Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Представник позивача, посилаючись на те, що: -26 листопада 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір №148/07; -на забезпечення виконання даного зобов`язання між позивачем та відповідачем 26 листопада 2007 року був укладений договір іпотеки /без оформлення заставної/ за №148/07-01, посвідчений приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Король Н.І. та зареєстрованим в реєстрі за №5505; -згідно п.2.1. цього Договору: предметом іпотеки є: а) житловий будинок [ADDRESS] . б)земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок, площею 0,0258га, кадастровий номер 2110800000:01:034:0048, надана для обслуговування житлового будинку, на вказані об`єкти нерухомого майна нотаріусом були накладені відповідні заборони до припинення дії договору іпотеки; -додатковим договором №1 від 10 лютого 2012 року до договору іпотеки від 26 листопада 2007 року за №148/07-01 та додатковим договором №2 до договору іпотеки від 17 травня 2012 року за №148/07-01 до нього вносились зміни, що обумовлені внесенням змін до кредитного договору від 26 листопада 2007 року за №148/07 та необхідністю дооформлення документів позивачем [PERSON] на право власності на майно; -позивач [PERSON] є власником нерухомого майна, що передано в іпотеку, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; -2 квітня 2020 року відповідачем ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» поданий позов до суду про стягнення кредитної заборгованості з позивача [PERSON] за цим кредитним договором, що обумовлений порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №148/07 від 26 листопада 2007 року; -рішенням Хустського районного суду від 6 грудня 2023 року у справі №309/796/20 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково: визначено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №148/07 від 26 листопада 2007 року із змінами та доповненнями до нього у розмірі 66239грн.82коп., яка складається з: 30700грн.84коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 17486грн.12коп. - прострочена заборгованість по відсотках; 11820грн.33коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 6232грн.53коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків в межах строку позовної давності; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 08.01.2024; -з метою погашення заборгованості, визначеною рішенням Хустського районного суду та з метою зняття заборон /обтяжень/ на нерухоме майно, позивач в добровільному порядку здійснив оплату боргу, що підтверджується: квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №68488270 від 1 лютого 2024 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №11601_24 від 1 лютого 2024 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №11601_23 від 1 лютого 2024 року; -крім цього позивачем була подана заява від 7 лютого 2024 року, в якій він просив враховуючи сплату ним суми боргу, визначену рішенням Хустського районного суду у справі №309/796/20, просив видати довідку про відсутність заборгованості перед банком та зняти заборони на його нерухоме майно; -незважаючи на те, що кредитної заборгованості перед банком немає, банком не було вчинено дій щодо припинення іпотеки в зв`язку з повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, що створює перешкоди в розпорядженні належними житловим будинком та земельною ділянкою. Державна реєстрація припинення цієї іпотеки не проведена та не знято заборони відчуження з предмета іпотеки, хоча згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Банк не вживає заходів для здійснення державної реєстрації припинення іпотеки відповідно ст.4 Закону; -на день звернення до суду на майно позивача накладено заборони (обтяження) а саме: реєстраційні номера обтяжень №6101557, 6101671 та іпотеку за номером 6101784, згідно договору іпотеки, що підтверджується інформаційними довідками: 371060643, 371061668 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого. Внаслідок вказаних протиправних дій позивач в тому числі не може прописати в своєму помешканні свою онучку [PERSON] , звернувся з позовом до суду та просить: визнати припинено іпотеку за іпотечним договором №148/07-01 від 26 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Король Н.І. та зареєстрованим в реєстрі за №5505, такою, що припинена; припинити обтяження майна, що були накладені за іпотечним договором та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Відповідач ПАТ АБ «Укргазбанк» подав відзив на позовну заяву /а.