Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Стислий зміст та фактичні обставини. 28 лютого 2025 року [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] у місті Генічеськ Генічеського району Херсонської області помер [PERSON] , [INFO] , який є батьком заявника. Смерть [PERSON] відбулась у тимчасово окупованій внаслідок агресії РФ території. Заявник є внутрішньо перемішеною особою, та не мала можливості отримати відповідне лікарське свідоцтво про смерть передбачене законодавством України. На звернення до відповідного органу РАЦС щодо видачі свідоцтва про смерть заявник отримала відмову. В іншій спосіб отримати свідоцтво заявник можливості немає. Встановлення факту смерті, необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про смерть. Позиція учасників судового розгляду. В судове засідання заявник [PERSON] до суду не з`явилась, надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, заяву про встановлення факту смерті підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо вирішення заяви покладається на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Будь яких заперечень щодо змісту заяви до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 1983 року, вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] , є батьком заявника. З свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 22 січня 2025 року, виданого 99500001 Генічеським РВЗАГС Управління РАЦС Херсонської області, вбачається що [INFO] помер громадянин України [PERSON] . Мотивувальна частина та засновані судом правові норми. За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317\~Цивільного процесуального\~кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. За правилами ч.\~1\~стаття 317\~абз.\~2\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України Згідно ст. 1-1 ч.\~1\~п.\~7,\~ст.\~3\~ч.\~1,\~2\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації, а саме: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими Кабінетом Міністрів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України В постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №664/2171/16-ц) зазначено, що, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v Turkey, Cyprus v Turkey), а також Молдови і Росії (зокрема, Mozer v the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v Moldova and Russia), документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватися разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Окрім того, судом враховується Консультативний висновок Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року про «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Згідно п. 2 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Генічеського району з 24 лютого 2022 року тимчасово окупована РФ. Встановлення факту смерті батька заявниці потрібно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини після його смерті. Висновок суду. Таким чином, з`ясувавши усі обставини справи з умов виваженості, розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved