Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

09.03.2025 Позивач через свого представника - адвоката Бондарчука В.О. звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Джуринська Людмила Володимирівна про визнання протиправним і скасування рішення. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що Позивач на підставі укладеного між нею та [PERSON] договору купівлі-продажу від 06.05.2008 року придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . 06.05.2008 року в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №99/ЖР/62/2008-840 від 06.05.2008 позивачем була передана вищевказана квартира в іпотеку ПАТ «КБ «НАДРА». Як стало відомо Позивачу з відомостей що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на належну Позивачу квартиру було зареєстровано за ТОВ «Факторингова компанія «Фонд Гарантування Інвестицій». Реєстрація права власності на квартиру була здійснена державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Людмилою Володимирівною на підстві прийнятого нею рішення від 28.04.2021 №57902324 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за номером 41732815. Із змісту інформаційної довідки, також зазначено про договір №GL3N217046_GD216 від 07.05.2020 про відступлення прав вимоги. Відтак на адресу позивача вимоги про усунення порушення основного зобов`язання від ПАТ «КБ «НАДРА» чи відповідача не надходило. При цьому між ПАТ «КБ «НАДРА» та відповідачем немає домовленості про передачу предмета іпотеки у власність відповідачу. Також, жодної оцінки предмета іпотеки не здійснювалось, оскільки жоден суб`єкт оціночної діяльності до позивача із проханням надати для огляду належне йому приміщення не звертався. В даному випадку, оскільки ні ПАТ «КБ «НАДРА», ні відповідач, ні суб`єкти оціночної діяльності, діючі в їх інтересах, до позивача, як іпотекодавця, з проханням про ознайомлення з об`єктом оцінки не зверталися, у позивача є усі достатні підстави стверджувати про те, що необхідний звіт про оцінку предмета іпотеки державному реєстратору для вчинення реєстраційних дій надано не було. Як зазначалося вище, іпотечне зобов`язання відносно квартири було оформлене між позивачем та ПАТ «КБ «НАДРА». Однак, з обставин справи вбачається, що реєстрація права власності на квартиру була здійснена за відповідачем, з якою позивачем жодних договорів не укладалося. Позивачу не надходило повідомлення про відступлення прав вимоги за договором іпотеки на квартиру від ПАТ «КБ «НАДРА» до відповідача, а в інформаційній довідці немає інформації про таке повідомлення, що свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку». Крім цього, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», строк дії якого згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможност фізичних осіб» було продовжено до 23.09.2021 також застосовується до даних правовідносин, оскільки позивач отримав споживчий кредит в іноземній валюті, кредит іпотеки є постійним місцем проживання, а також місце її реєстрації, площа квартири становить 71,9 кв.м., іншого нерухомого майна позивач у своїй власності не має. Згоди на відчуження спірної квартири власник не надавала, оскільки у неї не знаходиться у власності інше нерухоме житлове майно. Отже, квартира позивача повністю підпадає під вимоги зазначеного Закону, оскільки квартира є предметом іпотеки за договором кредиту, та виступає як забезпечення зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, використовується позивачем як місце постійного проживання, позивач зареєстрована в цій квартирі та постійно в ній проживає. За наслідками прийнятого приватним нотаріусом рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за відповідачем фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника (позивача), незважаючи на заборону, встановленому Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян Україчи наданого як забезлечення кредитів в іноземній валюті», а отже, оскаржуване рішення про державну ресстрацію права власності на квартиру за відповідачем є незаконним та підлягає скасуванню. Таким чином, з підстав, наведених у позові, вбачається, що у відповідача, не було законних підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.04.2021 № 57902324 з огляду на ненадіслання на адресу позивача вимог про усунення порушень за кредитним договором, ненадання відповідачем звіту про оцінку предмета Іпотеки, діючого мораторію на стягнення та відсутності у державного реєстратора Приватного нотаріуса доказів набуття права іпотекодержателя на спірну квартиру за відповідачем. Враховуючи все вищевикладене звертається до суду із даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2023 року справу передано головуючій-судді - Лісовській О.В. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.03.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 13.03.2023 р. забезпечено позов. Ухвалою суду від 26.04.2023 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. 30.05.2023 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач не погоджується з вимогами викладеними у позовній заяві з огляду на таке. 07.05.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФГІ» за результатами електронних торгів (аукціону), Відповідач набув права вимоги до Позивача. На виконання вимог ст.35 ЗУ «Про іоптеку» письмові вимоги про усунення порушення умов кредитного договору були направлені позивачу за трьома відомими віповідачу адресами, зокрема: 23.07.2020 р. було направлено Позивачу - Вимогу про усунення порушення умов Кредитного договору за вих. №187 на адресу: 03169, Київська область, Жуляни, вул. Мічуріна, 7; - Вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору за вих. №188 на адресу: [ADDRESS] ; - Вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору за вих. №189 на адресу: [ADDRESS] . 15.09.2020 р. ТОВ «ФК «ФГ» було направлено Позивачу: - Вимогу про усунення порушення умов Кредитного договору за вих. №363 на адресу: [ADDRESS] ; - Вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору за вих. № 364 на адресу: [ADDRESS] ; - Вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору за вих. №365 на адресу: [ADDRESS] . Дані поштові відправлення не були вручені адресату та повернулися до відправника з відмітками про закінчення термінів зберігання (копії Вимог, описів вкладення, чеків та накладних, а також конвертів, які були повернуті ТОВ «ФК «ФГ» за закінченням терміну. Також, на виконання Порядку, відповідачем, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також було подано Довідку за вих.№190 від 22.04.2021 р. про розмір заборгованості [PERSON] за основним зобов`язанням станом на 22.04.2021 р. У зв`язку з невиконанням Позивачем своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо погашення заборгованості в розмірі 179 912,69 дол. США, 22.04.2021 р. ТОВ «ФК «ФГІ» звернуло стягнення на Предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на Предмет іпотеки в рахонок виконання зобов`язань за Кредитним договором у порядку встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, укладаючи Договір іоптеки від 06.05.2008 р., посвідчений Івановою Л.М., приватним нотаріусом Київського міського ноатріального округу за реєстровим №2501, ВАТ КБ «НАДРА», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ФГІ» та [PERSON] домовились про передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення Позичальником своїх зобов`язань за Кредитнимдоговором №99/ЖР/61/2008-840 від 06.05.2008 р. Щодо посалань позивача на не здійснення оцінки предмету іцпотеки, то зазначає, що 21.04.2021 р. ТОВ «ФК «ФГІ» було отримано Звіт про незалежну оцінку житлового приміщення ( трикімнатної квартири), розташованої за адресою: [ADDRESS] , який виконано ТОВ «Бюро Полекс». Відповідно до Висновку про вартість майна, який міститься у звіті про незалежну оцінку житлового приміщення (трикімнатної квартири), розташованої за адресою: [ADDRESS] ринкова вартість зазначеної квартири на дату оцінки складає 658 241 грн. Тому даний звіт був наданий державному реєстратору при вчиненні оскаржуваних Позивачем реєстраційних дій. Щодо посилання Позивача щодо мораторію на звернення стягнення на предмет іпотеки, то зазначає, що згідно Витягу з Державного рестру речових прав на нерухоме майно про ресстрацію права власності № 254718788 від 28.04.2021 р. - державна ресстрація права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (предмет іпотеки) за ТОВ «ФК «ФГ» була здійснена 22.04.2021 р. Оскільки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив свою чинність 21.04.2021 р. та поновив свою дію 23.04.2021 р., то дія норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на момент проведення державної реєстрації права власності на спірну квартиру, не поширювалась. На підставі вищевикладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повінстю. 12.07.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач повністю відхиляє доводи відповідача наведені у відзиві, пояснюючи наступним. По перше, долучена відповідачем до відзиву копія вимоги про усунення порушення умов кредитного договору вих. №188 від 23.07.2020 не відповідає копії, що нібито була надіслана відповідачем згідно з описом цінного листа від 27.07.2020. Оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання. Долучена відповідачем до відзиву копія Звіту про незалежну оцінку не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», пункту 56 Національного стандарту№ 1 звіт про оцінку майна. Однак у відзиві не заперечується і відповідачем не спростовано твердження позивача, що ні ПАТ «КБ «НАДРА», ні відповідач, ні суб`єкти оціночної діяльності, діючі в їх інтересах, до позивача, як іпотекодавця, з проханням про ознайомлення з об`єктом оцінки не зверталися. Матеріали справи не містять доказів повідомлення про відступлення прав вимоги за договором іпотеки на квартиру від ПАТ «КБ «НАДРА» до відповідача, а в інформаційній довідці немає інформаці про таке повідомлення, що свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку». Також матеріали справи не містять доказів направлення повідомлення про відступлення права вимоги відповідачем позивачу, а копія вимоги про усунення порушення умов кредитного договору є неналежним доказом. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було оплачено за відступлення права вимоги за кредитним договором. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» було продовжено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» від 13 квітня 2021 року. У відповідності до Закону № 1382-IX від 13 квітня 2021 року Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через двадцять місяців з дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства. Отже, не було переривання строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Прийняття приватним нотаріусом рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за відповідачем під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України є незаконним та підлягає скасуванню. Ухвалою суду від 12.07.2023 року витребувано по справі докази. 08.08.2023 на адресу суду від позивача надійшли письмові заперечення по справі. Ухвалою суду від 29.08.2023 року клопотання представника позивача про проведення оцінки та витребування доказів - задоволено частково, витребувано по справі докази, а в частині призначення проведення незалежної оцінки вартості квартири відмовлено. 09.10.2023 року до матеріалів справи долучено звіт про оцінку майна. 10.10.2023 та 08.11.2023 до суду надійшли повідомлення від Фонду державного майна щодо надання копії звіту про оцінку майна та інформації зі звіту. У зв`язку зі звільненням судді [PERSON] згідно розпорядження №382 від 07.11.2023 керівника аппарату Деснянського районного суду м.Києва - Зубець Л.В. здійснено повторний авторозподіл цивільної справи №754/3164/23. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2023 року справу передано головуючій-судді - Таран Н.Г. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Таран Н.Г. від 10.11.2023 цивільну справу прийнято свого провадження, постановлено продовжувати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 19.12.2023 року суд ухвалив повернутись до підготовчого засідання у зв`язку з невиконанням ухвали про витребування доказів. 25.03.2024 року від представника позивача надійшла заява про недостовірні відомості про оцінку майна. 12.04.2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринської Л.В. надійшов лист про неможливість виконання ухвали суду від 12.070.2023 року. 16.05.2024 року від представника позивача через «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. 21.06.2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] надійшли витребувані скановані копії документів. 04.10.2024 року від представника позивача через «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. 07.10.2024 від представника позивача через «Електронний суд» надійшло клопотання про визнання доказу неналежним та недостовірним. 11.11.2024 від представника позивача через «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. Ухвалою суду від 13.11.2024 року що занесена до протоколу судового засідання закрито підготовчий розгляд та призначено справу по суті. У зв`язку зі звільненням судді [PERSON] згідно розпорядження №440 від 11.12.2024 керівника аппарату Деснянського районного суду м.Києва - Зубець Л.В. здійснено повторний авторозподіл цивільної справи №754/3164/23. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2024 року справу передано головуючій-судді - Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М. від 12.12.2024 року цивільну справу прийнято свого провадження, постановлено продовжувати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання 06.03.2025 року від представника позивача через «Електронний суд» надійшло клопотання про визнання доказу неналежним недостовірним. Представник позивача у судовому засіданні підтримав викладені позовні вимоги у позовній заяві та поясненнях, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю відповідно до підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 06.05.2008 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] стала власником квартири під номером [ADDRESS] . Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. та зареєстровано в реєстрі №2499. 06 травня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», було укладено кредитний договір № 99/ЖР/62/2008-840, згідно якого відповідач надав позивачу кредит в розмірі 154 583 доларів США. У рахунок забезпечення зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та Відповідачем укладено Договір іпотеки від 06.05.2008 року, за змістом якого [PERSON] як іпотекодавець надала в забезпечення своїх зобов`язань за Кредитним договором №99/ЖР/62/2008-840 в іпотеку належну їй на праві власності трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п.3.3.4 Кредитного договору в момент виникнення кредитних правовідносин між Позивачем та Відповідачем кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту було 05.05.2028 р. 07.05.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФГІ» за результатами електронних торгів відповідно до протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-03-06-000041-b від 30.03.2020 р., був укладений Договір №GL3N217046_ПВ216 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 1557, за умовами якого ПАТ «КБ «НАДРА» відступило ТОВ «ФК «ФГІ» права вимоги до [PERSON] , що належали ПАТ «КБ «НАДРА» на підставі Кредитного договору та Договору іпотеки. 22.04.2021 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. була проведена державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1 Закону «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено Законом «Про іпотеку» (ст. 3). Положеннями статті 37 Закону «Про іпотеку», (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі - Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону № 898-IVпередбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»). У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»). За приписами частини першої статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Однак матеріали справи не містять доказів повідомлення про відступлення прав вимоги за договором іпотеки на квартиру від ПАТ «КБ «НАДРА» до позивача, а в інформаційній довідці немає інформації про таке повідомлення, що свідчить про порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку». Згідно з п. 3 договору про відступлення прав вимоги № GL3N217046_ПВ216 від 07.05.2020 року, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «НАДРА», зазначено про обов`язок відповідача повідомити позивача протягом п`яти календарних днів про заміну кредитора. Також матеріали справи не містять доказів направлення повідомлення про відступлення права вимоги відповідачем позивачу у визначений законом і зазначеним договором строк. Відповідач не виконав цей обов`язок у встановлений строк, чим порушив умови договору і ч. 2 ст. 24 Закону України «Про іпотеку». Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було оплачено за відступлення права вимоги за кредитним договором, що було зазначено в письмових поясненнях позивача, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній в постанові № 916/2286/16 від 17.01.2020. Щодо здіснення належності звіту про оцінку майна. Представником відповідача було надано копію звіту про незалежну оцінку квартири, складеному 21.04.2021 оцінювачем [PERSON] ТОВ «Бюро полекс». У відповідності до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим під час вирішення спорів. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки. Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 826/6706/18 (провадження № К/9901/59534/18), від 07 лютого 2024 року у справі № 607/12426/18 (провадження № 61-4767св23) зроблено висновки про те, що рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки. Представником позивача було подано заяву із доказами про недостовірні відомості звіту, оскільки вказана у звіті вартість квартири 658 241 грн. є більш ніж втричі нижчою ніж ринкова, що підтверджується даними електронної довідки ФДМУ, згідно якої мінімальна оціночна вартість квартири складає 2 291 224.99 грн. Крім того, ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки. В судовому засіданні представником відповідача не заперечувався той факт, що ні ПАТ «КБ «НАДРА», ні відповідач, ні суб`єкти оціночної діяльності, діючі в їх інтересах, до позивача, як іпотекодавця, з проханням про ознайомлення з об`єктом оцінки не зверталися, а також повідомив, що оцінку було здійснено без ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Такий підхід суперечить висновку Верховного суду в постанові від 07.04.2021 у справі №753/3055/18, де зазначено, що підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом шляхом доступу до нього. Від встановлення конкретних обставини справи, з урахуванням доводів представника позивача, а саме, дотримання суб`єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки майна боржника пунктів 51, 56 Національного стандарту № 1 залежить правильність вирішення спору. Згідно з п. 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подається довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації. Звіт було складено 21.04.2021, а запис № 57902324 про державну реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем внесено нотаріусом 22.04.2021. Отже, нотаріусом було порушено п. 61 Порядку. Звіт було складено з порушенням строків, визначених Порядком, звіт не відповідає вимогам законодавства та містить недостовірні відомості, що підтверджується рецензією, заявою про недостовірні відомості звіту про оцінку, довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості, аналізом цін на вторинному ринку житлової нерухомості. У відповідності до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», в редакції станом на день державної реєстрації права власності на квартиру, іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Заниження в звіті вартості предмета іпотеки, а також невідповідність звіту вимогам законодавства порушує право позивача, закріплене в ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», в редакції станом на день державної реєстрації права власності на квартиру. При цьому звіт, як і вимога та довіреність на І. О. Косенко, яка її підписала нотаріусу не подавалися. Відтак нотаріус не міг переконатися в дійсній вартості предмета іпотеки та належних повноваженнях представника відповідача. Щодо застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до спірних правовідносин. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 ЦК України поняття мораторій у цивільному зхаконодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язань. 7 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII, підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Пунктом 4 Закону № 1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону № 898-IV звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону№ 898-IV). Отже, Закон № 898-IV прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження. Встановлено, що відповідно до засвідченої копії Договору купівлі-продажу квартири від 06.05.2008 року, посвідченого нотарісом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. та зареєстровано в реєстрі за №2499, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Зі справи убачається, що загальна площа квартири становить 71,90 кв.м., кредит видано в іноземній валюті, а докази про наявність у [PERSON] іншого житла у справі відсутні. Отже, іпотечне майно використовується позивачем як місце постійного проживання та не може бути примусово стягнуто на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Фонд Гарантування інвестицій», як забезпечення виконання [PERSON] умов договору іпотечного кредиту від 06.05.2008 року, укладеного в іноземній валюті. За таких обставин, у державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Джуринської Л.В. були наявні правові підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за ТОВ «ФК «Фонд Гарантування інвестицій». Таким чином, підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з підстав їх обґрунтованості та доведеності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України за результатами розгляду справи, з відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved