Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Стислий виклад обставин справи ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (надалі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором в сумі 18 540,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 травня 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») уклало з відповідачкою договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3702893, в електронній формі, за яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 3 000,00 гривень строком на 360 днів, а [PERSON] в свою чергу зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,00% в день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 3000,00 гривень. У зв`язку з тим, що відповідачка не виконувала вказані грошові зобов`язання, у неї виникла заборгованість перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 3000,00 гривень, за відсотками - 15 540,00 гривень. Загальна сума заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3702893 від 25.05.2023 становить 18 540,00 гривень. 21.02.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклало з ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» договір факторингу № 21/02/2024, згідно якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3702893 від 25.05.2023. Станом на день подання позову відповідачка заборгованість не сплатила. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором, що становить 18 540,00 гривень та понесені судові витрати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі 05.12.2024 ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 348/2871/24 було передано за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2025 головуючим суддею визначено Ковалюк О.М. Ухвалою судді від 13.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, звертаючись з позовом до суду, в прохальній частині позовної заяви та в клопотанні від 28.01.2025 просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи; рекомендоване повідомлення на 11.02.2025 та 13.03.2025 згідно відстеження за трекінгом АТ «УКРПОШТА» повернуто Відправнику в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки відповідачка про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 25.05.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклало з [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3702893 (а.с.22-31), який підписаний 27.05.2023 о 10:55:21 електронним підписом позичальниці шляхом використання одноразового ідентифікатора «Т213» в електронній формі. Відповідно до змісту договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати відповідачці кредит у розмірі 3000,00 гривень строком на 360 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,00% в день. В паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом Т213 27.05.20223 о 10:54:19 [PERSON] зазначені аналогічні договору умови кредитування, а також мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору; стандартна процентна ставка 730,00% річних (або 2,00 % в день); загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становлять 21 600,00 грн.(а.с. 33,34). Відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , ідентифікована заступником директора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та акцептувала договір № 3702893 від 27.05.2023 за допомогою одноразового ідентифікатора «Т213», відправленого на номер телефону [NUMBER] , який зазначений відповідачкою (а.с.43). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачці грошові кошти в розмірі 3000,00 гривень, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №1-2202 від 22.02.2024, відповідно до якої було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта 27.05.2023 о 10:57:07 суму 3010,50 грн., маска картки [NUMBER] , з призначенням платежу: зарахування 3000 грн на карту [NUMBER] (а.с.36). 21 лютого 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №.3702893 від 27.05.2023, згідно договору факторингу № 21/02/2024 ( а.с.45-50). У договорі факторингу пунктом 6.2 встановлено порядок оформлення відступлення права вимоги. Зокрема, в підпункті 6.2.3 цього договору, зазначено, що права вимоги переходять до фактора з моменту зарахування грошових коштів в повному обсязі в розмірі, визначеному в п. 7.1 Договору (що становить 1 668 883,52 грн), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. На підтвердження зарахування цих коштів позивачем надано платіжну інструкцію № 75443 від 21.02.2024.(а.с. 53). В матеріалах справи міститься акт прийому передачі реєстру боржників від 21.02.2024 до договору факторингу 21/02/2024 від 21.02.2024, згідно якого клієнт на виконання вимог п. 8.3. цього договору передав, а фактор прийняв реєстр боржників, кількість яких складає 6 427, загальна сума заборгованості - 106 674 431,30 грн (а.с.52). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21/02/2024 від 21.02.2024 сума заборгованості [PERSON] за договором № 3702893 від 27.05.2023, становить 18 540,00 грн. з яких: 3 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15 540,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 51). З метою досудового врегулювання спору між сторонами ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» 28.11.2024 звернулось з досудовою вимогою № 23391634 до [PERSON] про негайну сплату заборгованості в сумі 18 540,00 грн, направлення якої підтверджується описом вкладення до цінного листа № 0505202468750 на імя [PERSON] та списком згрупованих відправлень Укрпошта Експрес (а.с. 54, 57-65). Внаслідок невиконання належним чином грошових зобов`язань за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3702893 від 27.05.2023, у [PERSON] за період з 27.05.2023 по 21.02.2024 виник борг, який відповідно розрахунку заборгованості станом на 21.02.2024 складає 18 540,00 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000,00 гривень та по сплаті відсотків за користування ним 15 540,00 гривень (а.с.43-53). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Внаслідок непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 512 ЦК України регламентує, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд констатує факт порушення прав позивача щодо повернення кредитних коштів з огляду на нижчевикладене. З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» уклало з [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3702893 в електронній формі шляхом заповнення заявки на сайті www.credit7.ua, з введенням коду підтвердження «Т213», який є одноразовим ідентифікатором підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки № [NUMBER] , на рахунок якої, в подальшому, було перераховано грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн. та підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №1-2202 від 22.02.2024. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало [PERSON] кредит у розмірі 3 000,00 гривень строком на 360 днів, а остання в свою чергу зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,00% в день. Судом встановлено, що відповідачка порушила умови зазначеного вище договору та не подала суду докази на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за цим договором. Наявність боргу [PERSON] перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Враховуючи відступлення ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3702893 від 27.05.2023, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» згідно договору факторингу № 21/02/2024 суд вважає, що не повернувши до цього часу отримані в кредит кошти, відповідачкою було порушено право позивача, а позов ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є обґрунтованим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» слід стягнути заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3702893 від 25 травня 2023 року в розмірі 18 540,00 гривень. Розподіл судових витрат Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 8051 від 26.11.2024 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн (а.с.9). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. 16, 20, 524, 526, ч.1 ст. 527, 530, 546 ч.1, 611, 612, ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України,

Outcome: approved