Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 29.03.2023 р. та до досягнення дітьми повноліття. У подальшому позивачка 12.12.2023 направила на адресу заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.10.2021 р. та до досягнення дітьми повноліття. Свою заяву позивач мотивує тим, що вона з відповідачем проживала у цивільному шлюбі з липня 2012 року по червень 2022 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. У позивача з відповідачем не склалися шлюбні відносини, вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства з червня 2022 року. З часу припинення шлюбних відносин відповідач періодично надає незначні кошти на утримання спільних дітей. Відповідач не бажає добровільно брати на себе обов`язок із належного матеріального забезпечення й утримання своїх дітей та протягом останнього часу систематично ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків щодо придбання дитячого одягу, продуктів харчування, ліків, не виділяє кошти на відпочинок та дитяче дозвілля дітей. Позивачка фактично самостійно утримує дітей, але знаходиться в скрутному матеріальному становищі, працює на 0,5 ставки в Калениківському НВК, отримує незначні кошти, яких критично не вистачає на належне утримування та виховання двох дітей, а саме на придбання одягу, взуття, продуктів харчування та іншого. Тому їй необхідна матеріальна допомога з боку відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.01.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку на подачу відзиву. У судовому засіданні 02.02.2024 суд відмовив у поновлені строку на подачу відзиву У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник Побиванець Ю.В. збільшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що від відповідача лише періодично надходили кошти та подарунки дітям. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги в заявленому розмірі не визнали та вказали, що відповідач надає кошти на утримання дітей, крім того у відповідача на утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу, і він є особою з інвалідністю 3-ї групи. Просили визначити сталу суму на двох дітей. У судовому засіданні 05.08.2024 р. допитана в якості свідка [PERSON] вказала суду, що вона є дружиною відповідача з 08.08.2023 року. Зазначила, що відповідач забезпечує дітей матеріально та надає грошові кошти. Діти проводять літні канікули з батьком, а в інший період часу діти проживають з матір`ю. Під час проживання з батьком на літніх канікулах вони купували дітям одяг та всім забезпечували. Також вказала, що відповідач постійно перераховує грошові кошти на карту позивача на утримання дітей, крім періодів проживання дітей разом із ним. У судовому засіданні 18.09.2024 допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що в період проживання в неї позивача та відповідача вона платила за все. Коли захворіли діти, то відповідач обіцяв допомогти, але не надав кошти на лікування дітей. [PERSON] не допомагав забезпечувати дітей, не зважаючи на неодноразові прохання, посилаючись на відсутність грошей. Вислухавши доводи сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що позивачка та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №39 від 22.03.2023, виданої виконавчим комітетом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] і в склад її сім`ї входять: син - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] .. Батько дітей [PERSON] на території села Каленики не зареєстрований та не проживає. Із наданих відповідачем копій квитанцій вбачається, що в період з грудня 2021 р. та протягом 2022 року відповідач періодично направляв грошові кошти позивачці. Також факт періодичного надання грошової допомоги по 29.03.2023 р. підтверджується копією зображень з переписки у додатку між позивачкою та відповідачем. Отже, суд вважає, що під час судового розгляду позивачкою не доведено, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів із відповідача, а останній ухилявся від надання утримання дітям. Також цей факт не доведено показами свідка [PERSON] , які спростовані дослідженими вище документальними доказами (квитанціями тощо). Як убачається з копії виконавчого листа від 24.12.2010 р. (а.с.92-93) з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також із матеріалів справи вбачається, що відповідач отримує заробітну плату та пенсійні виплати, як особа з інвалідністю 3-ї групи. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи, що відповідач являється батьком неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , має ще одну дитину сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якої на час подання позову сплачував аліменти, являється особою з інвалідністю 3-ї групи, періодично надає незначну матеріальну допомогу, суд дійшов висновку, що збільшені позовні вимоги аліментів на утримання дітей є необґрунтованими, тому вони підлягають до часткового задоволення, а саме необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 29.03.2023 р. та до досягнення дітьми повноліття, оскільки періодична добровільна сплата відповідачем грошових коштів на дітей в період до подачі позову і під час розгляду судом не свідчить про відсутність в нього аліментних зобов`язань. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: partial