Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] стягнення надміру виплачених коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач 01.05.2023 звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії для домогосподарства за адресою [ADDRESS] , якою просила призначити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний сезон. До заяви відповідачем було подано Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у розділі V якої відповідач жодної інформації про операції з купівлею протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії на суму, що перевищує 50 тис.грн., не зазначила. Листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області від 25 червня 2024 №31/2924-17-2024 було повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про те, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС автомобіль VOLVO S60, кузов № [NUMBER] , 2002 року виготовлення, був ввезений з-за кордону та зареєстрований 15.07.2022 за громадянином [PERSON] , [INFO] , при реєстрації зазначено вартість даного транспортного засобу - 54969,25 грн. Відповідач при подачі декларації була ознайомлена з розпискою, що у разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання), їх доходи, майновий стан і витрати, може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У цій розписці відповідач зазначає щодо зобов`язання повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії, про що свідчить особистий власний підпис відповідачки. Про здійснення купівлі транспортного засобу учасником домогосподарства [PERSON] , вартість якого перевищує 50 тис. гривень., відповідачка не повідомила позивача. Внаслідок неправомірної поведінки відповідача виникла переплата субсидії за період з 01.06.2023 по 30.04.2024 року в сумі 15615,98 грн. Листом від 04.07.2024 № 1700-0403-8/39571 позивач повідомив відповідача про виниклу переплату субсидії з проханням повернути безпідставно отримані кошти. Проте, відповідач лист залишив без реагування, а кошти - несплаченими. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без їх участі. Позов підтримує, просить його задовольнити. У разі неявки відповідачки не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 01.05.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення житлової субсидії для домогосподарства за адресою [ADDRESS] , якою просила призначити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний сезон. До заяви відповідачем було подано Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у розділі V якої відповідач жодної інформації про операції з купівлею протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії на суму, що перевищує 50 тис.грн., не зазначила. Листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області від 25 червня 2024 №31/2924-17-2024 було повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про те, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС автомобіль VOLVO S60, кузов № [NUMBER] , 2002 року виготовлення, був ввезений з-за кордону та зареєстрований 15.07.2022 за громадянином [PERSON] , [INFO] , при реєстрації зазначено вартість даного транспортного засобу - 54969,25 грн. Відповідачка при подачі декларації ознайомлена з розпискою, що у разі неподання інформації або подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їх місця проживання (фактичного місця проживання), їх доходи, майновий стан і витрати, може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У цій розписці відповідач зазначає щодо зобов`язання повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії, про що свідчить особистий власний підпис відповідачки. Відповідно до п. 49 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. За результатами розгляду заяви відповідача позивачем прийнято рішення про призначення субсидії у грошовій безготівковій формі на рахунок, відкритий у банку, для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні визначає Закон України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», відповідно до якого (ст.1) органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової та бюджетної політики (Міністерство фінансів України). Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136 (у редакції постанови КМУ № 443 від 22.05.2019) затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат. Пунктом 6 Порядку №136 визначено, що за результатами верифікації Міністерство фінансів України щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності з метою забезпечення ефективного використання бюджетних коштів. Також проведення перевірки даних зазначається і у нормі п. 50-2 Положення. За результатами верифікації, проведеної Міністерством фінансів України, встановлено: «Будь-хто із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень, купівлю за межами України товарів довгострокового вжитку (за даними ДМСУ). (Ідентифікатор рядка щомісячного інформаційного обміну: PFUS0101110320241942872, Номер митної декларації (код митного підрозділу): UA204020, Номер митної декларації (номер) / Дата митного оформлення: 222354/2022-06-09,226916/2022-06-30,225163/2022-06-23, Дата отримання даних Держмитслужби: 2024-03-06).» Відповідачка про здійснення купівлі транспортного засобу учасником домогосподарства [PERSON] , вартість якого перевищує 50 тис. гривень., позивача не повідомила. Внаслідок неправомірної поведінки відповідача виникла переплата субсидії за період з 01.06.2023 по 30.04.2024 року в сумі 15615,98 грн. Листом від 04.07.2024 № 1700-0403-8/39571 позивач повідомив відповідачку про виниклу переплату субсидії з проханням повернути безпідставно отримані кошти. Проте, відповідач лист залишив без реагування, а кошти - несплаченими. Пунктами 125 та 127 Положення № 848 визначено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому, п`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Стаття 1214 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22.01.2014 по справі № 6-151цс13 та постанові від 02.07.2014 по справі № 6-91цс14. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки судом встановлено, що відповідачка про здійснення купівлі транспортного засобу учасником домогосподарства [PERSON] , вартість якого перевищує 50 тис. гривень., позивача не повідомила. У такий спосіб [PERSON] проявила недобросовісність, яка є підставою для повернення нею позивачу безпідставно одержаних коштів. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved