Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У січні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні (особовий рахунок [NUMBER] ), як одержувач пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним Управлінням розглянуто пенсійну справу відповідача (особовий рахунок [NUMBER] ) та Рішенням №1710 від 12.05.2023 року встановлено суму переплати у розмірі 200 грн. 00 коп. за період з 01.03.2023 року по 30.04.2023 року. Сума переплати пенсії виникла у зв`язку з безпідставно встановленою доплатою при проведенні масового перерахунку пенсії передбачену постановою КМУ від 24.02.2023 року №168. В результаті масового перерахунку «Індексації заробітку», в складових пенсійної виплати була доплата у розмірі 100 грн. на місяць. Зазначена доплата встановлена не коректно з 01.03.2023 року. Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з масовим перерахунком пенсії згідно постанови КМУ від 24.04.2023 року Головним управлінням прийнято рішення від 12.05.2023 №1710 про прийняття суми переплати пенсії [PERSON] на облік в травні 2023 року. Згідно розрахунку боргу сума переплати пенсії [PERSON] за період з 01.03.2023 року по 30.04.2023 року становить 200 грн.00 коп. Відповідачем було отримано надміру нараховані суми пенсійної виплати в розмірі 200 грн.00 коп., які підлягають поверненню. Протоколом перерахунку за період 01.03.2023 року по 30.04.2023 року обраховано суму боргу відповідача, яка становить 200 грн. 00 коп. Про необхідність відшкодування якої відповідача повідомлено листом від 18.05.2023 року №1500-0504-8/61469. Також цим листом відповідача повідомлено про способи добровільного погашення заборгованості. Таким чином, виникла переплата пенсії у розмірі 200 грн. 00 коп. за період з 01.03.2023 року по 30.04.2023 року. Ухвалою суду від 24.01.2025 року було відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами. Вказана ухвала судді була направлена на адресу відповідача та повернута з позначкою «вручено 24.02.2025 року», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та є належним повідомленням. Представник позивача повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами Правління, наказами Фонду, а також Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до п. 7 Положення Пенсійний фонд України виконує функції безпосередньо та через створені у встановленому порядку його територіальні управління. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використовування засобів, що знаходяться в його управлінні. Реалізація нормативних розпоряджень і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених джерел прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду, згідно конкретним напрямам витратної частини бюджету Пенсійного фону України. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі Головне управління), є органом державної виконавчої влади і уповноважений державою на реалізацію державної політики в сфері забезпечення збору страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідно до ст. 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. З пенсії може бути відраховано не більше як 20 відсотків пенсії. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено: особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України (зокрема ст.ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно ст. 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія. Згідно з ч. 3. ст. 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому ст. 28 цього Закону та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду, такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні (особовий рахунок [NUMBER] ), як одержувач пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним Управлінням розглянувши пенсійну справу відповідача Рішенням №1710 від 12.05.2023 року встановлено суму переплати у розмірі 200 грн. 00 коп. за період з 01.03.2023 року по 30.04.2024 року (а.с.16). Сума переплати пенсії виникла у зв`язку з безпідставно встановленою доплатою при проведенні масового перерахунку пенсії передбачену постановою КМУ від 24.02.2023 року №168. В результаті масового перерахунку «Індексації заробітку», в складових пенсійної виплати була доплата у розмірі 100 грн. на місяць. Зазначена доплата встановлена не коректно з 01.03.2023 року. Згідно розрахунку боргу сума переплати пенсії [PERSON] за період з 01.03.2023 по 30.04.2023 становить 200 грн.00 коп. (а.с. 15). Про необхідність відшкодування суми переплати відповідача повідомлено листом від 18.05.2023 року №1500-0504-8/61469 (а.с.14). Також, цим листом відповідача повідомлено про способи добровільного погашення заборгованості. Позивачем вказано, що рахункова помилка виникла у зв`язку з безпідставно встановленою доплатою при проведенні масового перерахунку пенсії передбачену постановою КМУ від 24.02.2023 року №168. Таким чином, позивачем відповідачу надміру виплачена сума пенсії у розмірі 200 грн. 00 коп. за період з 01.03.2023 року по 30.04.2023 року, яка повинна бути повернута Головному управлінню ПФУ в Одеській області. Отже, кошти в розмірі 200 грн. 00 коп. на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем, як такі, що набуті без достатньої правової підстави в результаті рахункової помилки. Досудове врегулювання спору здійснювалось шляхом направлення відповідачу листа від 18.05.2023 року №1500-0504-8/61469, однак відповідач їх ігнорує, відмовляється погашати заборгованість. Згідно із ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved