Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У листопаді 2024 [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, між нею та відповідачем був укладений шлюб 19.08.2014 року, зареєстрований Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис №4. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Вже кілька місяців сторони проживають окремо, відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей не бажає, не виконує свого батьківського обов`язку. Це ставить її у скрутне матеріальне становище, не може самостійно утримувати дітей, адже перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує тільки щомісячну одноразову допомогу, яка надається при народженні дитини. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти винесення рішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутностіосіб, які беруть участь усправі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.08.2014 Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] підтверджується, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки УСВП Ковельської районної РДА від 04.03.2025, [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Ковельської районної РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860 грн. Відтак, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Оскільки обставини наведені позивачкою, щодо офіційного працевлаштування відповідача, який є приватним підприємцем і при цьому наявного регулярного, стабільного доходу, суду недоведені належними доказами, суд вважає що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки можуть бути задоволені в розмірі визнаному відповідачем, а саме 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред,явлення позову до суду до досягнення дитиною трирічного віку. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають частковому задоволенню, у урахуванням вимог ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених уПостанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вбачає достатні підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячнодо досягнення дитиною [PERSON] , трьох років. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved