Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Підстави заявлених позовних вимог. [PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Територіальний Сервісний центр МВС №5152 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС про визнання права власності на транспортний засіб. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 23 липня 2019 року між мною та AT КБ «ПРИВАТБАНК» укладено Договір фінансового лізингу №ODHOA!00000618. Предметом зазначеного договору є транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, (VIN номер [NUMBER] ), ціна якого визначена у розмірі 265 000 грн. У відповідності до умов вказаного договору AT КБ ПРИВАТБАНК зобов`язувалось придбати, зареєструвати у відповідних органах реєстрації та передати позивачу у користування транспортний засіб, а позивач зобов`язався сплатити за це, передбачені договором лізингові платежі. Також відповідно до п. 14.2 ст. 14 Договору фінансового лізингу №ODHOA!00000618 від 23 липня 2019 року строк лізингу - 60 місяців. Згідно із повідомленням AT КБ ПРИВАТБАНК від 10.06.2024, позивач повністю виконав зобов`язання по погашенню авто за договором лізингу №ODHOA100000618 від 23 липня 2019 року та йому було надано пакет документів для переоформлення автомобіля. Зокрема відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу позивачу передано у власність згадуваний автомобіль марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, (VIN номер [NUMBER] ). Отже, з вище викладеного вбачається, що позивач у повному обсязі виконав зобов`язання щодо сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу №ODHOA!00000618 від 23.07.2019. 23 липня 2024 року позивач звернувся до Головного сервісного центр МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонській областях (Філія ГСЦ МВС) Територіальний Сервісний центр МВС №5152 з питання стосовно можливості реєстрації транспортного засобу, автомобіля марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, (YIN номер [NUMBER] ). 02 серпня 2024 року листом Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонській областях (Філія ГСЦ МВС) Територіального Сервісного центру МВС №5152, позивачу відмовлено у перереєстрації автомобіля з підстав того, що Юридична особа лізингодавець AT КБ «ПРИВАТБАНК» (СДРПОУ: 14360570) значиться в Єдиному реєстрі боржників Міністерства юстиції України. Враховуючи викладене, позивач не має можливості оформити на себе документи про право власності на вказаний транспортний засіб, чим порушуються його права, оскільки він повністю виконав умови договору фінансового лізингу. На підставі викладеного, позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, (VIN номер [NUMBER] ). Пояснення сторін в судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також пояснив, що позивач виконав умови договору фінансового лізингу №ODHOA!00000618 від 23.07.2019р., але не може оформити право власності на автомобіль. Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі та пояснила, що позивач дійсно виконав умови договору фінансового лізингу №ODHOA!00000618 від 23.07.2019р.., у зв`язку з чим, йому було видано повний пакет документів для переоформлення автомобіля, при цьому банк не має майнових претензій до позивача. В той же час, вони не мають можливість вплинути на дії сервісного центру МВС України, який відмовив у перереєстрації автомобіля. Представник відповідача підтвердив, що банк дійсно перебуває у реєстрі боржників. Представники третьої особи Територіального Сервісного центру МВС №5152 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 23 липня 2019 року між мною та AT КБ «ПРИВАТБАНК» укладено Договір фінансового лізингу №ODHOA!00000618. Предметом зазначеного договору є транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, (VIN номер [NUMBER] ), ціна якого визначена у розмірі 265 000 грн. У відповідності до умов вказаного договору AT КБ ПРИВАТБАНК зобов`язувалось придбати, зареєструвати у відповідних органах реєстрації та передати позивачу у користування транспортний засіб, а позивач зобов`язався сплатити за це, передбачені договором лізингові платежі. Також відповідно до п. 14.2 ст. 14 Договору фінансового лізингу №ODHOA!00000618 від 23 липня 2019 року строк лізингу - 60 місяців. Згідно із повідомленням AT КБ ПРИВАТБАНК від 10.06.2024, позивач повністю виконав зобов`язання по погашенню авто за договором лізингу №ODHOA100000618 від 23 липня 2019 року та йому було надано пакет документів для переоформлення автомобіля. Зокрема відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу позивачу передано у власність згадуваний автомобіль марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, (VIN номер [NUMBER] ). Отже, з вище викладеного вбачається, що позивач у повному обсязі виконав зобов`язання щодо сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу №ODHOA!00000618 від 23.07.2019. 23 липня 2024 року позивач звернувся до Головного сервісного центр МВС Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонській областях (Філія ГСЦ МВС) Територіальний Сервісний центр МВС №5152 з питання стосовно можливості реєстрації транспортного засобу, автомобіля марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, (YIN номер [NUMBER] ). 02 серпня 2024 року листом Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонській областях (Філія ГСЦ МВС) Територіального Сервісного центру МВС №5152, позивачу відмовлено у перереєстрації автомобіля з підстав того, що Юридична особа лізингодавець AT КБ «ПРИВАТБАНК» (СДРПОУ: 14360570) значиться в Єдиному реєстрі боржників Міністерства юстиції України. Правові підстави ухваленого рішення. Правовідносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про захист прав споживачів». Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути й визнання права. Частиною першою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Відповідно до ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавщо на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього Закону лізингоодержувач має право: вибрати об`єкт фінансового лізингу, що належить лізингодавцю на праві власності і набутий ним без попередньої домовленості з лізингоодержувачем, та/або встановити специфікацію об`єкта фінансового лізингу і доручити вибір такого об`єкта лізингодавцю; відмовитися від прийняття об`єкта фінансового лізингу, що не відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам, специфікаціям; вимагати розірвання договору фінансового лізингу або відмовитися від такого договору у випадках, передбачених договором фінансового лізингу та законодавством; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням договору фінансового лізингу лізингодавцем; оскаржити в суді одностороннє розірвання договору фінансового лізингу лізингодавцем та повернення об`єкта фінансового лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу і відшкодування збитків, завданих вилученням такого об`єкта. За положеннями ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. За змістом ст. 11 ЦК України підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти. Відповідно до ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом ст. 599 ЦК України припинення зобов`язання виконанням зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно з вимогами ст. ст. 76, 78, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що сторонами виконано умови Договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, (VIN номер [NUMBER] ) мало перейти до позивача, проте перереєстрація вказаного автомобіля на ім`я позивача неможлива через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Варто зазначити, що визнання права власності на спірний автомобіль за позивачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль, з метою захисту його прав як споживача. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що він не є належним відповідачем, оскільки не порушував прав позивача, з огляду на наступне. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III порядок державної реєстрації транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі Порядок №1388), встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі. Судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «Приватбанк» внесено до Єдиного державного реєстру боржників. Водночас, згідно статті 34 Закону України «Про дорожній рух», у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб. Пунктом 15 Порядку №1388 визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: -перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; -транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; -транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; -транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; -транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985. У свою чергу, перереєстрація транспортного засобу на підставі договору фінансового лізингу не підпадає під виключення, зазначені у пункті 15 Порядку №1388. Таким чином, оскарження відмови сервісного центру у реєстрації за позивачем права власності не буде ефективним засобом захисту прав останнього, як набувача майна. У даному випадку дії позивача щодо перереєстрації транспортного засобу спрямовані на завершення процедури відчуження майна від АТ КБ «Приватбанк» до позивача за результатами виконання договору фінансового лізингу. Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3028 грн., враховуючи, що даний спір є майновим.

Outcome: approved