Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить cтягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь [PERSON] належну [PERSON] , померлому [INFO] , суму нарахованої на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі №460/45469/22, але не виплаченої пенсії в розмірі 150 610 гривень 43 копійки, також стягнути з відповідача на користь [PERSON] 1 507 гривень у відшкодування судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що позивачка є дружиною померлого [INFO] [PERSON] . Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі №460/45469/22 адміністративний позов [PERSON] до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 11.05.2022 нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Рішення набрало законної сили 21.02.2023. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилась спадщина, яку [PERSON] прийняла та є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] (витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі №78667211 від 09.10.2024). Після усного звернення позивачки до приватного нотаріуса Рибовалової Олени Володимирівни Вараського районного нотаріального округу Рівненської області з вимогою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на невиплачені пенсійні кошти, нараховані відповідно до рішень суду, після померлого [INFO] , [PERSON] , нотаріусом був направлений запит до ГУ ПФУ в Рівненській області про наявність заборгованості пенсійних виплат на ім`я [PERSON] від 10.07.2024 № 234/02-14. Згідно з відповіддю №1700-0401-8/42608 від 22.07.2024\~від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було повідомлено нотаріуса, що заборгованість по пенсійних коштах відсутня. Тому нотаріусом Вараського нотаріального округу Рівненської області Рибоваловою О. В. у зв`язку з відсутністю заборгованості по пенсійних коштах не вбачається достатніх підстав щодо видачі свідоцтва про право на спадщину та позивачці було запропоновано звернутися до суду. [PERSON] 22.11.2024 поданий запит на отримання публічної інформації до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо нарахованих коштів на виконання судового рішення у справі [PERSON] , на даний запит відповідач листом від 05.12.2024 повідомив, що суми коштів, нарахованих (не виплачених) [PERSON] на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №460/45469/22 становить 150 610,43 грн., яку буде виплачено у порядку черговості. У зв`язку з наведеним, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану суму нарахованої, але не виплаченої пенсії. Ухвалою суду від 31 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Від відповідача в судове засідання ніхто не з`явився, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив таке. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вараським відділом ДРАЦС у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.03.2024, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Полицькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області 30.05.1963, [PERSON] та [PERSON] одружились 14.05.1963, після одруження позивачці присвоєно прізвище " [PERSON] ". Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі №460/45469/22 адміністративний позов [PERSON] до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 11.05.2022 нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Рішення набрало законної сили 21.02.2023. Судом встановлено, що [PERSON] 22.11.2024 поданий запит на отримання публічної інформації до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо нарахованих коштів на виконання судового рішення у справі [PERSON] , на даний запит відповідач листом від 05.12.2024 повідомив, що суми коштів, нарахованих (не виплачених) [PERSON] на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №460/45469/22 становить 150 610,43 грн., яку буде виплачено у порядку черговості. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(ст.1219 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ч.1ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно достатні 1227 ЦК україни не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьомастатті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина першастатті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положеньстатті 1227 ЦК Україниці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. У справі суд встановив, що за життя чоловіка позивачки [PERSON] рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.01.2023 у справі №460/45469/22 адміністративний позов [PERSON] до ГУ ПФУ в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 11.05.2022 нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка успадкувала належні її чоловікові суми пенсії відповідно до положен ьст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача сум пенсії, яка належала її чоловікові та була нарахована на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/45469/22, але не була ним отримана за життя. Таким чином, вимоги позивачки законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити. За правилами ч.1ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 1 506 грн. 11 коп.

Outcome: approved