Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що згідно кредитного договору № 464919-КС-004 від 26.06.2023 року та Додаткової угоди до нього, відповідач [PERSON] , отримав в ТОВ «Бізнес Позика» кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок в розмірі 12000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом, вказаними кредитними коштами відповідач скористався. За умовами кредитного договору відповідач був зобов`язаний повернути позику в строк, або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, станом на 14.01.2025 року заборгованість відповідача за кредитом становить 63411,84 гривень, вказану заборгованість. Ухвалою судді від 05.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 19.02.2025 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26.06.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №464919-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 26.06.2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №464919-КС-004 про надання кредиту, відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який відповідачем було введено/відправлено. Таким чином, 26.06.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №464919-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності. Крім того, 13.10.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 464919-КС-004 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» продовжено термін дії договору до 16.08.2024 року. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 464919-КС-004 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за договором № 464919-КС-004 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором № 464919-КС-004 відповідач [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 464919-КС-004 на загальну суму 8800 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Також встановлено, що відповідачем в порушення умов укладеного договору кредитні кошти не повернуті. Із змісту ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір №464919-КС-004 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Ухвалюючи рішення у справі, суд також враховує наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК Українисуд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-IX від 22.11.2023), яка набрала чинності 24.12.2023 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Отже, з урахуванням ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та ч. 2 ст. 616 ЦК України, суд визнає, що застосування первісним кредитором при нарахуванні відсотків розміру денної процентної ставки, розмір якої значно перевищує законодавчо встановлений максимальний розмір, є простроченням кредитора, яке безпосередньо сприяло збільшенню розміру збитків останнього. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд визнає, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи наведені вище обставини,

Outcome: partial