с.49-50/, в якому, посилаючись на те, що: -рішенням Хустського районного суду у цивільній справі №309/796/20 від 06.12.2023, яке набуло законної сили 08.01.2024, заявлені Банком позовні вимоги у розмірі 72103грн.12коп. суд задовольнив частково та стягнув у солідарному порядку з позивача [PERSON] та другого відповідача у тій справі [PERSON] заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 66239грн.82коп.; -позов до суду Банком було подано 30.03.2020 з наданням суду розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 13 лютого 2020 року; водночас Банк погодився з вказаним рішенням суду та не оскаржував його; 01.02.2024 [PERSON] дійсно погасив зазначену у рішенні суду заборгованість та понесені Банком судові витрати; -однак, у поданому до суду позові [PERSON] не доводить до відома суду той факт, що встановлена судом сума заборгованості за цим кредитним договором мала місце ще з 29 листопада 2019 року, тобто, станом на день спливу терміну кредитного договору; -таким чином, на протязі від 29 листопада 2019 року і до 1 лютого 2024 року [PERSON] , всупереч умовам кредитного договору, не виконував свої зобов`язання за кредитним договором та не погашав наявну кредитну заборгованість, чим спричинив Банку збитки; -тому на кредитні правовідносини між Банком та [PERSON] , що виникли на підставі кредитного договору №148/07 від 26.11.2007, поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України; -Банк 19 березня 2024 року змушений був звернутися до Хустського районного суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №148/07 від 26 листопада 2007 року з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення згідно рішення суду та 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 /включно/ в розмірі 11146гри.58коп., включаючи 8215грн.28коп. заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 2931грн.30коп. -\~ 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання, що підтверджується наданим до суду розрахунком заборгованості станом на 23.02.2022, тобто, станом до моменту введення на території України військового стану; -з вищенаведеного слідує, що зобов`язання позичальника [PERSON] за кредитним договором №148/07 від 26 листопада 2007 року не можуть вважатися припиненими, як і не може вважатися припиненою іпотека за договором іпотеки №148/07 від 26 листопада 2007 року аж до повного погашення заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а тому просив відмовити позивачу [PERSON] у\~ задоволенні позову у повному обсязі. В судових засіданнях 16 вересня 2024 року та 6 листопада 2024 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлений позов підтримали та підтвердили обставини, викладені в ньому. В судове засідання 12 березня 2024 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання /а.с.99/, згідно якого просив розглянути справу в його відсутність та в відсутність позивача. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені в відзиві на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позову. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження/, у справі не проводилися. Суд, вислухавши думки позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках /ч.1 ст.13 ЦПК України/. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» /далі Банк/ та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір №148/07, згідно якого Банк надав позивачу кредит у сумі 18000 доларів США на строк з 26 листопада 2007 року по 25 листопада 2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних /а.с.14-16/. До кредитного договору №148/07 сторонами внесено зміни згідно додаткових угод №01 від 10 лютого 2012 року та №02 від 17 травня 2012 року /а.с.17-21/. Також між Банком та [PERSON] 26 листопада 2007 року був укладений договір іпотеки (без оформлення заставної) за №148/07-01, посвідчений приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Король Н.І. та зареєстрований в реєстрі за №5505 /а.с.22-25/. Відповідно до цього договору іпотеки, а саме - п.1.1. він забезпечує всі вимоги ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЯ, які випливають з кредитного договору №148/07 від 26 листопада 2007 року, (а також будь-якими додатковими угодами до нього) укладеного між ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЕМ та ІПОТЕКОДАВЦЕМ (ПОЗИЧАЛЬНИКОМ), за умовами якого ІПОТЕКОДАВЕЦЬ (ПОЗИЧАЛЬНИК) зобов`язаний ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЮ не пізніше 25 листопада 2019 року повернути кредит у розмірі 18000 доларів США, що еквівалентно 90900грн. по курсу НБУ 5,05грн. на день укладення даного договору, наданий на споживчі цілі під заставу нерухомості програма «Іпотечний кредит», сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних та штрафні санкції у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами. Пунком\~ 2.1. договору іпотеки визначено, що предметом іпотеки є: а) житловий будинок [ADDRESS] ; б)земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок, площею 0,0258га кадастровий номер 2110800000:01:034:0048, надана для обслуговування житлового будинку. На вказані об`єкти нерухомого майна нотаріусом були накладені відповідні заборони до припинення дії договору іпотеки. 10 лютого 2012 року сторонами укладено додатковий договір №1 до договору іпотеки від 26 листопада 2007 року за №148/07-01. 17 травня 2012 року сторонами укладено додатковий договір №2 до договору іпотеки від 26 листопада 2007 року за №148/07-01. Зміни були обумовлені\~ внесенням змін до кредитного договору від 26 листопада 2007 року за №148/07 та необхідністю дооформлення\~ документів на право власності на майно /а.с.26-28/. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за №7271 від 18.09.2007, підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №533722, від 19 жовтня 2007 року підтверджується право власності [PERSON] на земельну ділянку під будинком /а.с.40-41/. 2 квітня 2020 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось в суд про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості за даним кредитним договором. