Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

29.01.2024 року представник Кас? [PERSON] адвокат Барчунінов К.О. звернувся до суду із позовом до Кас? [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Комунарському району, орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Вознесенівському району про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі у вихованні. В обґрунтування позовних вимог вказав, що у листопаді 2019 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Олександрівським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 09.11.2019 року та зроблено актовий запис № 1395 від 09.11.2019 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину, сина, [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між позивачем та відповідачкою почалися погіршуватися, а потім вони перестали проживати разом та спільне господарство не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2023 року по справі № 333/4610/23 шлюб між позивачем та відповідачкою, розірвано. З моменту розлучення, всі намагання позивача, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає позивачу бачитись з дитиною та штучно створює такі обставини через які позивач не може нормально зустрічатися з сином. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2023 року з позивача на користь відповідачки стягнуто на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.06.2023 року. Протягом тривалого часу позивач намагається налагодити зв`язок із відповідачкою, щоб мати змогу стабільно бачитись із сином, приймати участь у його вихованні, забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Позивач регулярно надсилає кошти відповідачці на утримання їхнього сина, а в іншому права позивача, як батька сьогодні є порушеними. Просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з сином: [PERSON] . Встановити спосіб участі [PERSON] для участі у вихованні сина [PERSON] , за наступним графіком побачень з дитиною, а саме: - зустрічі без участі матері дитини з правом відвідувати громадські місця для дозвілля та навчання дітей, а також з правом відвідування місця проживання батька щовівторка та щочетверга з 18:00 год. до 20:00 год. без присутності матері; - зустрічі кожні перший та третій тиждень місяця з п`ятниці 18 год. 00 хв. по неділю 18 год. 00 хв. без участі матері дитини за місцем проживання батька; - зустрічі без участі матері батька з сином 1/2 частину весняних, осінніх, зимових та літніх канікул (відповідний період визначається за домовленістю Сторін) з правом виїзду за межі міста, області, країни; - зустрічі без участі матері батька з сином у святкові дні (Різдво, Новий рік, Великдень, Трійця, День Конституції, День Української Державності; День Незалежності, День захисників і захисниць України,) кожен рік (за домовленістю сторін щодо часу): в період з 10.00 год. до 16:00 або з 15:00 до 21:00; - можливість необмеженого спілкування батька з сином особисте спілкування за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтернет-технологій (Telegram, Viber, WhatsApp) у будь-який день тижня з 09-00 год. по 21-00 хв. з дотриманням режиму дня дитини; -\~перебування сина\~з батьком\~без участі\~матері в\~дні народження,\~а саме:у день народження [PERSON] кожен рік [INFO] (за домовленістю з відповідачем щодо часу), у період з 10.00 год. до 16:00 або з 15:00 до 21:00; - у день народження [PERSON] (батько дитини) кожен рік [INFO] (за домовленістю з відповідачем щодо часу), у період з 10.00 до 16:00 або з 15:00 до 21:00; - у день народження [PERSON] (дідусь дитини - батько батька дитини) - кожен рік [INFO] , на період неменше двох діб; - у день народження бабусі - [PERSON] (бабуся дитини - мати батька дитини) - кожен рік 02 березня на період неменше двох діб; - у день народження [PERSON] (тітка дитини рідна сестра батька дитини)- кожен рік 19 листопада на період неменше двох діб. Якщо вищезазначені дні народження припадають на будній/учбовий день, то перебування сина з батьком переноситься у найближчі вихідні дні. У відзиві представник відповідача [PERSON] посилається на те, що запропонований позивачем спосіб його участі у виховані їхнього сина є недоцільним та суперечитиме принципу найкращого забезпечення інтересів дитини. Варіант зустрічей кожні перший та третій тиждень місяця з п`ятниці 18:00 по неділю 18:00 без участі матері дитини за місцем проживання батька є неприпустимим з огляду на вік дитини та відсутність у позивача необхідних навичок по догляду за дитиною. Дитина потребує харчування три рази на день (перша та друга страва), чого позивач ніколи не робив і не виконував прохання відповідачки щодо годування дитини. Крім того, дитина має проблеми зі здоров`ям перегин жовчного міхура, реактивний панкреатит, чим зумовлена необхідність в дотриманні дієти. Натомість, позивач неодноразово ігнорував вимоги щодо дотримання дієти нашого сина, давав дитині цукерки та іншу шкідливу їжу. Після зустрічей з позивачем, наш син хворіє, має температуру, кашель, нежить, що пов`язано з безвідповідальним ставленням батька до нього. Позивач неодноразово приводив дитину з вологою одежею та ногами в холодну пору року. Позивач не має автокрісла для перевезення нашого сина в особистому автомобілі, вимоги щодо його встановлення ігнорує, чим ставить під загрозу життя дитини. Позивач не займається розвитком та вихованням дитини, не читає з ним, не виконує завдання, ігнорує прохання матері виконати завдання з садочку, не водить та не забирає з саду, не має бажання водити дитину на дитячі гуртки та у садочок. За таких обставин перебування дитини у позивача декілька днів з ночівлею є неприпустимим та небезпечним для фізичного здоров`я дитини. Зустрічі без\~участі матері\~з сином\~частину канікул\~з правом\~виїзду за\~межу країни\~має окремо\~узгоджуватись в\~кожному конкретному\~випадку.\~Сама по\~собі можливість\~поїздки за\~кордон не\~є безумовним\~свідченням того,\~що така\~поїздка відповідає\~найкращим інтересам\~дитини,\~оскільки істотне\~значення має\~країна поїздки,\~мета такої\~поїздки та\~її період.\~Надання дозволу\~на виїзд\~дитини за\~кордон без\~зазначення конкретної\~адреси місця\~перебування дитини\~за межами\~України та\~не надання\~доказів на\~підтвердження повернення\~дитини на\~територію України\~створить ситуацію\~правової невизначеності\~та непрогнозованості.\~Таким чином,\~виїзд дитини\~з батьком\~в іншу\~країну має\~кожного разу\~окремо узгоджуватись\~з матір`ю. Батьки позивача (баба та дід [PERSON] ) наразі перебувають на тимчасово окупованій території, що унеможливлює їх зустрічі з дитиною. Визначення позивачем двох діб для проведення часу з дідом, бабою та тіткою дитини на їх дні народження є задовгим строком, що, з причин які вказувались у п. 1, може негативно вплинути на фізичне здоров`я дитини. Позивачем не вмотивовано необхідність такої довготривалої зустрічі. Можливість необмеженого спілкування батька з сином особисте спілкування за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтернет-технологій. На думку відповідачки, така вимога є неприпустимою з огляду на вік дитини. В день народження дитини та позивача, в інші святкові дні допустимим часом їх зустрічей на переконання відповідачки є час до 19:00, просить врахувати зауваження викладені у відзиві під час ухвалення рішення. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2024 року у вказаній справі відкрито провадження і її призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного повадження. 20.02.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача заперечив обставини викладені у відзиві та наполягав на задоволенні позову. 28.02.2024 року до суду від представника відповідача надійшла заява на відповідь на відзив, в якій заперечила обставини викладені у ній, просила врахувати зауваження щодо побачень сина з батьком. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. Представник відділу по Вознесенівському району служби у справах дітей Запорізької міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що обстежити умови проживання [PERSON] не виявилось можливим через його зайнятість. Представник відділу районної адміністрації по Комунарському району як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав суду висновок щодо розв`язання спору та акт обстеження умов проживання матері та дитини, в якому вважали за доцільне встановити [PERSON] побачення з дитиною [PERSON] наступним чином: щотижня протягом чотирьох годин (день, час та місце зустрічей за домовленістю між батьками), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками, побачення проводити з урахуванням зайнятості дитини, стану здоров`я та бажання. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено,\~що сторони\~перебували в\~зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Олександрівським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 09.11.2019 року, актовий запис № 1395. На підтвердження позовних вимог та заперечень проти нього сторонами були надані суду наступні докази. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , видане Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 30.11.2020 року. Відповідно до заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2023 року по справі № 333/4610/23 шлюб, зареєстрований 09.11.2019 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, між сторонами розірвано. Згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2023 року по справі № 333/4923/23 з позивача на користь відповідачки стягнуто на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.06.2023 року. \~ \~ \~ \~Суду надана електронна переписка між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до консультативного висновку дитячого гастроентеролога від 11.03.2023 р., [PERSON] встановлено діагноз: функціональний розлад міліарного тракту,садж-синдром. Аномалія ЖМ. Реактивний панкреатит. Рекомендована дієта та медикаментозне лікування. \~ \~ \~ \~За висновком акту обстеження умов проживання матері з дитиною від 18.04.2024 р. встановлено, що [PERSON] не проти зустрічей та спілкування батька з дитиною, однак враховувати стан здоров`я сина та зауваження викладені у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Крім того суду надано висновок щодо розв`язання спору та акт обстеження умов проживання матері та дитини, в якому вважали за доцільне встановити [PERSON] побачення з дитиною [PERSON] наступним чином: щотижня протягом чотирьох годин (день, час та місце зустрічей за домовленістю між батьками), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками, побачення проводити з урахуванням зайнятості дитини, стану здоров`я та бажання. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності при вихованні дитини. В аспекті наявності підстав для встановлення обмежень щодо побачень батька з дитиною заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини від 19 жовтня 2023 року (справа № 35481/20 «Терещенко проти України»), у якому суд констатував порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при зменшенні періодичності побачень батька з дитиною (4 дні на місяць) без відповідних і достатніх підстав для цього, зокрема якщо ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини. Крім того, судом констатовано не урахуванням національними судами положення статті 19 СК України, відповідно до якої, вирішуючи спори щодо участі батьків у вихованні дитини, суди могли не погоджуватися з висновком органу опіки та піклування, лише якщо висновок органу був недостатньо обґрунтованим або суперечив інтересам дитини. Рівноцінне спілкування малолітньої дитини з батьком в тій же мірі, що і з матір`ю, відповідає її якнайкращим інтересам. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з положеннями частини першої та другої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі справедливості, взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства. Відповідно до частини четвертої і п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Батько, який проживає окремо від своєї дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Відновлення та сталість відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати бажання чи наміри інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком. Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Водночас, правосуддя у справах про піклування про дитину, батьківський час завжди супроводжується гостроемоційними і мінливими стосунки між батьками. Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні стосунки та позивач має перешкоди у спілкуванні з дитиною, про що зокрема свідчить і сам факт звернення позивача до суду з вказаним позовом, а тому на даний час існує потреба у визначенні судом способів участі батька у вихованні та спілкуванні з сином. Не забезпечує повноцінного спілкування батька з дитиною і наданий суду висновок органу опіки та піклування щодо визначення батькові способу участі у вихованні дитини щотижня протягом чотирьох годин (день, час та місце зустрічей за домовленістю між батьками), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками, побачення проводити з урахуванням зайнятості дитини, стану здоров`я та бажання, який ґрунтується лише на поясненнях [PERSON] , а тому суд не бере вказаний висновок до уваги. При вирішенні спору в частині способів участі батька у вихованні сина варто вказати на те, що в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з сином буде перешкоджати його нормальному розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із сином буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, задоволенню життєво важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить його виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Отже,\~суд знаходить\~прийнятною можливість\~зустрічей батька\~з дитиною\~у відсутність\~матері,\~але без\~ночівлі,\~так як\~позивачем не надано доказів щодо забезпечення умов ночівлі дитини за місцем його проживання, відсутні такі відомості й у заяві органу опіки та піклування, який не взмозі був провести обстеження умов проживання позивача. Щодо спілкування батька з дитиною за допомогою мобільного зв`язку та відповідних меседжерів, суд вважає прийнятним, але з урахуванням режиму дня дитини. Суд також погоджується, що на день народження батька, дитини та свят (кожного року) слід зберегти можливість його спілкування з дитиною, з урахуванням, як зазначає відповідач до 19.00 години та бажання дитини, а тому суд не вбачає порушення прав дитини в цій частині, оскільки основною складовою цих вимог є бажання дитини. Щодо перебування дитини у дні народження бабусі, дідуся та тітки протягом двох діб, суд вважає за недоцільне, оскільки останні перебувають на окупованій території України, що унеможливлює їх зустріч. Отже, судом встановлено, що між сторонами - батьками малолітнього [PERSON] , існує спір щодо участі батька у вихованні сина, а тому наявні правові підстави для визначення графіку побачень та контакту батька з сином. Суд зазначає, що визначений судом спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною у інших формах та в інший час, за погодженням батьків. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, а також зміни життєвих обставин, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial