Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

05 лютого 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ТОВ "Фінансова компанія "Процент" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові\~зазначено, що 02 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем в електронній формі було укладено договір №6503, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова\~компанія "Процент" надала позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до положень договору сума кредиту складає 6000.00 гривень, процентна ставка за користування кредитом 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, а строк кредиту складає 365 днів. Позивач виконав умови договору перерахувавши відповідачу грошові кошти, однак останній зобов`язань за договором не виконав, грошові кошти та відсотки за їх користування сплатив не в повному обсязі. Загальний розмір заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, станом на 07 січня 2025 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 42975,00 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова\~компанія "Процент" заборгованість за процентами за договором № 6503 від 02 лютого 2024 року, за період з 23 березня 2024 року до 07 січня 2025 року, в розмірі 42975,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору, у розмірі 2422,40 грн. та правову допомогу, у розмірі 10000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та відповідачем в електронній формі, згідно ЗУ «Про електронну комерцію», було укладено кредитний договір № 6503, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в розмірі 6000,00 грн., строком на 365 днів, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування грошовими коштами. Вказаний договір підписано одноразовим ідентифікатором 137162 (а.с.20-33). Невід`ємною частиною вказаного договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с.47-63). ТОВ «ФК «Процент» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, про що свідчить квитанція про перерахування грошових коштів від 02 лютого 2024 року та виписка з особового рахунку відповідача, відкритого в АТ «ПУМБ», однак останній не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 48975,00 грн. (а.с.34,110-117). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу станом на 07 січня 2025 року нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, у розмірі 48975,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 42975,00 грн. заборгованість за відсотками, з яких позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість за відсотками, в розмірі 42975,00 (а.с.35-43). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно\~до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Частина 1\~ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розрахувався за отримані грошові кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 23 березня 2024 року до 07 січня 2025 року, в розмірі 42975,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,4 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 10000,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03 червня 2024 року, укладеного з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , акт приймання-передачі наданих послуг №7 до вказаного договору від 27 листопада 2024 року, платіжну інструкцію про сплату коштів за надання правничої допомоги від 29 листопада 2024 року та витяг з реєстру №1 до вказаного акту приймання-передачі від 27 листопада 2024 року, в якому зазначено про надані послуги позивачу за позовом до [PERSON] : підготовка позовної заяви та клопотання про витребування доказів 9000,00 грн., складання адвокатського запиту про витребування доказів 1000,00 грн. (а.с.81-90). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 10000,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача лише 3000,00 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: approved