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 6 грудня 2023 року у справі № 309/796/20 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Визначено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПУБ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №148/07 від 26 листопада 2007 року із змінами та доповненнями до нього у розмірі 66239грн.82коп., яка складається з: 30700грн.84коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 17486грн.12коп. - прострочена заборгованість по відсотках; 11820грн.33коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 6232грн.53коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків в межах строку позовної давності. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Це рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 08.01.2024 /а.с.29-32/. Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №68488270 від 1 лютого 2024 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №68488133 від 1 лютого 2024 року, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №11601_23 від 1 лютого 2024 року та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №11601_24 від 1 лютого 2024 року підтверджується сплата [PERSON] боргу, визначеного рішенням Хустського районного суду в повному обсязі /а.с.33-35/. Крім цього позивачем була подана заява від 7 лютого 2024 року, згідно якої\~ позивач [PERSON] звернувся до банку з\~ повідомленням про оплату боргу та проханням зняти заборони\~ на його нерухоме майно /а.с.36/. Згідно інформаційних довідок за №371060643 та №371061668 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - на день подання позову на майно позивача накладено заборони /обтяження/ а саме: реєстраційні номера обтяжень №6101557, 6101671 та іпотеку за номером 6101784 /а.с.37-39/. Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За вимогами ч.1 ст.1049 ЦК України: позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.546 ЦК України: виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України: іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За положеннями ч.1 ст.593 ЦК України: припинення права застави відбувається у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Іпотека, відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. За змістом ст.3 Закону України «Про іпотеку»: іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом /ч.1 ст.598 ЦК України/. Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином /стаття 599 ЦК України/. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку»: іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Із зазначених норм права випливає, що іпотека припиняється, зокрема у разі припинення основного зобов`язання належним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.07.2016 по справі №6-118цс16. Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат»: нотаріус за місцем розташування нерухомого майна або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону відчуження нерухомого майна, зокрема за повідомленням іпотекодержателя. Згідно зі ст.74 Закону України «Про нотаріат» передбачається, що саме у зв`язку з припиненням відносин іпотеки за повідомленням уповноваженої особи нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна. Згідно з п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5: нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, в тому числі, за рішенням суду. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.316 ЦК України:правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст.317 і 319 ЦК України: власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.391 ЦК України: власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Подібний правовий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 27.03.2019 у справі №711/4556/16-ц та від 17.04.2018 у справі №522/407/15-ц. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №148/07 від 26 листопада 2007 року, яке виконано позивачем у повному, що підтверджується матеріалами справи, та не заперечувалось сторонами, свідчить про припинення основного зобов`язання, а відповідно, і про припинення іпотеки, якою це зобов`язання забезпечено. А тому доводи відповідача, що на кредитні правовідносини між Банком та [PERSON] , що виникли на підставі кредитного договору №148/07 від 26.11.2007, поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, внаслідок чого Банк має право стягнути інфляційні втрати за несвоєчасне погашення згідно рішення суду та 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 14.02.2020 по 23.02.2022 в розмірі 11146гри.58 коп. не заслуговують на увагу з огляду на таке нормативно-правове обґрунтування. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а обтяження у вигляді іпотеки та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно підлягають припиненню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно квитанцій №713А-А1ТХ-Н1РВ-2ЕЕА від 26 березня 2024 року та №Е8Н1-61А5-09Т8-МКРТ від 26 березня 2024 року /а.с.7-8/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору за 2 позовні вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 2422грн.40коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved