскільки відповідач, як власник квартири забезпечувався послугами з централізованого опалення на підставі договору і у встановленому порядку не відмовився від надання таких послуг, та позивачем доведено наявність заборгованості за надання послуг з централізованого опалення за період з 01.10.2009 року по 01.01.2025, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованості по сплаті за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, що підтверджені платіжною інструкцією № 30719 від 31.10.2024 підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved