Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Лех М.Ю., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2024 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначив, що причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. На підставі цього, в сім`ї постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми та вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Сім`я припинила своє існування і можливості зберегти сім`ю не має. Подружні відносини припинили більше як чотири місяці тому і вони проживають окремо. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати, при цьому термін для примирення не надавати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідачка отримала 20 лютого 2025 року. На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 квітня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 04 квітня 2024 року у Тернопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено актовий запис № 328. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя дітей немає. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб, ні позивач, ні відповідачка не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved