Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

09 січня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник - адвокат Кубрак Юрій Іванович, посилаючись на статті 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до 1/8 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 25\~листопада 2011\~року між\~позивачем [PERSON] \~та відповідачем\~ [PERSON] був\~зареєстрований шлюбу\~у відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Чернігівського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№ 2572.\~ Під\~час шлюбу\~в них\~народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ 21\~червня 2016\~року на\~підставі рішення\~Славутицького міського\~суду Київської\~області,\~винесеного у\~справі №\~377/367/16-ц,\~шлюб між\~сторонами розірвано.\~07\~червня 2016\~року рішенням\~Славутицького міського\~суду Київської\~області у\~справі №\~377/368/16-ц\~з позивача\~на користь\~відповідача стягнуто\~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/3\~частки його\~заробітку щомісяця,\~але не\~менше 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~26.05.2016\~і \~ до\~досягнення дитиною\~повноліття.\~12.07.2016\~було відкрито\~виконавче провадження\~№ 51617472\~на підставі\~виконавчого листа\~№ 377/368/16-ц,\~виданого Славутицьким\~міським судом\~від 30.06.2016,\~яким проводиться\~стягнення аліментів\~з боржника\~ [PERSON] \~на користь\~стягувача [PERSON] \~у розмір\~1/3\~частки від\~всіх отриманих\~доходів.\~Позивач [PERSON] \~після відкриття\~даного виконавчого\~провадження сплачував\~аліменти на\~утримання дитини\~за графіком,\~однак вважає\~розмір аліментів\~є значним\~та таким,\~що підлягає зменшенню, у зв`язку зі зміною сімейного стану. З 2018 року позивач перебуває у цивільному шлюбі без реєстрації з [PERSON] . Під час спільного проживання в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Наразі обставини змінились таким чином, що позивач не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі, який йому нараховується державним виконавцем, оскільки окрім сплати аліментів на дитину, позивач також несе витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2019 року народження, та батька [PERSON] , 1964 року народження, який є інвалідом 2-ої групи загального захворювання (інсульт), який переніс ряд операцій і потребує постійно догляду позивача. Батько позивача позбавлений можливості самостійного заробітку, отримує мінімальну пенсію 2430 гривень, яких не вистачає йому на придбання ліків, продуктів харчування. Крім цього, разом з позивачем проживають його неповнолітні брати та сестра: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, які також перебувають на утриманні позивача. Загальний розмір витрат, які має нести позивач по утриманню неповнолітніх дітей та батька, є досить помірним, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, внаслідок чого утворюється заборгованість зі сплати аліментів у позивача перед відповідачем. Позивач не відмовляється від сплати аліментів на утримання свого сина [PERSON] , 2012 року народження, та готовий належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, однак вважає зазначена сума аліментів є доволі значною та підлягає зменшенню (а. с. 3-6) Ухвалою судді від 24 січня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 18 лютого 2025 року (а. с. 31-32). 12 лютого 2025 року до суду від відповідача [PERSON] засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить позовні вимоги задовольнити частково та зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини на 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві, оскільки факт утримання позивачем матері [PERSON] , його братів та сестер, а також його батька, не підтверджений належними та допустимими доказами. Відзив обґрунтований тим, що їх спільний з позивачем син повністю перебуває на її утриманні. Незважаючи на те, що позивач є працездатною особою і зобов`язаний утримувати сина, позивач покладених обов`язків не виконує, внаслідок чого станом на 31.12.2024 заборгованість зі сплати аліментів складає 99 935,91 гривень. У [PERSON] погіршився стан здоров`я, йому встановлені наступні діагнози: кіфосколіотична постава, плоско вальгусна установка стоп, деформація хребта середньої важкості, міопія слабкого ступеня правого ока, у зв`язку з чим відповідач несе значні витрати на обстеження сина, придбання ліків, контактних лінз. Крім цього, відповідач самостійно несе витрати на придбання сину одягу, планшету для дистанційного навчання у школі, оплати житлово-комунальних послуг за квартиру, в якій вони проживають разом із сином, на додаткові заняття сина з плавання та витрати на оплату страхування для відвідування секції важкої атлетики. З урахуванням стану здоров`я сина, витрат на його утримання, виховання та розвитку, навчання, стан здоров`я позивача, народження у нього другої дитини, позов підлягає частковому задоволенню (а. с. 38-43). 18 лютого 2025 року в судовому засіданні було оголошено перерву у судовому засіданні до 11 березня 2025 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України (а. с. 109-124). Представник позивача адвокат Кубрак Ю.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на те, що 25.11.2011 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який був розірваний на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 07 червня 2016 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів почалося з 26 травня 2016 року. Позивач сплачував аліменти, але потім звільнився з роботи, у зв`язку з чим його матеріальне становище погіршилося та виникла заборгованість зі сплати аліментів. На даний час позивач працює неофіційно, його заробіток у місяць складає приблизно 8\~000 гривень. Після розірвання шлюбу з відповідачем, з 2018 року позивач перебуває у цивільному шлюбі із [PERSON] . За час спільного проживання у позивача та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Наразі позивач несе витрати на утримання сина [PERSON] , своєї цивільної дружини. Крім цього, на утриманні позивача перебуває його батько, який є особою з інвалідністю 2 групи та потребує стороннього догляду, догляд за ним здійснює позивач. Також на утриманні позивача перебувають неповнолітні діти його батька [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають разом із ним, оскільки батько позивача є особою з інвалідністю 2 групи, а мати дітей перебуває за кордоном. Також з 2018 року у позивача погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він несе додаткові витрати на медичне обстеження та лікування. Відповідач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги частково, а саме зменшити розмір аліментів з 1/3 частини на 1/4 частину заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, посилаючись на те, що з моменту стягнення аліментів її матеріальний стан не покращився з урахуванням рівня інфляції, натомість погіршився стан її здоров`я та стан здоров`я сина, у зв`язку з чим вона несе витрати на обстеження та лікування. Позивач сплачував аліменти до тих пір, поки працював у м. Славутичі. Після звільнення з роботи позивачем аліменти сплачуються не регулярно, виникла заборгованість зі сплати аліментів, фактично вона самостійно здійснює утримання сина. З моменту стягнення аліментів її сімейний стан не змінився. Вона погоджується, що у позивача погіршився матеріальний стан, стан здоров`я, змінився сімейний стан, однак він спроможний сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ № 377/568/16-ц (провадження № 2/377/199/16), 377/367/16-ц (провадження № 2/377/198/16), дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2572, який був розірваний на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 21 червня 2016 року, що набрало законної сили 02 липня 2017 року (а. с. 23-25, 84) Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] у м. Славутичі, Київської області, Україна, про що 13 червня 2012 року складено відповідний актовий запис № 126, батьком якого є [PERSON] , мати [PERSON] (а. с. 12). Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 червня 2016 року у справі № 377/368/16-ц, провадження № 2/377/199/16, що набрало законної сили 18 червня 2016 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , починаючи з 26 травня\~ 2016 року і \~ до досягнення дитиною\~ повноліття (а. с. 20-22). Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд врахував матеріальне становище [PERSON] , яка працювала в КМФ ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» із нарахованим заробітком за період із січня 2016 року по квітень 2016 року у розмірі 11\~183,34 гривень, та матеріальне становище [PERSON] , який мав постійне місце роботи в Комунальному підприємстві «Управління житлово-комунального господарства» з нарахованим за період з червня 2015 року по травень 2016 року доходом у розмірі 47\~169,86 гривень, відсутність у нього інших дітей та утримань із заробітної плати. 12 липня 2016 року в. о. начальника Славутицького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Приліпко В.О. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 51617472 з виконання виконавчого листа № 377/368/16-ц, виданого 30 червня 2016 року Славутицьким міським судом Київської області, про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частки доходів на користь [PERSON] (а. с. 13). Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28.02.2025, виданого Ічнянським ВДВС СХ МУМЮ, станом на 28 лютого 2025 року розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 51617472 складає 107\~413,43 гривень (а. с. 140). З паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , копія якого долучена до позовної заяви, видно, що позивач у справі, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Як вбачається з акту № 100 фактичного проживання від 15.11.2024, затвердженого старостою селища Тростянець Супрун О., акту від 27.02.2025, копії яких долучені до матеріалів справи, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14, 141). [PERSON] , відповідач у справі, разом із сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Витягами з реєстру територіальної громади № 2025/001201380 від 27.01.2025, № 2025/001324533 від 29.01.2025, інформацією № 15-08/38, виданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області (а. с. 30, 87-88). Відповідно до договору дарування НМР № 613423, посвідченого 22 січня 2021 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 241503169 від 22.01.2021, договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 22 січня 2021 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 63, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 241510627 від 22.01.2021, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а. с. 74-79). Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини ,\~ратифікованої постановою\~Верховної Ради\~України від\~27\~лютого 1991\~року,\~визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України \~від 15\~травня 2006\~року №\~3\~ «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач, від імені якого діє представник- адвокат Кубрак Ю.І., посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки з 2018 року перебуває у цивільному шлюбі із [PERSON] та за час спільного проживання у нього та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , на утриманні у нього перебуває його батько, який є особою з інвалідністю 2 групи та потребує стороннього догляду, неповнолітні діти його батька [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають разом із ним; на даний час він не працює; з 2018 року у нього погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він несе додаткові витрати на медичне обстеження та лікування. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як зазначено в позовній заяві та встановлено в судовому засіданні, з 2018 року позивач проживає однією сім`єю із [PERSON] . Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 17 червня 2021 року Ічнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 11). Зазначена обставина свідчить про зміну сімейного стану позивача [PERSON] . Представник позивача адвокат Кубрак С.І. в судовому засіданні зазначив, що у позивача з 2018 року погіршився стан його здоров`я, йому встановлені наступні діагнози: грижі міжхребцевих дисків, остеохондроз поперекового відділу хребта, люмбалгія, правобічна ішіалгія, виражений м`язево-тонічний синдром, гемангіоми печінки, у зв`язку з чим він несе витрати на медичні обстеження та придбання ліків. На підтвердження вказаних обставин представником позивача адвокатом Кубраком Ю.І. до матеріалів справи долучено наступні докази: копію результату обстеження в кабінеті МРТ [PERSON] від 06.12.2018, копію консультативного висновку спеціаліста Ічнянської ЦРЛ від 26.03.2019, копію виписного епікризу № 22420 із медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення [PERSON] за період з 20.12.2018 по 28.12.2018; копію направлення на консультацію в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» в консультативну поліклініку; результат ультразвукового дослідження [PERSON] , проведеного 30.07.2024 в ПП «ТЕСЛА», копію консультативного висновку проктолога [PERSON] , проведеного 30.07.2024 в ПП «ТЕСЛА», копію консультативного висновку невропатолога [PERSON] , проведеного 04.10.2024 в ПП «ТЕСЛА», копію консультативного висновку невропатолога [PERSON] , проведеного 30.07.2024 в ПП «ТЕСЛА», копію протоколу обстеження МРТ від 30.08.2024 (а. с. 96-102, 105-106). Суд погоджується із доводами представника позивача адвоката Кубрака Ю.І. про те, що у позивача після ухвалення рішення судом про стягнення аліментів погіршився стан здоров`я. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кубрак Ю.І. пояснив, що позивач [PERSON] на даний час працює неофіційно, його місячний дохід становить приблизно 8\~000 гривень. Як вбачається з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору [PERSON] станом на 28.02.2025 розмір нарахованого доходу [PERSON] за період з січня 2023 року по грудень 2024 року становив 13\~716 гривень 12 копійок. Протягом вказаного періоду з січня по лютий 2023 року [PERSON] перебував на обліку в Чернігівському ОЦЗ як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. З липня по жовтень 2024 року позивач працював на підставі цивільно-правового договору у фермерському господарстві «М.В.Ю.» із сумою нарахованого доходу за місяць 1500 гривень (а. с. 139). Зазначені обставини свідчать про зміну матеріального стану позивача після ухвалення судом 07 червня 2016 року рішення про стягнення аліментів у справі № 377/368/16. Крім цього, представник позивача адвокат Кубрак Ю.І., обґрунтовуючи підстави для зменшення розміру аліментів, які свідчать про погіршення матеріального стану позивача, зазначив, що разом із позивачем проживає його батько [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю другої групи, та за яким позивач здійснює догляд і який знаходиться на його утриманні, і неповнолітні діти батька: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, які також знаходяться на його утриманні. На підтвердження вказаних обставин до позовної заяви додано наступні докази: копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , з якого вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а. с. 15); копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , є отримувачем пенсії по інвалідності (друга група, загальне захворювання) з 29.08.2022, довічно (а. с. 16); копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 373596, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю другої групи з 01.08.2021, безтерміново (а. с. 17-18); копію довідки та висновку від 13.11.2024, виданих КП «Парафіївський ЦПМСД» Тростянецької сільської лікарської амбулаторії, про те, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю другої групи, пожиттєво (а. с. 19); копію довідки № 919, виданої 25.11.2024 [INFO] , відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (має батька з інвалідністю ІІ групи) на строк до 07.02.2025(а. с. 15); акт № 100 фактичного проживання, затверджений 15 листопада 2024 року старостою селища Тростянець, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , 1981 року народження, яка є дружиною [PERSON] , 1964 року народження, проте за вказаною адресою [PERSON] не проживає з квітня 2022 року, оскільки перебуває за межами України. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, проте дружина [PERSON] не здійснює за ним догляд. Діти [PERSON] [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, станом на дату складання акту проживають разом із [PERSON] , сином [PERSON] ( а.с. 14); акт, складений 27 лютого 2025 року, відповідно до якого на дату складання акту [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , 2009 року народження, більшу частину часу фактично проводить у родині брата [PERSON] , 1987 року народження, за адресою: [ADDRESS] , ведуть спільне домогосподарство, харчується, отримує гігієнічні послуги та, за потреби, медичні послуги (а. с. 141). Крім цього, позивач несе витрати на обстеження та лікування малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який хворіє на епілепсію, респіраторний алергоз, на підтвердження чого представник позивача адвокат Кубрак Ю.І. надав копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] за період з 04.11.2020 по 06.11.2020, копію консультативного висновку алерголога [PERSON] від 23.11.2024, виданого ПП «ТЕСЛА» (а. с. 103-104). Аналізуючи зазначені доводи представника позивача адвоката Кубрака Ю.І., суд дійшов висновку, що вказані обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача, оскільки батько позивача є отримувачем пенсії по інвалідності, і суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на утримання батька. У позивача [PERSON] не виникає обов`язку по утриманню неповнолітніх сестер та братів, тому що відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] , [INFO] , навчається в 7-Б класі Славутицького ліцею «БезМеж». Відповідно до характеристики № 04, виданої 03.02.2025 директором Славутицького ліцею «БезМеж» Резан О., за час навчання [PERSON] зарекомендував себе старанним, сумлінним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Зв`язок з класним керівником підтримує мати [PERSON] .. Батько [PERSON] у вихованні сина участі не бере (а. с. 57). Крім цього, [PERSON] відвідує заняття з плавання та секцію з важкої атлетики, у зв`язку з чим відповідач [PERSON] несе додаткові витрати на оплату занять з плавання та оплату страхування від нещасного випадку, необхідне для відвідування секції з важкої атлетики. Вартість одного заняття з плавання складає 150 гривень, заняття проходять 3 рази на тиждень. На підтвердження вказаних обставин суду надані наступні докази: копія довідки про відвідування занять з плавання, видана тренером з плавання [PERSON] (а. с. 59), копію виписки про рух коштів по картці [PERSON] за період з 01.06.2024-31.12.2024 (а. с. 60), копію платіжної інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № P24A3891472450D7460 (а. с. 61), копію квитанції АТ «Райффайзен Банк» № 2329204381 від 05.03.2025 (а. с. 134), копію довідки № 2, виданої 06.02.2025 Головою СКСВ «Гармонія» (а. с. 62), копію полісу № DNH0NS-248J36C страхування від нещасного випадку [PERSON] (а. с. 63-66). Крім цього, відповідач [PERSON] повідомила, що сину [PERSON] встановлені наступні діагнози: кіфосколіотична постава, плоско вальгусна установка стоп, міопія слабкого ступеню правого ока, у зв`язку з чим відповідач несе витрати на медичне обстеження сина, придбання ліків, окулярів, лінз, розчину для лінз. На підтвердження вказаних обставин відповідачем було долучено до матеріалів справи наступні докази: копію консультативного висновку, виданого 13.09.2022 «Мікрохірургією ока Василя Шевчика» (а. с. 44-45), копію консультативного висновку ортопеда дитячого від 17.08.2023, виданого ПП «ТЕСЛА» (а. с. 46), копію результату огляду № 73083939, проведеного 22.08.2023 ФОП [PERSON] (а. с. 47), копію товарного чеку № 9794 від 29.10.2024 (а. с. 48), копію рецепту на окуляри від 29.10.2024 (а. с. 49), копію квитанції Оптики «Сила здоров`я» № 1988 від 30.10.2024 на придбання окулярів (а. с. 50), копію виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] (а. с. 51), копію фіскального чеку від 06.02.2025 на придбання розчину для лінз (а. с. 52), копію виписки про рух коштів по картці [PERSON] за 13.01.2025 (а. с. 53), копію скріншоту замовлення в Люксоптиці на придбання контактних лінз, розчину для лінз (а. с. 54), копію консультативного висновку ортопеда дитячого від 04.03.2025, виданого ПП «ТЕСЛА (а. с. 133), копії направлень сімейного лікаря ФОП [PERSON] на консультацію до фізіотерапевта, лікувальний масаж, консультацію ортопеда-травматолога дитячого, консультацію лікаря фізичної та реабілітаційної медицини (а. с. 135). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в неї не змінився сімейний стан, але погіршився стан здоров`я, на підтвердження чого надала суду виписку із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] (а. с. 136). Згідно з довідкою про доходи № 19, виданої 06.02.2025 ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами», [PERSON] з 04 липня 2018 року працює на посаді інженера з підготовки виробництва 1 категорії в ДСП «Центральне підприємство з поводження з радіоактивними відходами». Її сукупний дохід за період з січня 2024 року по грудень 2024 року складає 290\~829,38 гривень (а. с. 58). Як зазначила в судовому засіданні відповідач [PERSON] , її матеріальний стан не покращився, оскільки, як на момент стягнення аліментів, так і на даний час вона працює, має постійний дохід, який у грошовому еквіваленті з урахуванням рівня інфляції на даний час, залишився на одному рівні. Також відповідач зазначила, що щомісячно несе витрати на придбання одягу та взуття сину, придбання речей, необхідних для навчання, в тому числі планшету та рюкзака, а також оплату за житлово-комунальні послуги по квартирі, в якій вони з сином проживають. На підтвердження вказаних витрат відповідач надала суду наступні докази: копію фіскального чеку № 4064536270647 від 08.06.2024, копію фіскального чеку № 4066759136403 від 09.08.2024, копію фіскального чеку № 1О67s9GHfsw від 20.06.2024 (а. с. 67-69), копії рахунків-фактура № 6622985*99*24*3*535090 від 09.12.2024, № [NUMBER] від 10.12.2024 (а. с. 70-71), копію виписки про рух коштів по картці [PERSON] за 07.12.2024 (а. с. 72), копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 3845181295 від 07 вересня 2024 року на придбання планшету (а. с. 73), копію виписки про рух грошових коштів по картці [PERSON] , копію квитанції на оплату за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води від 07.02.2025, копію квитанції про оплату за телекомунікаційні послуги від 07.02.2025 (а. с. 80-83). Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача не змінився сімейний стан та матеріальний стан, а стан здоров`я погіршився. Аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Беручи до\~уваги,\~що судом\~встановлено \~зміну сімейного\~ стану\~позивача,\~ погіршення\~його стану\~здоров`я та\~матеріального стану,\~ \~які є\~підставами,\~ передбаченими\~частиною 1\~статті 192\~СК України,\~для \~зменшення \~розміру аліментів,\~ то\~суд вважає\~за необхідне\~з урахуванням\~ \~вказаних обставин\~задовольнити позов\~частково \~і зменшити\~ \~розмір аліментів,\~які стягуються\~з \~позивача \~на користь\~відповідача \~на утримання\~дитини,\~з 1/3\~до 1/4\~ частки\~від його\~доходу щомісяця,\~але не\~менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач є працездатною особою та спроможний сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ \~ в\~ такому\~розмірі,\~ оскільки\~обов`язок\~утримувати дитину\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері,\~так і\~батька.\~Батьки зобов`язані\~утримувати свою\~дитину незалежно\~від того,\~одружені вони\~чи ні,\~чи їх\~шлюб розірвано\~або вони\~взагалі не\~перебували в\~ньому.\~ Вказаний розмір аліментів буде відповідати інтересам малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] , який має право на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Інший висновок суперечитиме передбаченому в частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, загального принципу, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В іншій частині позовні вимоги є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з\~того,\~що позивачем\~сплачено судовий\~збір в\~сумі 1\~211,20\~гривень,\~то з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають стягненню\~судові витрати\~по оплаті\~судового збору\~пропорційно розміру\~задоволених вимог,\~виходячи з\~наступного розрахунку:\~ 1\~211,20\~х 50\~% (відсоток розміру задоволеного позову)\~:100%\~=\~605,60 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). На підставі викладеного,

Outcome: partial