Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим що 28 жовтня 2022 року сторони уклали шлюб. В шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою. Позов мотивує тим, що протягом тривалого часу сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, шлюб носить формальний характер та суперечить її інтересам. Вважає що подальше збереження шлюбу не можливе, за наведених обставин просить шлюб між сторонами розірвати, доньку залишити на вихованні із матір`ю. Позивач у судове засідання не прибула, представник позивачки - адвокат Бойчук М.Й., подав заяву у якій просив про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач в судові засідання не з`являвся. 10 червня 2024 року на електронну адресу суду від адресата « [INFO] » надійшла копія сканованої заяви у якій зазначено, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України та хоче брати участь у судових засіданнях, але вказана заява не підписана відповідачем за допомогою ЕЦП, тому суд не може перевірити достовірність викладеного в ній. До заяви також додано ТВО начальника штабу заступника командира ВЧ із якої вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі з 03.05.2024 по теперішній час. З урахуванням наведеного судом було повідомлено командира ВЧ [NUMBER] про необхідність повідомити [PERSON] про час та місце судового засідання та на адресу ВЧ були направлені судові повістки про виклик відповідача на судове засідання (а.с.33). 15 липня 2024 року командир ВЧ повідомив суд, що для вирішення питання участі [PERSON] в судовому засіданні у справі, йому необхідно надіслати виклик, відповідно до вимог ЦПК на адресу ВЧ (а.с.39). Судом неодноразово відкладались судові засідання, на адресу ВЧ та адресу місця реєстрації відповідача надсилались судові повістки. Повістки адресовані відповідачу на адресу його місця реєстрації повертались до суду із відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою». Повістка адресована командиру ВЧ для передачі [PERSON] була вручена представнику ВЧ - [INFO] , 17.09.2024 та 05.11.2024 судова повістка перебувала у відділенні Укрпошти за місцезнаходженням ВЧ. Але, відповідач у судове засідання знову не прибув, більше жодних заяв від нього чи від командування ВЧ до суду не надходило. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан, який в подальшому відповідними Указами Президента України продовжено до цього часу. Як вбачається із довідки ТВО начальника штабу заступника командира ВЧ [NUMBER] від 20.05.2024 № 5247, [PERSON] перебуває на військовій службі (а.с.30). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Але, в той же час відповідач із клопотанням про зупинення провадження у справі не звертався, не надав суду доказів того, що він безпосередньо виконує бойові завдання та об`єктивно не може взяти участь у судовому засіданні особисто, через представника чи за допомогою відеоконференцзв`язку із застосуванням власних технічних засобів чи висловити свою думку щодо розірвання шлюбу письмово. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 жовтня 2022 року, сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2022 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №2655. В шлюбі народилась донька [PERSON] [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Позивачка зазначила у прохальній частині позовної заяви, що просить залишити дитину в неї на вихованні, але суд такі вимоги не вирішує, суд вирішує вимоги про визначення місця проживання дитини у випадку наявності спору між батьками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,40 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 115, 141, 157 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved