Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

До суду 28.11.2024 надійшов у електронній формі позов [PERSON] , поданий у її інтересах адвокатом Сердечнюк М.В., до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Представник зазначає у позові, що позивачка 10.07.2018 зареєструвала шлюб із відповідачем у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, у шлюбі народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Однак, спільне життя між сторонами не склалося і вони припинили спільне проживання. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2023 шлюб сторін було розірвано. Дитина фактично проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю в місті Могилів-Подільський Вінницької області, відвідує дитячий садочок № 2 міста Могилів-Подільського, а також те, що позивач має власне житло і бажає зареєструвати дитину за її місцем проживання, вона звернулася до виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання дитини [PERSON] . Однак, у реєстрації місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця реєстрації дитини позивачу було відмовлено на підставі п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022 та ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні. Також, позивач отримала роз`яснення, що зняти з реєстрації та зареєструвати нове місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків здійснюється лише за письмовою згодою другого із батьків. Позивач неодноразово, протягом кількох місяців, зверталася до відповідача з проханням надати письмовий дозвіл на реєстрацію сина за адресою [ADDRESS] , однак відповідач відмовився надати зазначений дозвіл. У зв`язку з тим, що виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради відмовляється реєструвати [PERSON] за місцем реєстрації позивачки без згоди відповідача, який не надає згоди на реєстрацію місця проживання сина за фактичним постійним місцем проживання дитини, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду. Реєстрація місця проживання дитини за фактичним місцем проживання не буде порушувати житлові права дитини. Покликаючись на ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрацію місця проживання в Україні», позивач просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітнього [PERSON] за адресою [ADDRESS] , без згоди батька дитини - [PERSON] . Ухвалою від 03.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 15.01.2025, коли було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.02.2025, у зв`язку із неявкою відповідача відкладено на 10.03.2025. Представник позивача Сердечнюк М.В. подала до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений. Представник третьої особи - органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Могилів-Подільської міської ради до суду жодного разу не з`явився, по суті справи не висловився, повідомлений шляхом направлення повісток на електронну адресу. Згідно з п.п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України через неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.05.2019 Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] народився [INFO] , про що 07.05.2019 складено відповідний актовий запис за № 1099, батьками дитини є [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2023 у справі № 138/587/23, яке набрало законної сили 01.08.2023, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10.07.2018 у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. У рішенні констатовано наявність у сторін спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. [PERSON] як і її малолітній син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру Могилів-Подільської територіальної громади за № 2024/011858917 від 01.10.2024 та за № 2024/002803967 від 20.03.2024 відповідно. Фактичне ж місце проживання позивачки та її дитини відповідно до довідки за № 8 від 08.10.2024, виданої головою ОСББ «Приладобудівний 13», - [ADDRESS] . З метою реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] за адресою [ADDRESS] , позивачка звернулась із заявою встановленої форми до виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради, однак їй відмовлено у зв`язку із відсутністю згоди батька дитини на таку реєстрацію. Судом на підставі ч. 2 ст. 13 ЦПК України для захисту інтересів малолітньої особи з власної ініціативи, позаяк такі відомості не надано позивачем, отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої квартира за адресою [ADDRESS] перебуває у власності позивачки [PERSON] . Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Частиною 4 статті 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрацію місця проживання в Україні», декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Пунктом 16 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022, визначено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Відповідно до п. 17 вказаного Порядку, згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Як передбачено п. 33 Порядку, подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Норма аналогічного змісту міститься і у ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. За таких обставин, судом встановлено, що спір виник у зв`язку із бажанням матері зареєструвати місце проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , а саме за місцем її фактичного проживання та місцем фактичного проживання дитини, але згоду батька на це отримати не виявилось можливим, що порушує права та інтереси дитини. Батько дитини зареєстрований за адресою, відмінною від чинного місця реєстрації дитини, є мешканцем іншої області, тому відсутні відомості щодо можливого порушення його прав чи інтересів у зв`язку із зміною адреси реєстрації дитини з села Карпівка Могилів-Подільського району Вінницької області на м. Могилів-Подільський. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачкою надано суду докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав. Тому справа розглянута на підставі доказів, що містяться у справі, за результатами чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачкою відповідно до її клопотання, висловленого у позовній заяві.

Outcome: approved