Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимоги за яким зменшив в процесі розгляду справи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2020 між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №16-411-850-2-20-Г з ануїтетними платежами. Відповідно до вказаного договору банк надав відповідачеві кредит в розмірі 4906,54 гривень на строк 05 лютого 2024 року включно, процентна ставка за користування кредитом складає 39% річних. АТ «МЕГАБАНК» виконано зобов`язання за вказаним кредитним договором шляхом надання позичальнику коштів, що підтверджується випискою з особового рахунку за період з 06.02.2020 по 02.12.2022. Натомість відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим в останнього утворилася заборгованість у загальній сумі 4235,76 гривні, яка складається з заборгованості по кредиту та заборгованості за відсотками. Право грошової вимоги за договором №16-411-850-2-20-Г перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС ТРАНС» на підставі договору про відступлення прав вимоги №GL1N426093. Посилаючись на викладені обставини, норми діючого законодавства, просить стягнути з відповідача на користь товариства зазначену суму заборгованості судовий збір та витрати на правовому допомогу. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала вимоги позову щодо стягнення заборгованості. Разом з тим, просить суд зменшити витрати на правову допомогу, яку вважає неспівмірною із вимогами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту\~ст. 12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 06 лютого 2020 року між акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 16-411-850-2-20-Г (з ануїтетними платежами). Згідно п. 1.2 договору банк надав позичальнику грошові кошти на умовах договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок в розмірі 4906,54 грн. на 48 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 39% річних, очікуваний місячний платіж складає 205,36 грн. Факт отримання позичальником грошових коштів підтверджується випискою з особового рахунку з 06.02.2020 по 02.12.2022. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ч.1 та ч.2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим останньому нарахована заборгованість у загальній сумі 4735,76 гривень, яка складається з: 3429,39 гривень заборгованість за кредитом, 1306,37 гривень заборгованість по відсоткам. Під час розгляду справи відповідач сплатила частину боргу в розмірі 500 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №О1355 0030 від 10.01.2025. 17.07.2024 між первісним кредитором АТ «Мегабанк» та ТОВ «СКС Транс» укладено договір відступлення прав вимоги GL1N426093, відповідно до умов якого до ТОВ «СКС Транс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № №16-411-850-2-20-Г. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України\~визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору відступлення права вимоги, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн суд враховує клопотання представника позивача про надання доказів підтвердження понесених витрат відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідач заперечує щодо стягнення саме такої суми, яку вважає завищеною, тому під час ухвалення рішення суду не доцільно вирішувати питання розподілу судових витрат у вигляді правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved