Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач 10.04.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2020 у справі №522/4986/19 з 2\~500 грн на 10\~000 грн, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , значно збільшився. Ціни на продукти харчування, ціни на взуття та одяг, що і змусило звернутися до суду про збільшення розміру аліментів з відповідача. Матеріальні становище позивача в порівнянні з дня присудження аліментів погіршилося, оскільки позивач наразі ніде не працює, оскільки в неї народилася інша дитина, якій ще н виповнилося 3-х років. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2024, справа була передана судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою судді Свяченої Ю.Б. від 16.04.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.13-14). До суду 15.05.2024 надійшов відзив [PERSON] , згідно якого просить залишити без задоволення позов [PERSON] . На обґрунтування відзиву вказано, що [PERSON] у позові не зазначила докази, які підтверджують поліпшення матеріального стану платника аліментів, збільшення потреб на утримання дитини. Матеріальне становище відповідача не змінилося, він працює директором ТОВ «Агентство безпеки «Граніт» та отримує заробітну плату у розмірі 7\~200 грн, стягнення аліментів у розмірі 10\~000 грн не відповідатиме сумі доходів. Народження іншої дитини не є підставою для збільшення розміру аліментів. Ухвалою від 02.08.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.44-46). На підставі розпорядження Приморського районного суду м. Одеси №194/25 від 16.01.2025 на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду м. Одеси, у зв`язку з поданням заяви про відставку», по справі було проведено 17.01.2025 повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями в результаті якого справа була передана судді Бондарю В.Я. У період з 20.01.2025 по 22.01.2025 суддя Бондар В.Я. перебував у відпустці, у зв`язку з чим справа передана судді 23.01.2025. Ухвалою від 23.01.2025 справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я. та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 03.03.2025. У судове засідання 03.03.2025 сторони не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду 28.02.2025 з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач знятий з реєстрації 29.03.2024 у зв`язку з чим сповіщався шляхом розміщення оголошення про виклик особи також отримав судову повістку у застосунку «Viber» за номером телефону вказаним у відзиві, тобто відповідач сповіщений належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 04 березня 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [INFO] в батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року у справі №522/4986/19 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2\~500 грн щомісяця, з 25.03.2019 до 16.06.2021. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2\~500 грн щомісяця, з 25.03.2019 до 08.05.2032 (а.с.7 на звороті-8). У батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.9). [PERSON] 11.11.2023 зареєструвала шлюб з [PERSON] у результаті чого змінила прізвища на [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5 на звороті). [PERSON] працює у ТОВ «Агентство безпеки «Граніт» з 01.08.2017 та займає посаду директора. Посадовий оклад на 01.05.2024 становить 8\~100 грн та заробітна плата за 2023 рік та 1 квартал 2024 року склала 103\~200 грн, про що вказано у довідці вих. №1/01 від 01.05.2024 за підписом відповідача [PERSON] (а.с.22). Виписка по карткам відповідача витребувана судом з АТ КБ «ПриватБанк» не свідчить про покращення майнового стану відповідача (а.с.64-79). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку\~із значним\~покращенням матеріального\~становища платника\~аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 364/1139/19 провадження № 61-11271св20)) У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Підставою подання позову стала зміна у сімейному стані позивача, у зв`язку з народженням доньки від нового шлюбу та збільшення цін на продукти харчування, одяг та інші речі, однак такі обставини не є підставою для збільшення розміну аліментів. При тому, позивачка не довела покращення матеріального стану відповідача, зміни у стані здоров`я сторін не наведені, тому суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. При тому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наступне. Згідно ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до абз.2 ч.1 та ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Таким чином, визначений розмір аліментів за заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.02.2020 підлягає щорічній індексації державним чи приватним виконавцем або роботодавцем у разі пред`явлення виконавчого листа до безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі роботодавця. Тому, за умови проведення індексації розміру аліментів визначених у 2020 році у розмірі 2\~500 грн на утримання сина сторін [PERSON] , розмір аліментів буде збільшено відповідно до цін на продукти, що додатково свідчить про те, що збільшення цін на продукти харчування, одяг та інші речі не є підставою для збільшення розміру аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed