Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 26.06.2024 року засобом поштового зв`язку ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №75227389 від 17.06.2021 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75227389 від 17.06.2021 року на суму 15000,00 грн., строк користування кредитом 30 днів з 17.06.2021 року, термін повернення кредиту 17.07.2021. Зазначає, що відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаними договором не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості у сумі 39\~278,23 грн., витрат зі сплати судового збору в розмірі 3\~028,00 та витрат на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн. Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви (клопотання) учасників справи. 08.01.2025 представник позивача подав заяву про розгляду справи у відсутності сторони позивача, а 06.02.2025 заяву про відкладення розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області /в складі судді Лемак О.В./ 15.07.2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2024 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області\~\~Голяну О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в складі судді Голяни О.В. від 14.07.2024 року постановлено прийняти до свого провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.01.2025 року визнано явку представника позивача в судове засідання обов`язковою. Пояснення осіб, що з`явилися, в судовому засіданні Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у такому. Пояснив, що відсотки за користування кредитними коштами за договором № 75227389 від 17.06.2021 нараховані позичальнику [PERSON] за період з 17.06.2021 по 08.11.2021 умов розділу 6 Правил надання готівкових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Оскільки відповідач була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК)), в судове засідання повторно не з`явилась без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК. Фактичні обставини справи, встановлені Судом. 17.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75227389, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики становить 15 000 грн, строк позики 30 днів, дата повернення позики (останній день) 17.07.2021, процентна ставка (базова/день) - 1,99% (фіксована), знижена процентна ставка/день - 0,70% (застосовується відповідно до умов Програми лояльності), процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) - 2.70% за день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08 %, орієнтовна загальна вартість позики становить 18 134,25 грн. В п.5.2 договору зазначено, що позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті\~https://mycredit.ua/ua/documents-licensel, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою («пролонгація» або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до п. 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Згідно з Додатком № 1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 75227389 від 17.06.2021 загальна вартість кредиту становить 18 134,25 грн, яка складається із суми кредиту за договором 15000,00 грн. та процентів за користування кредитом в розмірі 3134,25 грн. Фінансова установа зобов`язання за договором від 17.06.2021 виконала та зарахувала на банківську картку [PERSON] грошові кошти в сумі 15 000 грн, що підтверджується повідомленням директора ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» № 22/05-2024-4/ТНПП. За договором факторингу № 30-12/2021 від 30.12.2021 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило шляхом продажу ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників кількістю 3833 осіб. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30-12/2021 від 30.12.2021 TOB «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 75227389 у розмірі 38771,07 грн, з яких: 15 000 грн - сума наданої позики, 23771,07 грн - сума заборгованості за процентами. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні йому права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача [PERSON] за договором № 75227389 у розмірі 39\~278.23 грн, з яких: 15 000 грн - сума позики, 23\~771,07 грн - сума заборгованості за процентами, 507,16 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно статті 625 ЦК України. Оцінка Суду. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Також відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір №75227389\~від 17.06.2021\~рокупідписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію позикодавця та уклав кредитний договір шляхом введення одноразових ідентифікаторів. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1, 2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, позивач визначив розмір заборгованості, яка утворилася, на загальну суму розмірі 39\~278,23 грн, з яких: 15000,00 грн., заборгованість за тілом кредиту; 23771,07 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 438,12 грн. інфляційні збитки, 69,04 грн нараховані 3% річних. Разом з тим, за умовами договору про надання позики\~ №75227389\~від 17.06.2021,укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було передбачено надання кредиту в розмірі 15 000 грн. строком на 30 днів, тобто до 17.07.2021. Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за ст. 1048 ЦК України за 30 днів по 17.07.2021, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, становить 3134,25 грн та підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту, наданою до суду разом з позовом стороною позивача. З наданого розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач не здійснював погашення сум за наданим кредитом, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості відповідача перед банком. Підписанням договору позики позичальниця підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Так, відповідно до п. 5 договору позики №75227389 від 17.06.2021 підписанням цього договору позичальниця підтвердила, що вона до моменту підписання договору вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті (надалі Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, їй зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Таким чином, хоч у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. В той же час, як убачається із наявного у справі розрахунку, позивачем нараховані проценти за користуванням кредитом за 145 календарних днів за період з 17.06.2021 по 8.11.2021. Відтак, сума заборгованості за процентами має становити 3134,25 грн. (104,48 грн. % * 30 днів) за період з 16.07.2021 по 17.07.2021 та 26\~895 грн (298.5 грн. % * 90 днів), всього 29\~999,25 грн. Вказана сума має бути зменшена на 18795,03 грн, оскільки ця сума була сплачена відповідачкою в рахунок погашення процентів. Відтак заборгованість по процентам складає 11\~204,22 грн. У зв`язку з цим, сума боргу з урахуванням заборгованості за тілом кредиту складає 26\~204,22 грн. (11\~204,22 грн.+15000,00 грн.) Враховуючи наведене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у сумі 26 711.38 грн., з яких: 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11\~204,22 грн заборгованість за нарахованими процентами, 438,12 грн. інфляційні збитки, 69.04 грн нараховані 3% річних. Розподіл судових витрат між сторонами За\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивач сплатив 3028,00 грн. судового позовних збору. При цьому, по справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 39\~278,23 грн., з яких було задоволено вимог на загальну суму 26711,38 грн., а тому у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 2 059 грн. 20 коп. (одна тисяча вісімсот вісімнадцять гривень 27 копійок) (3028х 26\~711,38 / 39\~278,23 = 2\~059,20) судового збору. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial