Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Від представника позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СМАРТ ПЕЙ" Носалик О.В. в системі "Електронний суд" Жовківським районним судом Львівської області 13 листопада 2024 року одержано позов до відповідача [PERSON] , в якому просить у зв`язку із невиконанням останньою грошових зобов`язань за кредитним договором стягнути з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СМАРТ ПЕЙ» заборгованість за кредитним договором у сумі 50433,27 гривень та витрати зі сплати судового збору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2024 року визначено суддю Ясиновського Р.Б. для розгляду судової справи. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 14 листопада 2024 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в справі, розглядати справу за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 15 січня 2025 року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року, у зв`язку із тим, що у суду були відсутні відомості про повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце цього засідання, оскільки конверт для відповідача повернувся без вручення і відповідно до довідки Укрпошти було зазначено: "адресат відсутній за вказаною адресою", -судове засідання у справі було відкладено на 13 березня 2025 року. У судове засідання 13 березня 2025 року представник позивача не прибула, подала в системі "Електронний суд" заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання 13.03.2025 не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 72). Крім цього, суду бере до уваги, що 03.03.2025 відповідач [PERSON] ознайомилася із матеріалами справи, а також була повідомлена про те, що розгляд справи відкладено на 13.03.2025 о 09:30 год під розписку (арк. спр. 73). Відповідач [PERSON] 10 березня 2025 року через канцелярію суду подала клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 13 березня 2025 року, в якому зазначила, що не зможе прийняти участь у вказаному судовому засіданні у зв`язку із тим, що перебуває на лікуванні, що об`єктивно унеможливлює її явку у судове засідання (арк спр. 74). Відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] не подала, відношення до позову не висловила. Суд вважає неявку в судове засідання відповідача [PERSON] без поважних причин, а подане нею клопотання таким, що направлене з метою затягування розгляду справи, враховуючи, що жодних доказів наведеного нею у клопотанні до такого не долучено і саме клопотання подано нею особисто через канцелярію суду. Зважаючи на дотримання судом вимог норм ст. 223 ЦПК України, ст. 240 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СМАРТ ПЕЙ", який подав заяву про розгляд справи у його відсутності, та без участі відповідача [PERSON] , яка не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є , зокрема, договори та інші правочини. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Встановлено, що між сторонами були здійснені всі необхідні дії для набуття цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, зокрема, в частині підписання кредитного договору, що не заперечується відповідачем, що свідчить про погодження сторонами його істотних умов. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Судом встановлено, що між АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №GP-5289950 від 22.10.2013 (арк. спр. 48). Вказаний правочин було вчинено відповідачем шляхом підписання пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферта) з АТ «Банк Ренесанс Капітал». В подальшому АТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Як наслідок, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» стало правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк «Ренесанс Капітал», що підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статутом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк». На підставі зазначеного вище кредитного договору позичальнику надано грошові кошти в якості кредиту у сумі 19536,26 грн на умовах строковості, поворотності та оплатності. Розмір процентної ставки склав 14 % річних, а розмір комісії за користування кредитом 2,10 %. Видача кредиту за договором підтверджується копією платіжної інструкції № 11397326 від 22 жовтня 2013 року (арк. спр. 7). Підписана відповідачем пропозиція є договором приєднання, який містить умови договору банківського рахунку та кредитного договору: номер рахунку, сума кредиту (кредитного ліміту) 19536,26 грн, розмір процентної ставки 14 % річних, розмір комісії 2,10 % річних. Як вбачається з підписаної відповідачем пропозиції, остання письмово підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну загальність вартість кредиту, надані виходячи із обраних відповідачем умов кредитування. Також відповідач підтвердила про отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптований договір до потреб позивача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, в тому числі в разі невиконання позивачем зобов`язань за таким договором. У преамбулі пропозиції є посилання на загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, які містять деталізовані умови видачі, обслуговування кредиту, порядку нарахування процентів, комісії, відповідальності та інші умови кредитування. Як вбачається з доданих до позову документів, загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків погоджені відповідачем. Зважаючи на наведене, відповідач ознайомлена із умовами договору, про що свідчить її власний підпис, оскільки відповідач під час укладення договору ознайомилася з його текстом та змістом в цілому, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловлювала. 08 травня 2021 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАКО» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 1, за яким ТОВ «ФК «ФІНАКО» (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК №1337, видане 15.03.2018 Нацкомфінпослуг), отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. В подальшому 16 липня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАКО» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СМАРТ ПЕЙ» було укладено договір факторингу № 1, за яким ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» (ліцензія на діяльність фінансової компанії з правом надання послуг - факторинг, надання коштів та банківських металів у кредит; переоформлена Національним банком України 27.03.2024, витяг із Державного реєстру фінансових установ №27-0026/24179 від 28.03.2024), отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку (позикодавця), вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідно до реєстру боржників, загальна сума заборгованості відповідча станом на дату укладання договору факторингу за кредитним договором склала 50433,27 грн, з яких: 17643,1 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15564,6 грн сума заборгованості за відсотками, 17225,57 грн заборгованість за комісією. Вказана сума боргу була нарахована банком та не змінювалась з дати відступлення права вимоги за договором цесії від 08.05.2024. ТОВ «ФК «ФІНАКО» та ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», а тому мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Позивачем було направлено відповідачеві письмову вимогу (повідомлення) від 22.07.2024 за адресою, яку вона вказала при отриманні кредиту, однак станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідачем погашена не була. Таким чином, відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування відповідач повинна була щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами та комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Але відповідач належним чином не дотримувалася умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 07.05.2024 у неї виникла заборгованість перед банком. Право вимоги вказаної заборгованості на день подачі позову набуто ТОВ «ФК «СМАРТ ПЕЙ» на підставі договору факторингу . Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги . Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушила зобов`язання за таким і в кінцевому підсумку не повернула кредит кредитодавцю. Встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору та тривалий час не виконувала належним чином свої кредитні зобов`язання перед банком. Заборгованість відповідача перед банком станом на 07 травня 2024 року складає 50433,27 грн, з яких: 17643,1 грн заборгованість за кредитом; 15564,6 грн заборгованість по процентам, 17225,57 грн заборгованість за комісією. Суд враховує при ухваленні рішення наведений позивачем розрахунок заборгованості. Наведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Свого розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Встановлено, що на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено 2422.40 грн судового збору, що стверджується копією платіжної інструкції № 113 від 27 серпня 2024 року (арк. спр. 51). У зв`язку із задоволенням позовних вимог документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір підлягає стягненню у сумі 2422.40 грн з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved