Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

19 грудня 2024 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області суду надійшла позовна заява ТОВ "ФК"Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14 червня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений договір про надання споживчого кредиту №3745511, згідно з умовами якого відповідач отримала 8 800 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Лінеура Україна» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. 21 лютого 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу №21/02/2024. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №3745511 від 14 червня 2023 року було передано позивачу від первинного кредитора - ТОВ "Лінеура Україна", згідно Договору факторингу №21/02/2024 від 21 лютого 2024 року. Станом на 19 грудня 2024 року сума заборгованості відповідача становить 51 720 гривень, відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором. З них: 1) заборгованість за тілом кредиту становить 8 800 гривень; 2) заборгованість за відсотками становить - 42 920 гривень. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання позивачем зобов`язання. Первинний кредитор - ТОВ «Лінеура Україна» передав ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» відповідно до Договору факторингу №21/02/2024 від 21 лютого 2024 року, разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що [PERSON] , з якою укладено Кредитний договір №3745511 від 14 червня 2023 року, ідентифікована. Акцепт договору позичальником вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач просить суд задовільнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 51 720 гривень та судовий збір по справі. Ухвалою суду від 25 грудня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, про дати розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання та смс-повідомленням, про причини неявки суд не сповістила, заяви про розгляд справи в її відсутність не надходило. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. З досліджених матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини. 14 червня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3745511, згідно з умовами якого відповідач отримала 8 800 гривень, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] надані останньою з метою отримання кредиту, строком кредитування на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом 2 % в день (стандартна процентна ставка), що узгоджується п. 1.2, 1.3, 1.4.1, 1.5, 1.5.1 кредитного договору. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р711, 14 червня 2023 року о 16:43:20. Зарахування коштів в сумі 8 800 грн на платіжну картку відповідача № [NUMBER] відбулося 14 червня 2023 року, що підтверджується відомостями листа ТОВ "Пейтек Україна" від 22 лютого 2024 року. 21 лютого 2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу № 21/02/2024, у відповідності до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передав (відступив) ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" прийняв належні ТОВ "Лінеура Україна" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №21/02/2024 від 21 лютого 2024 року, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3745511 від 14 червня 2023 року в сумі 51 720 грн, з яких: 8 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 42 920 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за вище вказаним кредитним договором також вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконувала, платежів для погашення існуючої заборгованості не здійснювала. Позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, яку останньою залишено без виконання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору №3745511 від 14 червня 2023 року про надання споживчого кредиту, вбачається що його укладено в електронній формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Наданий договір відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "Авентус Україна" за договором №3745511 від 14 червня 2023 року про надання споживчого кредиту, до позивача у справі. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення позивачу за відступлення права вимоги борг не сплатив, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.514,525,526,527,530,536,615,626,1054 ЦК Українита

Outcome: approved