Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

16.04.2024 адвокат Жеребецька І. О., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна у якій зазначено особу щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування Козлівської селищної ради Тернопільської області. Стислий виклад позиції заявника й заінтересованих осіб. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що двоюрідний брат заявника [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, страждає на важкий психічний розлад, потребує постійного стороннього догляду й не може самостійно забезпечити своє існування. Заявник має можливість і бажання доглядати за двоюрідним братом, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Мати хворого [PERSON] здійснювати такий догляд не може, оскільки є особою з інвалідністю другої групи, а батько [PERSON] помер, з погляду на що просить суд заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали й просили суд таку задовольнити. Представник особи щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо визнання [PERSON] недієздатним та призначення заявника опікуном. Представник заінтересованої\~особи органу\~опіки та\~піклування Козлівської\~селищної ради\~Тернопільської області\~В.\~Колісник в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги [PERSON] підтримує. Процесуальні дії у справі. Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 951/270/24 передана 16.04.2024 судді Гриновець О. Б. Згідно з протоколу автоматичного визначення присяжних, у цій справі визначено основних присяжних: Ріпку Р. І., Стельмаха А. О. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 13.05.2024 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 22.10.2024 у справі № 951/270/24 призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 03.02.2025 з Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» на адресу Козівського районного суду Тернопільської області надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 01 від 02.01.2025 в даній справі. Ухвалою суду від 05.02.2025 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу заявлених ним вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] є двоюрідним братом заявника, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.11.1966; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13.09.1993; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.02.1960; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.07.1987 /а. с. 16, 18-20/. Згідно з рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 01.04.2020 шлюб між батьками особи щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] та [PERSON] розірвано /а. с. 12/. [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 03.08.2011 й індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 1352 від 03.08.2011 /а. с. 5-7/. Згідно з акту № 01-156/309, затвердженого 13.02.2024 головою Козлівської селищної ради В. М. Колісником, [PERSON] часто приїжджає на [ADDRESS] та здійснює догляд за [PERSON] у вільний від роботи час /а. с. 14/. Як видно з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 11.02.2015 мати [PERSON] [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи з дитинства /а. с. 15/. Батько особи щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною [PERSON] помер [INFO] , що видно з долученого до матеріалів справи витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 71289887 від 27.01.2023 /а. с. 46 зворот, 47/. Згідно з висновку судово-психіатричного експерта № 01 від 02 січня 2025 року Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» [PERSON] страждає на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді помірної розумової відсталості, що сягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є стійким хронічним психічним розладом. [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а. с. 100, 101/. Рішенням виконавчого комітету Козлівської селищної ради Тернопільської області від 27.05.2024 № 42 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність встановлення опіки над [PERSON] та призначення йому опікуна [PERSON] /а. с. 90, 91/. Застосоване судом законодавство. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (п. 1 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України). Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ч. 1\~ст. 298 ЦПК України). Висновком судово-психіатричного експерта № 01 від 02 січня 2025 року встановлено, що [PERSON] страждає на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді помірної розумової відсталості, що сягає рівня вираженого недоумства; захворювання є стійким хронічним психічним розладом, внаслідок чого останній не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними Тож з огляду на наданий висновок видно, що [PERSON] дійсно не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Тому призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6\~ЦК України\~та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 цих Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до\~ст. 58 ЦК України\~опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За змістом ч. 1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. ч. 2, 3, 4\~ст. 63 ЦК України\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 4 ст. 67 ЦК України\~та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~299\~ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Крім того, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (стаття 300 ЦПК України). Тож призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Водночас із змісту норм\~ЦК\~та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне рішення та висновок щодо доцільності призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Висновки суду. Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України). Тож беручи до уваги встановлені по справі фактичні обставини, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки з даних проведеної за ухвалою суду експертизи у справі, внаслідок психічного розладу, на який страждає останній, такий не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та відповідно призначення йому опікуна. З огляду на те, що заявник бажає та має можливість бути опікуном над двоюрідним братом [PERSON] , суд вважає вимоги заявника обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим заява [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню. Жодних даних, які б свідчили про наявність перешкод для призначення опікуном заявника суду не надано й в ході судового розгляду не встановлено, а тому заяву слід задовольнити. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України\~рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає [PERSON] , тривалість цього захворювання, суд визначає строк дії цього рішення про визнання [PERSON] недієздатним у два роки. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved