Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] було складено заповіт. Згідно вказаного заповіту, [PERSON] заповіла житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] позивачеві. 22 січня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського Сергія Івановича з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на заповіданий йому житловий будинок в [ADDRESS] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено з причин порушення ним строку для прийняття спадщини. Вважає, що причини пропуску строку є поважними та пов`язані з об`єктивними та істотними перепонами для своєчасного вчинення дій по оформленню спадкових прав, оскільки на території України введено воєнний стан, позивач не має юридичної освіти та не був обізнаний про скасування норми п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року, яка набрала чинності 23 травня 2023 року, та був впевнений, що строк для прийняття спадщини ще є продовженим, є багатодітним батьком, який через початок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України був вимушений у березні 2022 року вивезти свою сім`ю за кордон для забезпечення безпеки, фізичного та морального захисту своїх дітей. У зв`язку з цим, а також враховуючи необхідність перебування в Україні, для забезпечення стабільного функціонування ТОВ «ТД «Марафон», позивач вимушений фактично жити на дві країни постійно виїжджаючи за кордон та повертаючись в Україну. Провадження у справі відкрито 10.02.2025. Суд ухвалою від 10.02.2025 витребував у приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського С.І. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Ухвалою від 27.02.2025 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник відповідача Верхівцевської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням справи розглянути без їх участі. У відзиві на позову заяву представник відповідача просив прийняти законне та обґрунтоване рішення на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Тітовський С.І. в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, проти позову не заперечує. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.01.2025. За життя [PERSON] було складено заповіт, що був посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовським Сергієм Івановичем 09 квітня 2013 року, про що внесено запис в реєстр нотаріальних дій за № 285, номер заповіту у спадковому реєстрі 54356629. Згідно вказаного заповіту, [PERSON] заповіла житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . 22 січня 2025 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського Сергія Івановича з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на заповіданий йому житловий будинок в [ADDRESS] . 22 січня 2025 року приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовським Сергієм Івановичем була зареєстрована спадкова справа у Спадковому реєстрі за № 06/2025. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено з причин порушення ним строку для прийняття спадщини, передбаченого п. 1 ст. 1270 ЦК України. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після померлої [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79769009 від 22.01.2025, інформація у Спадковому реєстрі щодо [PERSON] , дата смерті 2024 відсутня. Отже, судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини також можуть бути визнані, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам, суд приходить до висновку, що через введення у Україні воєнного стану, позивач мав об`єктивні перешкоди для вчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, матеріалами справи підтверджений факт, що позивач є багатодітним батьком, був вимушений\~у березні\~2022\~року вивезти\~свою сім`ю\~за кордон\~для забезпечення\~безпеки та\~постійно виїжджає\~за кордон\~та повертається\~в Україну та суд визнає ці обставини поважними. Також встановлено, що між закінченням строку для прийняття спадщини і зверненням позивача до суду пройшов незначний період часу. Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими, оскільки спадщина після смерті спадкодавця у визначені законом строки ніким не прийнята, визначений законом строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved