Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився [INFO] у селі Дусино, Свалявського району, Закарпатської області. У 1969 році вступив до першого класу Дусинської середньої школи. У 1977 році закінчив 8 класів. Після закінчення навчання у школі працював на заводі мінеральних вод у м. Свалява. Отримував паспорт громадянина колишнього СРСР, зразка 1974 року, серії [NUMBER] , виданий 27.08.1979 року Свалявським районним відділом внутрішніх справ Закарпатської області. Заявник стверджує, що в період 1980 - 1982 років проходив строкову військову службу. 11 вересня 1982 року уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Шлюб був розірваний 11 серпня 1988 року. Починаючи з 1990 року по даний час проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом із своєю цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] . Заявник зазначає, що починаючи з 1990 року по даний час офіційно не працює. Він вчасно не обміняв паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який зараз втрачено, на паспорт громадянина України. Заявник наголошує, що задля отримання паспорта громадянина України він звертався до ГУ ДМС у Львівській області та Бродівського відділу ГУ ДМС у Львівській області і отримав відповіді де вказано про процедуру встановлення належності до громадянства України особою, яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала або на 13.11.1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР та зазначено про відсутність інформації щодо оформлення заявником документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. А тому просить, встановити юридичний факт його особи, [INFO] , уродженця с. Дусино, Свалявського району, Закарпатської області, Україна та встановити юридичний факт його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року відкрито провадження по справі. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просить суд її задовольнити. Представник заявника адвокат Тернинко С.М. в судовому засіданні заяву підтримала, на її задоволенні наполягала в повному об`ємі, на підставах викладених в заяві. Представник заінтересованої особи Горбань О.В. в судовому засіданні зазначив, що просить вирішити справу на розсуд суду, враховуючи їх письмові пояснення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що проживає з [PERSON] однією сім`єю з 1990 року в [ADDRESS] . Знає, що він втратив свій паспорт ще радянського зразка давно, років 20 назад, працював все життя неофіційно на території Золочівського району Львівської області. Не одружувались. Також, 13.10.2024 року судом отримано письмові пояснення представника заінтересованої особи: Олександра Горбаня на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в яких просить відмовити в задоволенні заяви [PERSON] в повному обсязі, у зв`язку з тим, що відсутні докази, які б достовірно підтверджували факт проживання [PERSON] на території України за станом на 24.08.1991 року. Суд, заслухавши учасників судового засідання, свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з пунктом 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої\~статті 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З вказаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Належність до громадянства та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. При цьому, юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України(24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України»(13 листопада 1991 року). Відповідно до ч. 1ст.\~3\~Закону України\~«Про громадянство\~України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України\~«Про громадянство\~України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1\~цього ж\~Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] у селі Дусино Свалявського району Закарпатської області, Україна, про що Виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області 03 травня 1962 складено відповідний актовий запис № 37, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 січня 2024 року (а.с. 6). Відповідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 00043353760 від 30 січня 2024 року заявник 11 вересня 1982 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 18. 11 серпня 1988 року вказаний шлюб було розірвано, про що внесено актовий запис № 55 від 11 серпня 1988 року (а.с. 9,10). Відповідно довідки Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області № 41 від 19.01.2024 року, [PERSON] з 1990 року по даний час проживає без реєстрації в [ADDRESS] (а.с. 11). За даними картотеки заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року, які передані територіальними органами ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, виявлено заяву про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 27.08.1979 року Свалявським РВВС Закарпатської області та заяву про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 27.08.1979 року Свалявським РВВС Закарпатської області (а.с. 7,8). З відповіді Бродівського відділу ГУ ДМС у Львівській області, вказано про процедуру встановлення належності до громадянства України особою яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала або на 13.11.1991 року проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР та зазначено про відсутність інформації щодо оформлення заявником документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. (а.с. 12,13). Таким чином, той факт, що заявник постійно проживав на території України, станом на день проголошення Незалежності України (24.08.1991 року) та на день набрання чинності\~законом України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991 року\~за\~№1636-ХІІ\~(13.11.1991 року) повністю підтверджується наданими та здобутими у суді вищевказаними доказами. Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved