Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

22 травня 2024 року представник товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~Компанія «Профіт\~Капітал» (далі ТОВ «Фінансова\~Компанія «Профіт\~Капітал») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Правильна компанія» (далі ТОВ «Правильна компанія») про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Позовна заява мотивована тим, 23.06.2008 між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/150163/3172/74, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 88\~118 доларів США строком до 23.06.2017 за сплатою 14,25 % річних за користування кредитними коштами. З метою\~забезпечення виконання\~зобов`язань позичальника\~за вищевказаним\~кредитним договором,\~між банком\~та ТОВ «Правильна компанія» 23.06.2008 було укладено договір позики № 014/150163/3172/74 від 23.06.2008. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору виникла заборгованість. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2015 № 216/992/15-ц, солідарно стягнено з відповідачів на користь публічного акціонерним\~товариством «Райффайзен\~Банк Аваль»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 014/150163/3172/74\~від 23.06.2008\~у розмірі\~50\~662,01\~доларів США,\~що в\~гривневому еквіваленті\~складає 803\~977,98\~грн та\~з [PERSON] \~на користьпублічного акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» 12\~069,38 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 191\~534,36 грн. Вищевказане рішення не виконане. 18.12.2019 між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та акціонерним товариством «Оксі Банк» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-28, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 014/150163/3172/74 від 23.06.2008. В подальшому, 18.12.2019 між акціонерним товариством «Оксі Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/2-27-1, та до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 014/150163/3172/74 від 23.06.2008. Зважаючи на невиконання відповідачами рішення суду від 27.05.2015, за період з 04.04.2017 по 23.02.2022 (дорівнює останнім 3 рокам, тобто від 03.04.2020, котра продовжує строк дії позовної давності на період дії карантину і обчислюється по 23.02.2022) розмір 3% річних складає 9188,61 доларів США. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд стягнути з відповідачів 3 % річних в розмірі 9188,61 доларів США, 5323,12 грн судового збору, та 10 000 грн витрат на правничу допомогу. Представник позивача Ушакевич М.П. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2015 № 216/992/15-ц, яке набрало законної сили 01.07.2015 солідарно стягнено з відповідачів на користь публічного акціонерного\~товариства «Райффайзен\~Банк Аваль»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 014/150163/3172/74\~від 23.06.2008\~у розмірі\~50\~662,01\~доларів США,\~що в\~гривневому еквіваленті\~складає 803\~977,98\~грн,\~та з [PERSON] \~стягнено на\~користьпублічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 12\~069,38 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 191\~534,36 грн (а.с.6-8). Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.10.2020, яка набрала законної сили 29.10.2020, замінено стягувача \~публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», у виконавчому листі № 216/992/15-ц від 27.02.2015 Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором\~№ 014/150163/3172/74 від 23.06.2008 в сумі 50 662,01 доларів США (803 977,98 гривень); 12 069,38 доларів США (191 534,36 гривень); витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 гривень. Замінено стягувача\~\~публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у виконавчому листі № 216/992/15-ц від 27.02.2015 Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення\~ТОВ «Правильна\~компанія» на\~користь ПАТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» заборгованість\~за кредитним\~договором\~ №\~014/150163/3172/74\~від 23.06.2008\~в сумі\~50\~662,01\~доларів США\~(803\~977,98\~гривень);\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі 3\~654,00\~грн (а.с.9-12). Згідно розрахунку 3 % річних на кредитну заборгованість за період з 04.04.2017 по 23.02.2022 (кількість днів 1787), сума боргу, що береться до розрахунку 62\~731,39 доларів США, становить 9188,61 доларів США (а.с.21). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 ЦК України). Законодавець у частині першій\~статті 509 ЦК України\~визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього кодексу\~(частина друга\~статті 509 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої\~статті 11 ЦПК України). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя\~статті 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе за це відповідальність. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Велика Палата Верховного Суду сформувала усталену практику щодо 3 % річних та інфляційних, звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень\~статті 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних за період з 04.04.2017 по 23.02.2022 розмірі 9188,61 доларів США, в межах строку позовної давності відповідно до п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2» установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, дія якого продовжена і по сьогоднішній день, відповідно строк позовної давності обраховано від дати набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» останніми трьома роками, які передували 03.04.2020. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачами рішення суду від 27.05.2015 про стягнення боргу, зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за вищевказаним кредитним договором та договором поруки не припинилося та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак позивач, як правонаступник має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2024 рік, складала 5323,12 грн, та підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно вимог статті 137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги з рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited»\~проти України», заява N 19336/04). Позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, на підтвердження понесення яких надано договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, додаткову угоду № 10 до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 (а.с.22-26). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Таким чином, з урахуванням критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що ціна наданих адвокатом послуг не була доведена належним чином, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача складає 10\~323,12 грн (5323,12 + 5000). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved