Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулась [PERSON] з посиланням на наступне. Відповідно до витягів з погосподарських книг Василиської сільської ради №2 за 1986-1990 p. p., №4 за 1991-1995 p.p. та довідки Ставищенської селищної ради №158 від 23.09.2024, житловий будинок [ADDRESS] (до 17.07.2020 - Ставищенського) району Київської області, 1974 року побудови, належав до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 року були її (позивачки) мати [PERSON] , брат [PERSON] та співмешканець її матері [PERSON] . Членами двору були також: вона (позивачка) [PERSON] (вибула в травні 1987 року в село Антонівка Ставищенського району Київської області), її баба [PERSON] (померла [INFO] ), яка в погосподарській книзі 1986 - 1990 помилково зазначена « [PERSON] »), спадкова справа після смерті якої не заведена; [PERSON] (помер [INFO] ), її (позивачки) брат [PERSON] (вибув з двору 10.04.1997 року в село Лобачів Володарського району Київської області). [PERSON] прибув у двір 13.10.1988 року і в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору, станом на час його припинення, згідно частини 3 статті 123 ЦК УРСР (1963 р.) не набув права власності на частку в майні двору. Спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] є його син [PERSON] , який не звертався за визначенням та витребуванням будь якої частки з майна колишнього колгоспного двору. Таким чином, єдиним членом двору, що не вибувала з нього була [PERSON] , яка [INFO] померла, після смерті якої заведена спадкова справа №72/2015 Ставищенською державною нотаріальною конторою Київської області. Спадкоємицею за законом першої черги, яка спадщину прийняла, є вона (позивачка) - дочка спадкодавиці, отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Її брат [PERSON] до Ставищенської державної нотаріальної контори із заявою не звертався, а тому в силу ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР вважається таким, що відмовився від прийняття спадщини. На її (позивачки) заяву від 09.04.2024 року державний нотаріус Ставищенської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа. Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальною площею 68,00 м2 житловою площею 50,20 м2 вартістю 180000 гривень. Ухвалою Ставищенського районного суду від 07.11.2024 відкрито провадження по даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а. с. 37 - 38). Ухвалою суду від 20.01.2025 закрито підготовче провадження по даній справі, призначено справу до розгляду (а. с. 108). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 152), в позовній заяві справу просить розглядати без її участі та подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а. с. 5, 165). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 164), до суду 11.11.2024 подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без його участі (а. с. 61). Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повісти, копії ухвали про відкриття та позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 34, 95, 165), поштове відправлення з повісткою про виклик в судове засідання на 17.03.2025 повернулось -з довідкою відділення ПАТ «Укрпошта» з відміткою щодо отримання поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 162), Тому суд вважає, що відповідач відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої особи Ставищенської селищної рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання не прибув, представник селищної ради Цимбалюк А. Ю. до суду подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, справу просить розглядати без участі представника селищної ради (а. с. 78). Матеріалами справи встановлено, що відповідно витягів з погосподарських книг Василиської сільської ради №2 за 1986-1990 p.p., №4 за 1991-1995 p. p. (а. с. 7-12) та довідки Ставищенської селищної ради № 158 від 23.09.2024 (а. с. 14), житловий будинок [ADDRESS] , 1974 року побудови, належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) в ньому проживала та відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) не втратила права на частку в його майні голова двору [PERSON] , яка набула право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору Відповідно до вказаних погосподарських книг та довідки Ставищенської селищної ради № 158 від 23.09.2024 (а. с. 14) членами двору станом на 15.04.1991 року були також [PERSON] (вибув з двору [INFO] в село Лобачів Володарського району Київської області) та [PERSON] (помер [INFO] ), які через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратили право на витребування своєї частки. Також членами двору були (позивачка) [PERSON] (до укладення шлюбу - [PERSON] ) (вибула в травні 1987 року в село Антонівка Ставищенського району Київської області), [PERSON] (померла [INFO] ), яка в погосподарській книзі 1986 - 1990 помилково зазначена « [PERSON] »). Відповідно до довідки Ставищенської селищної ради від 23.09.2024 [PERSON] помер [INFO] (а. с. 14). Як зазначено в позові, спадкоємцем останнього є його син [PERSON] , який до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає (а. с. 61). Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Згідно довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 25.03.2024 року реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а. с. 21). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок не здійснена (а. с. 57). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради від 23.09.2024 (а. с. 14) та копією свідоцтва про смерть (а. с. 169). Спадкова справа на її майно не заведена (а. с. 48). Після смерті [PERSON] спадщину відповідно до ст. ст. 529, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963 р.) прийняла її дочка [PERSON] (а. с. 167) шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується вищевказаною випискою з погосподарських книг за 1986 - 1990 роки (а. с. 7 - 9). Стаття 525 ЦК УРСР визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності зі ст. 529 ЦК (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно статті 548 ЦК УРСР (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч. І, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963) спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи (а. с. 49-59) [INFO] померла [PERSON] (а. с. 52), державним нотаріусом Ставищенської державної нотаріальної контори Цимбалюк В. М. заведена спадкова справа в спадковому реєстрі № 57166479 (а. с. 51). Спадщину за законом після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] (а. с. 54) шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (а. с. 49) відповідно до ст. ст. 529, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963 р.), оскільки відповідно до довідки Василиської сільської ради від 18.02.2015, наявної в матеріалах спадкової справи, у вищевказаному житловому будинку, де проживала до дня смерті [PERSON] , постійно проживала в будинку разом із спадкодавицею до дня її смерті [PERSON] (а. с. 53). Постановою від 09.04.2024 року за № 120/02-31 Ставищенська державна нотаріальна контора відмовила позивачці [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок після смерті матері [PERSON] через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої та відсутність правовстановлюючого документа на будинок (а. с. 59). Відповідно до технічного паспорта загальна площа спірного житлового будинку - 68 кв. метри, житлова площа 50,2 кв. метри. Крім житлового будинку «А1-1» з прибудовою погріб під частиною будинку «а2-1» та сарай «Б1-1» (1974 року побудови) (а. с. 23 - 25). Вартість спірного житлового будинку відповідно до висновку про ринкову вартість становить 180000 гривень (а. с. 22). Земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок, за життя спадкодавиці, не приватизована (а. с. 57). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , за життя, як голова колгоспного двору, набула право власності на спірний житловий будинок, а після смерті [INFO] останньої право власності в порядку спадкування за законом на вищевказаний житловий будинок набула позивачка [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню. Оскільки згідно позову позивачка понесені витрати по сплаті судового збору бере на себе, суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved