Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Стислий виклад заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця [PERSON] 01.02.2025 року засобами поштового зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області заяву у порядку окремого провадження, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 04.02.2025 року за вх. № 869, в якій просить ухвалити рішення про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS], що настала [INFO] у с. Верхня Рожанка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Заяву обґрунтовано тим, що дідом заявниці [PERSON] був [PERSON] , [INFO] , якому на праві приватної власності належав цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] , що підтверджувалося Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року. Названий жилий будинок був зареєстрованим Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 25.10.1989 року за [PERSON] в реєстровій книзі № 1, реєстровий № 6. Заявниця [PERSON] має намір прийняти спадщину після смерті діда [PERSON] , що настала [INFO] , так як одна вступила в управління та володінням спадковим майном, котре залишилося після його смерті. Однак, звернувшись у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, їй стало відомо, що відсутні відомості про смерть спадкодавця [PERSON] у відповідному реєстрі, що унеможливлює заведення спадкової справи та вчинення будь-яких дій щодо спадкування після його смерті. За таких обставин заявниця [PERSON] , задля можливості реалізації свого права щодо спадкування, за захистом була змушена звертатися до суду в обраний нею спосіб, зокрема просити про встановлення факту, що має юридичне значення, - про встановлення факту смерті особи у певний час. Заяви та клопотання учасників справи. Заразом, у змісті вищевказаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заявницею [PERSON] заявлено також про виклик [PERSON] та [PERSON] , жительок с. Верхня Рожанка Стрийського району Львівської області, для їх допиту в якості свідків. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 06.02.2025 року, заяву [PERSON] , з участю заінтересованої особи - Сколівського відділу ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи у певний час, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено у залі судових засідань приміщення Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 04.03.2025 року о 12:00 год., з урахуванням особливостей, визначених у статтях 294, 315 ЦПК України. Задоволено заяву [PERSON] про виклик свідків. Викликано у призначене судове засідання у цій справі [PERSON] та [PERSON] для їх допиту в якості свідків. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання по їх справі. Заявниця [PERSON] у судове засідання з`явилася, вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримала у повному обсязі, просила таку заяву задовольнити з підстав, що у ній викладені. Заінтересована особа Сколівський відділу ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, свою позицію по справі не навела, як і письмових пояснень не подавала. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70). Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом під час розгляду даної справи у порядку окремого провадження встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що стверджується її паспортом громадянки України серії [NUMBER] , виданим Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 09.03.1996 року (копія міститься у справі, а. с. 4-5), а її зареєстрованим місцем проживання на території України є [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого Славською селищною радою Сколівського району Львівської області 19.10.1971 року (копія міститься у справі, а. с. 6), батьками заявниці [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу на бланку серії [NUMBER] , виданого Тухлянською сільською радою Сколівського району Львівської області 12.11.1994 року (копія міститься у справі, а. с. 7), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, номер: [NUMBER], дата формування: 29.01.2025 року (копія міститься у справі. а. с. 8), батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці. Отож встановлено, що [PERSON] приходиться заявниці [PERSON] дідом по батьківській лінії. Як вбачається з довідки, виданої Релігійною організацією «Релігійна громада парафії Святого Духа Дрогобицько-Самбірської єпархії Української православної церкви у с. Верхня Рожанка Стрийського району Львівської області» 06.12.2024 року за вих. № 6 (міститься у справі, а. с. 13), [PERSON] , помер [INFO] у віці 82 роки у [ADDRESS], про що свідчить запис з книги поховань № 7 від 26.10.1992 року. Про смерть [PERSON] [INFO] у віці 82 роки у [ADDRESS] ствердили також допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , жителі с. Верхня Рожанка Стрийського району Львівської області, які також додали, що на місцевому кладовищі наявна спільна могила [PERSON] та [PERSON] - діда та баби заявниці [PERSON] . Судом встановлено й те, що актовий запис про смерть[PERSON] у період 01.01.1989 року по 31.12.1995 року відсутній, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, номер: 00048183539, дата формування: 27.11.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 11). Відсутні також дані про смерть [PERSON] й в архівних документах КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня», що стверджується довідкою від 22.01.2025 за вих. № 01-14/77 (копія міститься у справі, а. с. 12). Заявниця [PERSON] внаслідок відсутності відповідної реєстрації факту смерті свого діда [PERSON] не може у передбачений законом спосіб реалізувати своє право щодо спадкування після його смерті. При цьому, як вбачається з довідки, виданої КП Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 18.09.2024 року за вих. № 2264 (копія міститься у справі, а. с. 9), дідові заявниці [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності належав цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] , що підтверджувалося Свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 25.09.1989 року. Названий жилий будинок був зареєстрованим Стрийським міжміським бюро технічної інвентаризації 25.10.1989 року за [PERSON] в реєстровій книзі № 1, реєстровий № 6. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України. В силу пункту 5 ч. 2 ст. 293 та пункту 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема й смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснюється у пунктах 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами іншої глави ЦПК України. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності діючим ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки згадані вище правовідносини виникли до набрання чинності діючим ЦК України, то при розгляді заяви у вказаній частині керується положеннями ЦК Української РСР 1963 року та діючими на той час законодавчими актами. Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. За встановлених обставин цієї справи та перевірки зібраних у ній доказів у їх сукупності й взаємозв`язку, а також беручи до уваги те, що факт смерті особи у певний час, виходячи із відсутності спору з цього приводу, може бути встановленим у порядку окремого провадження, виходячи також з інтересів заявниці [PERSON] щодо захисту її права на спадкування, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву, зокрема встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS], що настала [INFO] у с. Верхня Рожанка Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Ухвалене рішення суду про встановлення зазначеного факту має наслідком виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків заявниці [PERSON] , зокрема буде служити підставою для реалізації нею свого права на спадкування за законом, так як підтверджуватиме обставину про смерть спадкодавця [PERSON] , без чого спадкування не представляється можливим. При цьому, судом було враховано, що уповноважений орган реєстрації актів цивільного стану на даний час не наділений можливістю здійснити реєстрацію події смерті [PERSON] , котра настала ще [INFO] , при відсутності одночасно лікарського свідоцтва про смерть. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у справлянні заявницею [PERSON] судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. за подання нею до Сколівського районного суду Львівської області заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, слід залишити за останньою, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено.

Outcome: approved