Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері позивача [PERSON] . Вимоги обґрунтувано тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яке за відсутності заповіту померлого спадкуються за законом. Спадкоємцями першої черги є позивачка та її сестра - [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняла подавши нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини. Проте оформити свої спадкові права на зазначену земельну частку (пай) не має можливості, у зв`язку із втратою оригіналу сертифіката. За викладених обставин реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку шляхом визнання за нею відповідного права. В судове засідання сторони не з`явились. Відповідач на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій вказав, що заперечень щодо позовних вимог немає, а також просив справу розглядати без його участі. Залучена ухвалою суду третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась по час та місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщено судового оголошення на офіційному сайті судової влади України; будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи не подала. Враховуючи неявку сторін суд провів судове засідання у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. [PERSON] померла [INFO] у віці 81 рік, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Довідкою Радехівської сільської ради №567 стверджено, що спадщину, до складу якої увійшло поміж іншого і право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] прийняли її дочки - [PERSON] та [PERSON] вступивши в управління та володіння спадковим майном. Від імені [PERSON] виконкомом Радехівської сільської ради заповіт не посвідчувався. Пережилого подружжя немає. 05 листопада 2011 року приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Каганюком О.Ю. було відкрито спадкову справу за №17/2011 після померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, поданої 05 листопада 2011 року за №37, дочкою спадкодавця - [PERSON] . 17 лютого 2012 року до приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Каганюка О.Ю., звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом за №2 після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №28598506 від 05.11.2011 року інформація про заповіти або укладені спадкові договори від імені померлої [INFO] [PERSON] відсутня. Із відповідей ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 20.09.2023 та 13.11.2023 вбачається, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП "Нива" 20.11.1996 року зроблено запис №3034 про те, що [PERSON] видано сертифікат серії ВЛ 0044629 на право на земельну частку (пай), 3,73 умовних кадастрових гектарів, що також підтверджується копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. У пункті 17 Розділу X Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З аналізу вищевказаної норми вбачається, що визнання відповідачем позову не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог. Вивченням змісту позовних вимог і їх обґрунтування суд, перевіривши визнавальну позицію відповідача на предмет її відповідності нормам закону, не приймає її до уваги. Дослідженими у\~справі доказами\~достовірно встановлено,\~що спадкодавець\~ [PERSON] \~за життя\~набула право\~на земельну\~частку (пай)\~КСП «Нива»\~розміром 3,73\~в умовних\~кадастрових гектарах,\~яке було\~посвідчене сертифікатом серії ВЛ № 0044629, що зареєстрований у відповідній книзі 20.11.1996 за №3034. Відтак, на підставі ст.1218 ЦК України до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на зазначену земельну частку (пай), яке переходить у спадок до її дітей - [PERSON] та [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області від 28.11.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки права на земельну частку (пай) розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах через відсутність правовстановлюючих документів, а саме сертифікату серії ВЛ №0044629. У зв`язку із відсутністю сертифіката серії серії ВЛ №0044629 позивач позбавлена можливості оформити такі свої спадкові права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку. Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Таким чином, на підставі наведених доказів судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги згідно із ст.1261 ЦК України є її діти позивач і третя особа по справі. У пункті 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 визначено, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, у тому числі внуків, правнуків, племінників та інших. Отже, системний аналіз положень наведеного Порядку в сукупності із нормами ЦК України та фактичними обставинами справи підтверджує, що спадщину після смерті [PERSON] у передбаченому ч.1 ст.1269 ЦК України порядку прийняли як позивач, так і її сестра - третя особа в справі [PERSON] , яка заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки не відкликала. При розрахунку частки у спадщині слід виходити з того, що розмір усієї спадщини береться за одиницю, а частка спадкоємця за законом визначається шляхом поділу усієї спадщини на кількість спадкоємців за законом, які закликаються до спадкування, тобто тих, на користь яких відкрилася спадщина. Таким чином позивач та третя особа, будучи спадкоємцями за законом першої черги після померлої матері [PERSON] , в силу вимог ст. 1267 ЦК мають рівні частки щодо права на земельну частку (паї), тобто по 1/2, право на яку слід визнати за позивачем. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Виходячи із визначеної у ч.1 ст.1267 ЦК України рівності часток у спадщині, позивач і третя особа спадкують по 1/2 частки права на земельну частку (пай). У частині 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заявлені позивачем вимоги стосуються виключно її спадкових прав після смерті матері, тому, не виходячи за межі позовних вимог, суд визнає її власником лише 1/2 частки права на земельну частку (пай) після смерті матері. Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення позову частково. Судові витрати, у виді судового збору, за клопотання позивача слід залишити за нею.

Outcome: partial