Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

22 лютого 2024 року заявниця, [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Зазначає, що з 05 січня 2013 року по [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне сумісне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати, купували майно для спільного користування, разом утримували та ремонтували житло в якому жили, спільно харчувались, виховували мою неповнолітню доньку заявниці, піклувались як чоловік та жінка один за одним із покійним [PERSON] , [INFO] який згідно Сповіщення сім і № 29 від 31.08.2023 року Міністерства оборони України [INFO] загинув, беручи участь в обороні Держави та стримування збройної агресії рф, внаслідок ворожого мінометного обстрілу поблизу н.п. Клищівка Донецької області. Про те, що [PERSON] загинув [INFO] , заявниці стало відомо від його сестри [PERSON] , [INFO] , яка дізналась після отримання Сповіщення сім`ї № 29 від 31 березня 2023 року від Міністерства оборони України [INFO] , на підставі зареєстрованого місця проживання за паспортом загиблого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що встановлення факту спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу надасть їй можливість на отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується у разі загибелі(смерті) військовослужбовця. На підставі викладеного, просить суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , який загинув [INFO] та [PERSON] , [INFO] у період з 05 січня 2013 року по [INFO] . Ухвалою суду від 05.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання у справі. Представник заінтересованої особи [INFO] в наданій заяві просив розглядати справу без участі представника. Представник заінтересованої особи [INFO] , надав заяву, в якій виклав письмові пояснення. Просив розлядати справу з урахуванням наданих пояснень. Представник заінтересованої особи Куньєвська сільська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області в наданій заяві просив розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи Представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Добропільської міської ради Покровського району Донецької області в наданій заяві просив розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи. Представник заінтересованої особи Добропільської міська військова адміністрація Покровського району Донецької області в наданій заяві просив розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в наданій в наданих письмових поясненнях просив відмовити в задоволенні заяви про вставлення факту. 17 березня 2025 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Заявниця в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, просила заяву задовольнити. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення та підтвердили факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] , надані у суді пояснення збігаються із попередньо наданими заявами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2682/НЕ від 05.09.2023 року смерть [PERSON] , настала в зоні бойових дій, що підтверджено довідкою про причину смерті від 05.09.2023 року та Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 14.09.2023 року, про що зроблено актовий запис № 723 Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.19-21, 28). У своїй заяві [PERSON] зазначає, що для отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, необхідно встановити факт її спільного проживання з останнім однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення у неї, зокрема, права на отримання матеріальних виплат, у зв`язку із наданням військовослужбовцю статусу безвісти зниклого. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації, а також докази, які підтверджують спільне проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. У ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" зазначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Стаття 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", передбачає право громадян україни на одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Відповідно до ч. 4 ст.16-1 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] долучила до матеріалів справи наступні докази: спільні фото із [PERSON] (а.с. 179-184); Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1422- 5001774119 від 21.06.2022 року, на підставі якої загиблий [PERSON] , фактично проживав за адресою [ADDRESS] , довідкою виданою [PERSON] . Виконавчим комітетом Добропільської міської ради Донецької області на підставі свідчень [PERSON] та [PERSON] , про те, що [PERSON] в період з січня 2013 року по серпнь 2023 та з березня 2019 по серпень 2023 року проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 165), довідкою виданою [PERSON] Куньєвською сільською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області в том, що вона дійсно проживала та вела спільне господарство з серпня 2013 року по березень 2019 року з громадянином [PERSON] (а.с. 172), Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] та ведення ними спільного господарства. Свідки [PERSON] та [PERSON] попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази. Враховуючи вищевикладені обставини та докази, досліджені судом, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, його встановлення має для заявниці юридичне значення і необхідне їй для отримання нею, як членом сім`ї військовослужбовця грошового забезпечення та інших пільг, передбачених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Таким чином, оскільки вказані заявником обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved