Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Глєбова Глєба Валерійовича звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про захист прав споживача. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 30 серпня 2024 року. 11 вересня 2024 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 28\~591 грн 16 коп, безпідставно набуті на підставі виконавчого напису, який рішенням суду від 27 червня 2024 року у справі № 185/1884/24 був визнаний таким, що не підлягає виконанню, матеріальні збитки у розмірі 3359 грн 12 коп, моральну шкоду у розмірі 4000 грн. 23 жовтня 2024 року надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи: Київський обласний державний нотаріальний архів, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про захист прав споживача. 25 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи: Київський обласний державний нотаріальний архів, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про захист прав споживача. Призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками доставлені відповідачу до електронного кабінету 25 жовтня 2024 року. Відзиву на позов у встановлений судом строк не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року у справі № 185/1884/24 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за номером № 3454, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором № 006-03537-130513 від 13 травня 2013 року. Рішення набрало законної сили 30 липня 2024 року. Реєстраційний номер рішення у ЄДРСР 120709063. Приватним виконавцем здійснювалося виконавче провадження № 60054570 з примусового виконання виконавчого напису № 3454, вчиненого 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом\~БРНО Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною. 18 квітня 2024 року виконавче провадження було закінчено у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі. (а.с.9-10) Стягувач за виконавчим написом - Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», ідентифікаційний код 37616221, на теперішній час змінив назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс». З копій матеріалів виконавчого провадження № 60054570 видно, що з [PERSON] на користь відповідача стягнуто за виконавчим написом нотаріуса заборгованість за кредитним договором у розмірі 28\~591 грн 16 коп. Витрати виконавчого провадження складають 500 грн, основна винагорода виконавця 2859 грн 12 коп. (а.с.14-15) Главою 83 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, зокрема згідно статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття\~ або збереження майна без достатніх правових підстав, містить такі елементи: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). \~ Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути\~ скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). \~ Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає\~ виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове\~ виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. \~ Факт визнання\~ виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів.\~ При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед\~ відповідачем за кредитним договором можуть бути предметом окремого\~ судового розгляду. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20. Оскільки виконавчий напис, на виконання якого стягнуті з позивача та отримані відповідачем грошові кошти у розмірі 28 591 грн 16 коп, не підлягає виконанню, ці кошти є безпідставно набутими відповідачем і підлягають поверненню позивачу. Крім того позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 3359 грн 12 коп, завдані внаслідок неправомірних дій та моральну шкоду у розмірі 4000 грн. З матеріалів справи видно, що матеріальні збитки у розмірі 3359 грн 12 коп складаються з основної винагороди приватного виконавця 2859 грн 12 коп та витрат виконавчого провадження 500 грн. Отже ці витрати стягнуті з позивача приватним виконавцем при виконанні виконавчого напису нотаріуса. Будь-яких даних про неправомірні дії відповідача матеріали справи не містять, звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису не є неправомірною дією. Визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не свідчить про неправомірні дії стягувача, оскільки рішення про вчинення виконавчого напису приймав нотаріус. Тому суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків у розмірі 3359 грн 12 коп та моральної шкоди у розмірі 4000 грн. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви згідно з частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому у зв`язку із задоволенням позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» станом на день звернення позивача до суду з урахуванням понижуючого коефіцієнту за подання заяви в електронній формі (968 грн 96 коп).

Outcome: partial