Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 01.07.1991 Мурафською с/радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис №13. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.07.1991 Мурафською с/радою Краснокутського району Харківської області, між сторонами було зареєстровано шлюб та зроблено актовий запис № 13. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач зазначає, що протягом періоду подружнього життя у них не склалися сімейні відносини на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Протягом тривалого часу разом не проживають. Майнових спорів не має. Позивачу судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлялася, надала заяву в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, просить розглядати справу без її участі. Згідно із ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам цивільного законодавства, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.07.1991 у Мурафській с/раді Краснокутського району Харківської області, актовий запис №13, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.5/. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, тобто сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомостей, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.\~21\~Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Зі змісту ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України\~вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ч. 2\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №10 від 03.02.2025 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.\~141, ч. 1 ст.\~142 ЦПК України,\~та беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору).

Outcome: approved