Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що 29 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] від шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] . Подружні відносини не склались, у зв`язку з чим було припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства. 29 липня 2009 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області шлюб було розірвано. На даний час син навчається в 11 класі в загальній школі І-ІІІ ступенів №9 Покровської міської ради Донецької області. Період навчання до 26.06.2025 року. Дитина є особою з інвалідністю, захворювання ДЦП. Наразі син проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Син потребує щорічної реабілітації та проходження лікування, усе це сплачує позивач самостійно. Доходів, які вона отримує недостатньо для самостійного утримання сина. У зв`язку з чим знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач є працездатним, працює та має стабільний дохід. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти у розмірі частини від усіх видів його прибутку в місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви і до кінця навчання, тобто до 26.06.2025 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від цивільну справу № 208/13108/24 було розподілено судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 24.10.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій зазначила, що проживає у місті Покровськ, не має можливості особисто бути присутньою у залі суду при розгляді даної справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Адвокат Балацький Д.П., який діє в інтересах відповідача [PERSON] подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву. Зазначив, що не заперечує допомагати повнолітньому сину та сплачувати аліменти у розмірі, який не поставить його та його сім`ю разом з іншими неповнолітніми дітьми у скрутне становище та вважає, що цей позов може бути задоволений судом частково виходячи з наступного. Долучені позивачем посвідчення та висновок не є допустимими доказами інвалідності дитини, так як втратили свою чинність. Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати ПРАТ «Метінвест ПВ» № 02/02- 395, № 02/02-396 від 15.11.2024 року заборгованість станом на 30.09.2024 року зі сплати аліментів відсутня, тобто Відповідач постійно сплачував аліменти на користь неповнолітнього сина. Відповідно до виконавчого листа Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2017 року з Відповідача з 16.07.2009 року стягуються аліменти на користь доньки. 12.01.2015 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення про зменшення розміру аліментів та стягнення з Відповідача на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином Відповідач почав сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та на неповнолітню [PERSON] . 01.11.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між Відповідачем та [PERSON] . Потім Відповідач уклав шлюб з [PERSON] . Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Відповідача визнано усиновлювачем [PERSON] , [INFO] . Таким чином на утриманні Відповідача перебували троє неповнолітніх дітей. Дружина Відповідача у власності має квартиру, розташовану у м. Покровську Донецької області, але на теперішній час в даній квартирі проживати разом з сім`єю не може так як в квартирі зруйновано вікна, а у місті де знаходиться квартира офіційно оголошено евакуацію. Після руйнування житла та оголошеної евакуації Відповідач був вимушений змінити місце проживання та орендувати квартиру для проживання разом з сім`єю. Відповідно до довідки від 11.11.2024 року № 7126-5003522617 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи Відповідач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання за вказаною адресою також підтверджується Договором оренди житлового приміщення відповідно до якого плата за оренду квартири, яку Відповідач орендує для проживання разом з родиною складає 7000 (сім тисяч) гривень. Не дивлячись на низький дохід Відповідач весь цей час постійно сплачував аліменти на неповнолітніх дітей, утримував дружину та ще одного неповнолітнього сина від нового шлюбу, але після втрати можливості проживати у власній квартирі Відповідач з урахуванням оренди квартири, зниженням рівня заробітної плати, необхідністю купувати новий одяг, меблі, предмети першої необхідності опинився у скрутному становищі. Його заробітна плата ледь покриває орендну плату за житло в якому він зараз проживає з сім`єю, так як дружина тривалий час не отримує жодних доходів, є безробітною та теж перебуває на повному утриманні Відповідача. Після досягнення повноліття сином [PERSON] дійсно дохід Відповідача може збільшитися на його частину, але це не достатньо для утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] , так як в такому разі повнолітній син [PERSON] буде в більш кращому матеріальному становище ніж неповнолітній [PERSON] , а сам Відповідач взагалі буде на межі виживання. Окрім цього, Відповідач щомісячно несе витрати на оплату житлово- комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів, як його обов`язкові витрати, які він не може не здійснювати. Цінностей та банківських вкладів Відповідач не має. В свою чергу, Позивачем не надано доказів щодо щомісячних витрат, розміру заробітної плати, придбання підручників, зошитів, тощо. Навчання сина [PERSON] відбувається дистанційно, тому Позивач не несе витрати на сплату проїзду, отримання проїзних квитків, сплату на гуртожиток. Окрім цього, Позивач не надала відомостей про наявність у власності нерухомого майна та транспортних засобів. Просить стягнути з нього на користь [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій простить справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №16, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29.07.2009 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частину усіх видів заробітку. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 22.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 154, після чого дружина взяла прізвище « [PERSON] ». Відповідно до довідки ЗОШ №9 м. Покровська №1058 від 23.08.2024 року, [PERSON] дійсно навчається до 26.06.2025 року в 11-В класі в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №9 Покровської міської ради Донецької області. Навчання здійснюється онлайн. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого УСЗН Покровської міської ради Донецької області, державна соціальна допомога на інваліда з дитинства до 18 років призначена [PERSON] , 2006 р.н., законний представник - [PERSON] , 1989 р.н. Згідно до медичного висновку про дитину інваліда віком до 18 років від 28.11.2022 року, [PERSON] , [INFO] , встановлено захворювання ДЦП. Відповідно до виконавчого листа Красноармійського району Донецької області від 09.11.2017 року №235/4876/17, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів його заробітку. Згідно до довідки Покровського відділу ДВС у Покровському районі Донецької області №1927-25218 від 15.11.2024 року, згідно звіту про здійснення відрахування та виплати ПРАТ «МетінвестПВ» №02/02-395, №02/02-396 від 15.11.2024 року заборгованість станом на 30.09.2024 року зі сплати аліментів відсутня. Згідно із довідки про доходи ПРАТ «МетінвестПВ», дохід [PERSON] за період з 01.05.2024 року по 31.10.2024 року склав 161553,16 грн. 21.08.2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди житлового приміщення, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , плата за оренду квартири в розмірі 7000,00 грн. 10.01.2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 5. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2023 року [PERSON] визнано усиновлювачем малолітнього [PERSON] , [INFO] . У відповідності до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч.1, ч. 2ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши перевірені в ході розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вже наголошувалось вище, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання, суд враховує обставини, визначені вст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг. Згідно із ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Відповідний висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №691/926/20. Судом встановлено, що окрім повнолітнього сина, який є особою з інвалідністю, від шлюбу з позивачем, у відповідача також є ще малолітня донька [PERSON] , [INFO] , щодо якої у відповідача теж наявний обов`язок з утримання та забезпечення матеріальних потреб. Крім того, у відповідача на утриманні знаходиться дружина [PERSON] , та усиновлена відповідачем дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом із сім`єю мешкають в орендованій квартирі. Але, відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у ромірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання. Судом враховано, що [PERSON] є особою з інвалідністю, захворювання ДЦП, потребує лікування та реабілітації. Проте, позивачем не надано доказів щодо суми витрат на лікування та реабілітації, інших витрат на дитину. З огляду на вказане, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на час його навчання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до закінчення ним навчання. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211, 20 грн. На підставі та

Outcome: partial