Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 17.03.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір №24439.Згідно умов договору сума кредиту складає 1500 грн., строк кредиту 18 днів. ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 1500 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було укладено Договір факторингу №02-17/02/2022, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило "ФК КЕШ ТУ ГОУ" права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 1500 грн. - тіло кредиту і 7875грн. - нараховані відсотки, а всього 9375грн., яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 31.12.2024 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідачка судові документи отримала 09.01.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву на подала, заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 17.03.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір №24439.Згідно умов договору сума кредиту складає 1500 грн., строк кредиту 18 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Комісія за користування становить 225 грн. та нараховується у розмірі 15% від суми кредиту одноразово (а.с.13-14). У Додатку №1 до Договору, сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено. що орієнтовна сукупна вартість кредиту становить2400 грн. (а.с.15). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідачка та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Видача грошових коштів у сумі 1500 грн. [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 17.03.2021 про перерахування коштів на банківську картку № [NUMBER] (а.с.26). Також, судом встановлено, що 17.02.2022 між «ФК «АВІРА ГРУП» та ТзОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" було укладено Договір факторингу №02-17/02/2022, згідно з умовами якого «ФК «АВІРА ГРУП» передає ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.16-19). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 17.02.2022 до Договору факторингу, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 9375,00 грн., з яких: 1500 грн. - сума виданого кредиту; 7875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.9). Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 25.06.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №24439 від 17.03.2021 становить 9375,00 грн., з яких: 1500 грн. - сума виданого кредиту; 7875,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.8). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 17.03.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №24439 про надання фінансового кредиту. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту. Доказів повної або часткової сплати заборгованості за тілом кредиту суду не надано. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками по Кредитному Договору суду наданий Розрахунок заборгованості, здійснений ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» після отримання права грошової вимоги до відповідача. Однак, суду не були надані детальні розрахунки заборгованості, здійснені первісними кредиторами, а отже суд вважає не підтвердженою заборгованість за відсотками, її розмір та період утворення. Арифметичним шляхом вирахувати, за який саме період нараховані відсотки та перевірити правильність їх нарахування, не вбачається можливим. Разом з тим, Договором визначений строк дії Договору - 18 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно Додатку №1 до Договору, проценти за користування кредитом в межах строку дії договору складають 675 грн. та 225 грн. комісія, яка нараховується одноразово. Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 675 грн. за 18 днів, що відповідає строку дії кредитного договору, а також комісія у розмірі 225 грн. У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом з`ясовано, що обумовлені ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на правничу допомогу в розмірі 10500 грн. підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги від 29.12.2023; Актом про отримання правової допомоги від 10.03.2025; рахунком від 10.03.2025 та платіжною інструкцією про сплату за послуги з правової допомоги. Позовні вимоги задоволено судом на 25,6%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційно сума судового збору в розмірі 620,13 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2688 грн.

Outcome: partial