Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) Попов В.Є. 12 квітня 2024 року звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача відшкодування в порядку регресу збитків, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати, в розмірі 91 779 гривень 18 копійок та судовий збір в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02 жовтня 2020 року приблизно 09 год.30 хв. на автодорозі Київ-Чоп мало місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, його власнику завдано матеріальних збитків. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Бориславського міського суду Львівської області від 20 листопада 2020 року. Станом на дату скоєння цієї пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому власник пошкодженого автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 05 жовтня 2020 року повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну та у подальшому до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 88 595 гривень 30 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №598703 від 22 січня 2021 року. Розмір додаткових витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 3 183 гривень 88 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями №889180 від 11 лютого 2021 року та № 941821 від 11 березня 2021 року. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] становить 95 647 гривень 80 копійок. З врахуванням наведеного, просить позов задоволити та стягнути вищезазначені витрати з відповідача. Ухвалою від 16 травня 2024 року прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 червня 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача [PERSON] у якому останній просить відмовити у задоволені позовних вимог, вказуючи на необґрунтованість заявленої до стягнення суми, а також на неналежність та недостатніх доказів, наданих на підтвердження розміру відповідальності відповідача. Крім цього, 24 червня 2024 року представником відповідача [PERSON] до суду подана заява про застосування строку позовної давності та клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Наступного для від представника відповідача Чехова Д.А. до суду надійшло клопотання про призначення експертизи. Ухвалою суду\~від 19\~липня 2024\~року здійснено\~перехід з\~розгляду справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження за\~позовом Моторно\~(транспортного)\~страхового бюро\~України до\~ [PERSON] про\~відшкодування в\~порядку регресу\~витрат,\~пов`язаних\~з виплатою\~страхового відшкодування,\~на розгляд\~справи за\~правилами загального\~позовного провадження\~та призначити\~підготовче судове\~засідання по\~справі на\~26\~серпня 2024\~року.\~Залучено до\~участі у\~справі [PERSON] \~( [ADDRESS] ),\~як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача. 26 вересня 2024 року на адресу суду надійшло пояснення третьої особи [PERSON] проте, що виплачених коштів МТСБУ у розмірі 88 595 гривень 30 коп. на відновлювальний ремонт було недостатньо. Пошкоджений автомобіль був відремонтований у червні 2021 року, додатково було потрачено ще 40 000 гривень. Відповідно передача пошкодженого автомобіля відповідачу є неможлива. Просить розгляд справи проводити за відсутності третьої особи. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвала суду про призначення експертизи не виконана у зв`язку із несплатою вартості експертизи відповідачем. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року поновлено провадження у справі. Представник позивача Гармаш С.М. у судове засідання, яке відбулось 06 березня 2024 року не з`явився, від представника надійшло клопотання від 04 березня 2024 року про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача адвокат Чехов Д.А. позовні вимоги заперечив у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені у відзиві до позовної заяви від 24 червня 2024 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи наявне клопотання третьої особи від 26 вересня 2024 року за його відсутності. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно дослідивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Зі змісту ст. 12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02 жовтня 2020 року приблизно 09 год.30 хв. на автодорозі Київ-Чоп мало місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі Відповідач), та транспортного засобу марки «Nissan Primera», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Nissan Primera», д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, його власнику завдано матеріальних збитків. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Бориславського міського суду Львівської області від 20 листопада 2020 року (а.с.6,7). Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт вчинення відповідачем [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 жовтня 2020 року приблизно 09 год.30 хв. на автодорозі Київ-Чоп, доказуванню не підлягає. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Статтею 22\~ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 41.1 ст.41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Станом на час ДТП у відповідача був відсутній поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з наведеним, власник автомобіля (третя особа [PERSON] ) звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до позивача МТСБУ, а також із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 02 жовтня 2020 року. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження (висновку №169 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 30 жовтня 2020 року) складеного судовим експертом Галамай Я.І. вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Primera, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] на складові (запчастини) та матеріали становить 212 801,77 гривень. ринкова вартість на 02 жовтня 2024 року становить 95\~647,80 гривень, коефіцієнт фізичного зносу Е3-0,7), вартість відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля становить на дату обстеження становить 95 647,80 гривень (а.с. 11-21). Згідно вищезазначеного висновку судового експерта Галамай Я.І. №169 від 30 жовтня 2020 року, наказу МТСБУ №3.1/399 від 22 січня 2021 року, довідки №1 від 18 січня 2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та копії платіжного доручення №5987030 від 22 січня 2021 року (а.с.22-23) вбачається, що МТСБУ відшкодовано потерпілому [PERSON] шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 88 595, 30 гривень. Частиною 1 ст.\~1166\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За нормою ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. Позивач 20 лютого 2024 року надсилав відповідачу претензію про регресні вимоги, в якій просив [PERSON] не пізніше 14 календарних днів з моменту отримання претензії в добровільному порядку компенсувати МТСБУ суму боргу (а.с. 24). Проте відповідачем жодних дій щодо сплати зазначених в претензії коштів вчинено не було, доказів протилежного суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що Моторно (транспортне) страхове бюро України правомірно пред`явило вимоги до [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 жовтня 2020 року, про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 88 595,30 гривень, внаслідок пошкодження транспортного засобу автомобіля «Nissan Primera», д.н.з. [NUMBER] . Крім цього, позивачем МТСБУ заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених МТСБУ витрат на визначення суми страхового відшкодування, а саме за надання висновків ТзОВ «Експертиза» та розрахунку розміру регламентної виплати ТзОВ «Аудатекс Україна» в розмірі 3 183,88 гривень (понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди). Відповідно до п. 41.4. ст.\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до п. 22.1. ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат понесених за послуги судового експерта та понесених витрат за послуги з визначення розміру регламентної виплати, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача [PERSON] вартості витрат за послуги по визначенню розміру завданої шкоди в сумі 3 183,88 гривень. Відповідно до ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доводи представника відповідача адвоката Чехова Д.А. про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, суд відхиляє, виходячи з наступного. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відтак, за загальним правилом строк позовної давності повинен був обчислюватись з 22 січня 2021 року, але Законом України від 15 березня 2022 року (набув чинності 17 березня 2022 року) «Про внесення змін до\~Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Загальновідомими та такими, що у відповідності до ч.3 ст.82\~ЦПК України не потребують доказування, є обставини, що четверта фаза збройної агресії розпочалася 24 лютого 2022 року повномасштабним вторгненням агресора на суверенну територію України, у зв`язку з чим, Указом Президента\~України «Про\~ведення воєнного\~стану в\~України» №64/2022\~від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Станом на 25 січня 2024 року 2024 строк дії воєнного стану продовжено указом Президента України від 16 листопада 2023 №734/2023. В даній справі позов в системі «Електронний суд» надіслано 12 квітня 2024 року, а отже враховуючи, що станом на 12 квітня 2024 року воєнний стан продовжував діяти, то строк позовної давності продовжився та не був пропущений позивачем. Не заслуговують на увагу також твердження представника відповідача адвоката Чехова Д.А. на неналежність та недостатніх доказів, наданих на підтвердження розміру відповідальності відповідача виходячи з наступного. У постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 486/707/16-ц Верховний Суд виснував, що «у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, яка покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідач відповідно до вимог статей 10, 60\~ЦПК України 2004 року цього факту не спростував. Разом з цим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Правове значення для відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, за даних обставин, має беззаперечний факт виплати МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування, а тому недійсність звіту № 93/08/2014 щодо вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер [NUMBER], не може бути покладено судом в основу ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову». Таким чином, виходячи з вказаних висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, навіть недійсність Звіту, підготовленого оцінювачем судовим експертом Галамай Я.І., не може бути покладено судом в основу ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 88595 гривень 30 копійок. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2922 гривні 92 копійки. Враховуючи наведене,

Outcome: partial