Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Заявник [PERSON] , жителька [ADDRESS] , в інтересах якої діє адвокат Бундзяк У.М., звернулася в суд із заявою, в якій просила ухвалити судове рішення, яким встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є чоловіком та дружиною, шлюб зареєстровано 04 лютого 1958 року виконавчим комітетом Копаченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що складено актовий запис № 1 від 04.02.1958. Заінтересовані особи: [PERSON] , житель [ADDRESS] , [PERSON] , житель [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [INFO] помер дідусь заявника (по татовій лінії споріднення) - [PERSON] , [INFO] . При житті, а саме - 6 жовтня 2008 року, [PERSON] зробив письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповів [PERSON] . Оригінал даного заповіту знаходиться в державного нотаріуса Городенківської ДНК С. В. Капріян, де заведена спадкова справа, згідно заяви, поданої заявником. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі й земельну ділянку (пай), який він прийняв після смерті своєї дружини, але документально це не оформив. В ході вивчення правовстановлюючих документів, нотаріусом виявлено, що згідно актового запису про шлюб дружина померлого (бабуся заявниці) зазначена, як [PERSON] , а згідно свідоцтва про смерть померла записана - [PERSON] . Перелічені обставини унеможливлюють встановити факт шлюбу між померлими. Саме тому, 25 вересня 2024 року нотаріус прийняла рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Як наслідок, нотаріусом рекомендовано спадкоємцю звернутися до суду про встановлення факту шлюбних відносин між [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Вищевказане подружжя все своє життя проживали в [ADDRESS] , де вели спільне господарство та мали спільний побут. До дня смерті вони проживали у власному будинку за вищевказаною адресою, поховані обидвоє на сільському цвинтарі. [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Заінтересованими особами у даній справі є сини померлих: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевказані обставини, заявник змушена звернутися із даною заявою до суду, як спадкоємець померлого. В інший спосіб вирішити даний спір не має можливості. 31 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бундзяк У.М. про встановлення факту, що має юридичне значення (заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] ). Справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження. Судове засідання в справі призначено на 27 лютого 2025 року о 10.00 год. приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м.Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7 зал судових засідань № 2). 04 лютого 2025 року представник заявника [PERSON] - адвокат Бундзяк У.М. до суду подала заяву, в якій просила ухвалити судове рішення, яким встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що зареєстрований 04 лютого 1958 року виконавчим комітетом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №1 від 04.02.1958. Направити запит до державного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу після смерті спадкодавця щодо заведення спадкових справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Призначене судове засідання на 27 лютого 2025 року було відкладено на 10:15 год. 11 березня 2025 року за заявою представника заявника [PERSON] - адвокат Бундзяк У.М. та для витребування документів - належним чином завірених копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] , Витягів зі Спадкового реєстру щодо спадкових справ та заповітів даних спадкодавців. Учасники справи в судове засідання 11 березня 2025 року не з`явилися. Представник заявника [PERSON] - адвокат Бундзяк У.М. до суду подала заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги, згідно заяви про уточнення, підтримує в повному обсязі. На виклику та допиті свідків не наполягає, клопотання не підтримує. Просила розгляд даної справи проводити без заявника, представника та ухвалити судове рішення на користь [PERSON] . Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] до суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Зазначили, що вимоги [PERSON] про встановлення факту реєстрації шлюбу між їх батьками [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що зареєстрований 04 лютого 1958 року виконавчим комітетом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 04 лютого 1958 року, визнають в повному обсязі. З яких причин допущено помилку при написанні імені матері, заявниками пояснити не можуть, однак стверджують, що вказані особи є їх батьками, які з часу одруження до дня смерті проживали в [ADDRESS] . Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності заінтересованих осіб та їх представників. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Ч.2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 4 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрацію шлюбу. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [INFO] у віці 83 років в с. Варварівка Кремінського району Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , про що 09 березня 2010 року складено відповідний актовий запис № 9, що доводиться копією свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] , виданого 11 липня 2023 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а/з № 9 від 09.03.2010 р. в господарстві по [ADDRESS] , були зареєстровані, проживали та вели спільне господарство такі громадяни: [PERSON] , чоловік, [INFO] , [PERSON] , син, [INFO] , [PERSON] , невістка, [INFO] , [PERSON] , онука, [INFO] , що доводиться довідкою № 249 від 28.10.2024, виданою Копачинецьким старостинським округом № 5 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Заінтересовані особи [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копіями їх свідоцтв про народження, відповідно: серія [NUMBER] від 21.09.1964, серія [NUMBER] від 17.01.1969. До складу спадщини [PERSON] входить земельна ділянка, площею 0,5425 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Копачинської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що доводиться копією державного акту на право приватної власності на землю серія І-ІФ № 021263, виданого 06.08.2002. Із копії спадкової справи, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що за заявою спадкоємця першої черги за законом [PERSON] про видачу спадщини за законом від 19.07.2023, заведена спадкова справа № 179/2023 (номер у спадковому реєстрі № 70957403) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України). За життя, 06 жовтня 2008 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області, мешканець с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповів [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 283. Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 59178738, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59178738 від 28.01.2020. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 87 років в с. Варварівка Кремінського району Луганської області, про що 09 вересня 2019 року складено відповідний актовий запис № 7, що доводиться копією свідоцтва про смерть (повторно) серія [NUMBER] , виданого 11 липня 2023 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. На час смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а/з № 7 від 09.09.2019, в господарстві по [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали такі громадяни: [PERSON] , син, 1968 р.н., [PERSON] , невістка, 1978 р.н., [PERSON] , онука, 2000 р.н., [PERSON] , дочка невістки, що доводиться копією довідки № 180 від 14.07.2023, виданою Копачинецьким старостинським округом № 5 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Про те, що заявник [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 07.05.2000. Із копії спадкової справи, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського району Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що за заявою спадкоємця за заповітом [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 28.01.2020, заведена спадкова справа № 29/2020 (номер у спадковому реєстрі № 65415952) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] є його внука - [PERSON] (заявник), яка прийняла спадщину після його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. При зверненні [PERSON] до Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] , що знаходиться в с. Копачинці Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області, що належало [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав, державний нотаріус відмовила у зв`язку із тим, що у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, дружина померлого зазначена як « [PERSON] », а згідно свідоцтва про смерть, виданого 11 липня 2023 року серії [NUMBER] , померла значиться як [PERSON] , що не дає можливості встановити факт шлюбу між померлим та [PERSON] , як між подружжям та оформити спадкове майно після її смерті, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1645/02-31 від 25.09.2024. Із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00047648272, сформованого 25 жовтня 2024 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, слідує, що 04 лютого 1958 року виконавчим комітетом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської областіскладено актовий запис № 1 від 04 лютого 1958 року про державну реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . У метричній книзі реєстрації народжень церкви с. Копачинці Городенківського повіту (нині Коломийського району) актового запису про народження [PERSON] , 1926 р.н., уродж. с. Копачинці з 1924-1928 роки не виявлено, що доводиться копією повідомлення Державного архіву Івано-Франківської області № С-150 (Ц)/06-06 від 05.11.2024. Довідкою № 250 від 28.10.2024, виданою Копачинецьким старостинським округом № 5 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, стверджується, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом з сім`єю у власному будинку за адресою: [ADDRESS] . Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у Законі України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно зі ст. 22 цього Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. У відповідності до п. 1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Враховуючи те, що у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00047648272, сформованому 25 жовтня 2024 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ім`я бабусі заявника зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про народження батька заявника [PERSON] , ім`я його матері зазначено як « [PERSON] », позбавило повноважень заявника на звернення із заявою до органів державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін до актового запису про реєстрацію шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, іншого порядку встановлення факту реєстрації шлюбу між особами, які померли, окрім судового, не встановлено. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що у даній справі встановлення факту не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право. Факт реєстрації шлюбу між [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що зареєстрований 04 лютого 1958 року виконавчим комітетом Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1 від 04 лютого 1958 року, підтверджується дослідженими судом доказами (письмовими документами), та тим, що ім`я [PERSON] - зменшено-пестлива форма жіночого ім`я " [PERSON] " (Матеріал з Вікіпедії - вільної енциклопедії). Вказані обставини знайшли своє підтвердження фактичними даними, отриманими із досліджених письмових доказів, які не суперечать між собою. Доказів на спростування наведених вище та встановлених в ході судового розгляду справи обставин, суду не надано. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] . Враховуючи неможливість встановлення факту реєстрації шлюбу в позасудовому порядку, а також те, що встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, відповідатиме її інтересам, забезпечить реалізацію законних прав(права спадкоємця за заповітом), суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved