Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції позивача та відповідача. Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Санфорд Капітал»звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.04.2019 між ПАТ «Ідея Банк» (далі - Банк), відповідачем та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» укладений договір кредиту та страхування № Z75.21782.005124323, що є змішаним договором. Відповідно до умов вказаного договору позичальник акцептував Публічну пропозицію Банку про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою Договору кредиту та страхування. Договір в частині Споживчого кредиту є укладеним з дня прийняття позичальником пропозиції щодо його укладення, підписанням та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Договір кредиту та страхування був підписаний позичальником власноручно. Банк надав відповідачу кредит на власні потреби в сумі 18000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 2482,76 грн, а позивальник зобов`язувався повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком. Строк кредитування становить 36 місяців і датою повернення кредиту є 08.04.2022 року. Річна змінювана процентна ставка за умовами договору становила 9,99 % річних і в подальшому не змінювалась. При укладенні кредитного договору банком була доведена до відома позивальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом позивальника під текстом Договору, а також під текстом Паспорту споживчого кредиту. Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 18000,00,00 грн, з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ТДВ "Страхова Копманія "АХА Страхування життя" страховий платіж від імені позивальника в сумі 2482,76 грн. У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Станом на 08.04.2022 заборгованість відповідача перед Банком склала 19796,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 14911,57 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 4885,05 гривень. Станом на 16.11.2023 року розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився. 16.11.2023 між Банком та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладений договір факторингу № 16/11-23. Після чого ТОВ «ФК «СОНАТІ» набуло право вимоги, зокрема і до відповідача за вказаним кредитним договором. 29.12.2023 ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклало з позивачем договір факторингу № 29/12-23, після чого позивач набув право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості, зокрема відповідача за вказаним кредитним договором. При цьому позивач та ТОВ «ФК «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. За таких обставин, посилаючись на приписи законодавства, практику Верховного Суду позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 19796,62 грн, що складається із заборгованості за основним боргом в сумі 14911,57 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 4885,05 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме: зі сплати судового збору в сумі 2422,40 гривень; на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку; на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200,00 грн. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 09.01.2025 представник позивача - адвокат Маслюженко Микола Павлович, в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» через систему «Електронний Суд» скерував до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в електронній формі позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. 36, 37 ЦПК України, того ж дня було визначено головуючу суддю Шарую Л.О. та передано їй дану справу. Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарої Л.О. від 16.01.2025 позовну заяву ТОВ «Санфорд Капітал»до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання цієї ухвали. 20 січня 2025 року через систему «Електронний Суд» до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просив розглянути справу у спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач у судове засіданняне з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань до суду не направив, причини його неявки в судове засідання суду не відомі. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 08.04.2019 між Акціонерним товариством "Ідея Банк", відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" уладено договір кредиту та страхування № Z75.21782.005124323. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 18000,00,00 грн, з яких витрати на страховий платіж склали 2482,76 грн. Процентна ставка, на день укладення кредитного договору становила 9,99 % річних. Строк кредитування складає 36 місяців, датою повернення кредиту є 08.04.2022 (а.с. 43). Відповідно до п. 4, 6 договору сторони дійшли згоди про те, що в додатку № 1, що є невідємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсотекової ставки; графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за договором. Всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані договором, регулюються договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО) (а.с. 44-61), який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в договорі, і є невідємною частиною договору та чинна редакція якого розміщена на сайті банку: www.ideabank.ua. Згідно з п. 9.1. ДКБОФО банк надає позичальнику споживчий кредит на підставі цього Договору та Договору кредиту, укладеного з Позичальником (надалі - Договір кредиту). Умови Договору кредиту в сукупності з умовами цього Договору визначають цілісні умови кредитування Позичальника, передбачені Законом України «Про споживче кредитування». У разі виявлення суперечностей між нормами Договору кредиту та цього Договору застосовуються норми Договору кредиту. За змістом п. 9.12., 9.13., 9.27., 9.31. ДКБОФО визначено, що Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту. Графік Позичальника за Договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною Договору кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за Договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим Договором або законом. Банк може припинити нарахування процентівта/або інших нарахувань, передбачених умовами Договору кредиту, а також неустойки (штрафу, пені) з моменту звернення Банку до Позичальника із вимогою про дострокове виконання кредитних зобов`язань, в разі невиконання Позичальником кредитних зобов`язань у строк, передбачений законодавством. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути заборгованість за Договором, сплатити неустойку (штрафи, пені) та відшкодувати завдані Банку збитки. Цей Договір в частині Споживчого кредиту є укладеним з дня прийняття Позичальником пропозиції щодо укладення даного Договору, підписанням Позичальником Договору кредиту та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за Договором кредит. У разі, якщо Договором кредиту передбачено страхування життя Позичальника, то таке страхування здійснюється відповідно до правил добровільного страхування, затверджених страховиком та зареєстрованих в Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг. Позичальник підтверджує, що він до набуття прав та обов`язків страхувальника в повній мірі ознайомлений із такими правилами добровільного страхування, згодний з ними, а самі правила не потребують додаткового тлумачення. При цьому: страховиком є страхова компанія, яка акредитована в Банком та якій Позичальник запропонував встановити відносини добровільного страхування життя; страхувальником/застрахованою особою є Позичальник; вигодонабувачем є Банк; предметом відносин страхування є майнові інтереси Позичальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з його життям; страхові випадки вказуються в Договорі кредиту; умови здійснення страхових виплат, підстави для відмови у здійснення страхових виплат, порядок зміни умов і припинення страхування, права, обов`язки та відповідальність сторін встановлюються та регулюються відповідно до правил добровільного особистого страхування від нещасних випадків, фінансових ризиків, затвердженими відповідним страховиком та зареєстрованими в Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг; страховий платіж сплачується Позичальником на підставі укладеного договору страхування в день надання Кредиту. Позичальник доручає, а Банк бере на себе зобов`язання сплатити за рахунок наданого Кредиту та від імені Позичальника страховий платіж за таким договором страхування в день надання Кредиту. Кредитор за дорученням Позичальника направляє страхові виплати, за їх наявності, на погашення наявної заборгованості за Договором кредиту та даним Договором. Крім того, 08.04.2019 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, який є додатком № 1 до договору кредиту та страхування (а.с. 63). Так, п. 5 паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Загальна вартість кредиту складає 39636,56 грн. Матеріали справи містять докази видачі відповідачу АТ «Ідея\~Банк» кредитних коштів у розмірі 18000,00 грн, а саме копії ордерів-розпорядження № 1, 2 від 08.04.2019 (а.с. 62). 16.11.2023\~між АТ\~«Ідея Банк»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «СОНАТІ»\~був укладений\~договір факторингу\~№ 16/11-23, за умовами якого зазначеного договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток № 2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток № 1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток № 3) клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з платіжними інструкціями № 566 від 17.10.2023 на суму 200000,00 грн та № 608 від 17.11.2023 на суму 2795777,00 грн (а.с. 16), фактор виконав свої зобов`язання перед клієнтом за договором факторингу № 16/11-23. Крім того, фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача за кредитним договором № Z75.21782.005124323 від 08.04.2019 (а.с. 14-15). Судом досліджено виписку по рахунку відповідача за період з 08.04.2019 по 16.11.2023, складену 16.11.2023 АТ «Ідея Банк» (а.с. 41-42). Відповідно до\~довідки-розрахунку\~заборгованості за кредитним договором № Z75.21782.005124323 від 08.04.2019, наданої АТ «Ідея\~Банк», заборгованість відповідача становить 40237,65 грн, яка складається із: заборгованості за основним боргом - 14911,57 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 4885,05 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 20441,03 грн; (а.с. 40). Надалі ТОВ «ФК «СОНАТІ» 29.12.2023 уклало з позивачем договір факторингу № 29/12-23 (а.с. 17-23). Відповідно до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № Z75.21782.005124323 від 08.04.2019, що підтверджується витягом з друкованого реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу (а.с. 29). Судом досліджені платіжні інструкції, відповідно до яких позивач перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «ФК «СОНАТІ» грошові кошти на підставі договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 (а.с. 26, 27, 28). Отже, АТ «Ідея\~Банк» належним чином виконало умови кредитного договору № Z75.21782.005124323 від 08.04.2019 та перерахувало відповідачу кошти в обумовленому розмірі на його рахунок. Натомість, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 40237,65 грн. Доказів погашення відповідачем указаної заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. При цьому позивачем визначено до стягнення з відповідача, згідно з позовною заявою грошових коштів у розмірі 19796,62 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 14911,57 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 4885,05 гривень (а.с. 1-6). Застосовані норми права. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Статтею ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Висновки суду. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності вказаного кредитного договору, він недійсним не визнаний. Отже, обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову, відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно у повній мірі не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості не надано. Згідно зі ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З огляду на те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором кредиту та страхування щодо повернення коштів та сплати відсотків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. При поданні позову, позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 75). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. Так,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що 01.04.2024\~між позивачем та адвокатським об`єднанням "Альянс ДЛС" укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04 (а.с. 30-33). За умовами вказаного договору сторони узгодили наступні додатки до нього, а саме: додаток № 1 форма "реєстру боржників" (а.с. 34); додаток № 2 "вартість послуг (прейскурант)" (а.с. 34 на звороті); додаток № 3 форма "акту приймання-передачі наданої правничої допомоги" (а.с. 35). Відповідно до "реєстру боржників" від 13.05.2024 (а.с. 36) позивач та адвокатське об`єднання "Альянс ДЛС", в особі керуючого партнера Маслюженка Миколи Павловича, уклали цей реєстр боржників до договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.01.2024, а саме адвокатське об`єднання "Альянс ДЛС" отримало в роботу даний реєстр щодо боржника - [PERSON] за кредитним договором № Z75.21782.005124323 від 08.04.2019 на загальну суму заборгованості - 40237,65 грн. До позовної заяви долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Маслюженка М.П. (а.с. 39), а також ордер на надання правничої допомоги від 19.08.2024 (а.с. 38). Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомогу № 2 від 10.06.2024 позивач та адвокатське об`єднання "Альянс ДЛС", в особі керуючого партнера Маслюженка М.П., погодили правничу допомогу загальною вартістю 7200,00 грн (а.с. 37). Ураховуючи викладене, а також те, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, вони підлягають покладенню на користь відповідача. Водночас, судом не вирішувалося питання щодо витрат понесених на оплату послуг поштового зв`язку, оскільки представником позивача не конкретизовано, яка саме сума підлягає до стягнення. Покликаючись на положення статей 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

Outcome: approved