Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» - Гаврилюк О.С.звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 13347,60 грн та судові витрати у розмірі 2270 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 березня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №60200083232 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Згідно з п. 8.1 договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом Пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп»). Відповідно до п.8.2. договору порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05 лютого 2018 року, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Згідно з п. 1.4. Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст.634 ЦК України. Підписанням договору клієнт приєднується до Правил, Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Згідно умов договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу «Комплект ГБО (з встановленням) на автомобіль Kia Rio, VIN [NUMBER] » встановленою вартістю 19866,67 грн. Платіж при отриманні товарів становить 1986,67 грн, кількість місячних платежів - 9, розмір місячних платежів - 1986,66 грн, вид договору - прямий лізинг. Відповідно до пунктів 1.1., 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше № 2014110403 від 12 січня 2016 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» в момент підписання договору 30 березня 2020 року. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач повідомлений в письмовій формі на підставі п. 8.1. договору. Станом на 19 березня 2021 року відповідач не виконав свої зобов`язання за договором. За весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено: - 30 березня 2020 року - 1986,67 грн; - 30 травня 2020 року - 2085 грн; - 01 серпня 2020 року - 1000 грн; - 03 серпня 2020 року - 1000 грн; - 08 серпня 2020 року - 1400 грн; - 08 вересня 2020 року - 1400 грн; - 13 жовтня 2020 року - 2000 грн; - 04 січня 2021 року - 1000 грн; - 13 січня 2021 року - 2500 грн. Заборгованість відповідача по договору становить 13347,60 грн що складається з: - 11123 грн - заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; - 2224,60 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Однак, рекомендований лист з додатками повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0311330035752. Відповідачу було повторно направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами. Однак, рекомендований лист з додатками повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600247771132. Відповідачу було втретє направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами. Однак, рекомендований лист з додатками повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600253089145. Згідно ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Однак процесуальне законодавство не визначає наслідків невручення повістки-повідомлення з причин закінчення строку зберігання. В т.ч. жодними законами чи підзаконними актами не передбачено, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що справу може бути розглянуто по суті. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлено, що 30 березня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №60200083282 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Відповідно до п.8.1. договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом Пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп»). Пунктом 8.2. договору визначено, що порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05 лютого 2018 року, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в розділі 5 Правил. Згідно з п. 1.4. Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст.634 ЦК України. Підписанням договору клієнт приєднується до Правил, Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Згідно умов договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу «Комплект ГБО (з встановленням) на автомобіль Kia Rio, VIN [NUMBER] » встановленою вартістю 19866,67 грн. Платіж при укладенні договору становить 1986,67 грн, кількість місячних платежів - 9, розмір місячних платежів - 1986,66 грн. Відповідно до пунктів 1.1., 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше №2014110403 від 12 січня 2015 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» в момент підписання договору 30 березня 2020 року. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач повідомлений в письмовій формі на підставі п.8.1. договору. Відповідачем умови договору не виконуються у повному обсязі. Станом на 19 березня 2021 року відповідач не виконав свої зобов`язання за договором. За весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено: - 30 березня 2020 року - 1986,67 грн; - 30 травня 2020 року - 2085 грн; - 08 серпня 2020 року - 3400 грн; - 08 вересня 2020 року - 1400 грн; - 13 жовтня 2020 року - 2000 грн; - 13 січня 2021 року - 3500 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитних договорів не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитні договори сторонами укладено в письмовій формі, зазначено їх розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договорами і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорах строк кредит, порушив вимоги ст.530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Заборгованість відповідача по договору станом на 19 березня 2021 року становить у 13347,60 грн, що складається з: - 11123 грн - заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; - 2224,60 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Розрахунок заборгованості [PERSON] за договором наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідач доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості суду не подав. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Outcome: approved