Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Представник заявниці адвокат Ходюк К.М. звернулася в суд із заявою, в інтересах заявниці [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , в якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк 6 місяців та визначити заходи тимчасового обмеження його прав і покладення на нього обов`язків: заборонити перебувати [PERSON] в місці фактичного проживання та реєстрації місця проживання заявниці [PERSON] , заборонити наближатися менше 500 метрів до місця проживання (перебування), місця роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи заявниці [PERSON] , заборонити контактувати та вести телефонні переговори з постраждалою особою заявницею [PERSON] , за місцем проживання (перебування) взяти [PERSON] , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Бучацького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 25\~червня 2024\~року шлюб\~між заявницею та [PERSON] розірвано. У даному шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Впродовж тривалого часу [PERSON] вчиняє відносно заявниці домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Після розірвання шлюбу [PERSON] своєї поведінки не змінив, при будь-якій зустрічі принижує та обзиває заявницю, влаштовує сварки, погрожує позбавити її батьківських прав, шантажує обмеженням надання коштів на утримання дітей, стверджує, що є дуже впливовою особою в громаді та вирішить будь-які питання, застосовує фізичну силу. Аналогічний психологічний тиск кривдник здійснює на заявницю засобами телефонного зв`язку, через соціальні мережі. З приводу вчинення [PERSON] протиправних дій відносно заявниці, остання неодноразово зверталася до правоохоронних органів. 24.05.2024 року у зв`язку з тим, що [PERSON] вчинив відносно заявниці [PERSON] домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, винесено уповноваженою особою терміновий відносно нього заборонний припис серії АА №331823, яким [PERSON] встановлено зобов`язання та заборонено на 5 діб контактувати з постраждалою особою, залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонити у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.06.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 170 грн. штрафу. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді 170 грн. штрафу. 12.09.2024 року кривдник [PERSON] спричинив конфлікт, яким завдав емоційної травматизації [PERSON] та дітям. [PERSON] вчиняє домашнє насильство, що створює небезпеку постраждалій особі - [PERSON] та їхнім малолітнім дітям, що в свою чергу потребує вжиття державою заходів, визначених законодавством у сфері запобігання насильству в сім`ї. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.10.2024 року справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Представник заявниці адвокат Ходюк К.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк 6 місяців та визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків зазначених у заяві, окрім заборонити наближатися менше 500 метрів до місця проживання (перебування), місця роботи, інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON] , оскільки на даний час відносини між колишнім подружжям покращилися, та заявниця надає можливість батькові проводити час із їх малолітніми дітьми. Представник заінтересованої особи адвокат Бабій\~Н.І. в судовому засіданні щодо заявлених вимог заперечив, ствердивши при цьому, що в діях [PERSON] немає систематичності вчинення домашнього насильства відносно заявниці [PERSON] , оскільки вчинене ним 23.05.2024 року правопорушення має одноразовий характер, за що він поніс адміністративну відповідальність, накладену постановою суду 12.06.2024 року. Крім того, у зв`язку із вчиненням [PERSON] 23.05.2024 року домашнього насильства, органом поліції 24.05.2024 року винесено щодо нього, як кривдника, терміновий заборонний припис. На даний час конфлікти між колишнім подружжям припинилися, [PERSON] виправився в поведінці, проводить час з дітьми, всі разом вони їздили відпочивати у Карпати. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що заявлені вимоги до задоволення не підлягають. Судом встановлено, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 25.06.2024 року шлюб між заявницею [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] розірваний. Від цього шлюбу у колишнього подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, тобто із заявницею [PERSON] . 23.05.2024 року [PERSON] вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді 170 грн. штрафу. Окрім того, 24.05.2024 року, у зв`язку із вчиненням 23.05.2024 року [PERSON] домашнього насильства відносно заявниці, уповноваженою особою органу поліції винесено відносно нього, як кривдника, терміновий заборонний припис серії АА №331823, яким [PERSON] встановлено зобов`язання та заборонено на 5 діб контактувати з постраждалою особою, залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонити у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.06.2024 року [PERSON] визнано винним за невиконання винесеного відносно нього термінового заборонного припису серії АА №331823, що полягав у неповідомленні органу поліції про своє місце перебування на час дії припису, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді 170 грн. штрафу. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.10.2024 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні, 12.09.2024 року, домашнього насильства відносно колишньої дружини [PERSON] , тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, що скасована постановою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 10.12.2024 року, а справа провадженням закрита, за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. \~ \~ \~ \~Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. \~ \~ \~ \~Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить \~обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Крім вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила СК України. За правилами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Проаналізувавши докази по справі, заслухавши пояснення представників учасників розгляду справи, суд вважає, що заявлені вимоги до задоволення не підлягають, оскільки в діях заінтересованої особи [PERSON] відсутнє систематичне вчинення домашнього насильства відносно заявниці [PERSON] , відсутні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку відсутність підстав у видачі обмежувального припису відносно [PERSON] та визначення заходів тимчасового обмеження його прав і покладення на нього обов`язків.

Outcome: dismissed