Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

24.01.2025 року [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03.10.2018 р. Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1749. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.10.2018 року між сторонами був зареєстрований шлюб. З перших днів подружнього життя у них була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у жовтні 2024 року. Враховуючи, що сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Враховуючи те, що Відповідачка є громадянкою країни агресора та зважаючи на небажання Відповідачки приймати участь в оформленні розірвання шлюбу Позивач змушений звернутись із позовом до суду про його розірвання. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.01.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. На виконання вимог вищезазначеної ухвали [PERSON] через систему «Електронний суд» 29.01.2025 року подана заява про усунення недоліків. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.02.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 17.03.2025 року подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, 17.03.2025 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 03.10.2018 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1749. Спільних дітей сторони не мають. Як вбачається з паспорту 65№5233968 від 04.04.2018 року [PERSON] вона є громадянкою російської федерації. Також [PERSON] має посвідку на постійне проживання № [NUMBER] , дата видачі 25.01.2023 року, підстава видачі 03/01, дата закінчення строку дії 25.01.2033 р. Згідно відповіді Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 03-11/347 від 04.02.2025 місцем проживання та реєстрації відповідачки в Україні є: [ADDRESS] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51\~СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved