Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов вищевказаний позов ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до [PERSON] , у якому позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором №242055-КС-003 про надання кредиту від 06.09.2021, що становить 105 755,02 грн, яка складається з суми прострочених платежів: по тілу кредиту у розмірі 40 000,00 грн, по процентах - 59 755,02 грн, за комісією 6000,00 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 242055-КС-003 про надання кредиту (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 06.09.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 242055-КС-003 про надання кредиту. 06.09.2021 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 242055-КС-003 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор С-8545 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим у неї, як Боржника, станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість за Договором № 242055-КС-003 про надання кредиту в розмірі 105 755,02 грн, що складається із: - cуми прострочених платежів по тілу кредиту - 40 000,00 грн; - cуми прострочених платежів по процентах - 59 755,02 грн; - cуми прострочених платежів за комісією - 6 000,00 грн. Відповідач у визначений судом строк подала відзив на позов, у якому вказує, що позов не визнає повністю та у його задоволенні просить суд відмовити. Відзив обгрунтований тим, що з наданих позивачем документів не прослідковується, чи отримувала вона кошти за кредитним договором на свою картку, позивач не надав цьому підтверджень. Відповідач стверджує, що кредит вона "не замовляла", а позивач сфальшував договір кредиту та незаконно використав її персональні дані. Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір у електронній формі, під час укладення якого відповідач проходила відео-верифікацію і зазначила, що вона самостійно подала заявку на отримання кредиту, надала згоду на проведення відео-верифікації та фото-фіксації екрану з її зображенням та зображенням документів, зазначила свій номер телефону та свої анкетні дані, що було зафіксовано з допомогою відеозапису. Позивач наполягає на тому, що на указану відповідачем банківську картку позивача № [NUMBER] в АТ КБ "ПриватБанк" він перерахував кошти за кредитним договором у розмірі 40000,00 грн, а відповідач на спростування цього факту могла б надати суду виписку зі свого указаного карткового рахунку. Ухвалою судді від 21.03.2024 вищеуказану позовну заяву було залишено без руху із наданням відповідачу строку для виправлення її недоліків. Ухвалою судді від 29.03.2024 відкрито провадження в справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.08.2024 справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 30.09.2024 вирішено повернутися до стадії підготовчого провадження та за клопотанням позивача витребувано у АТ КБ "ПриватБанк" докази. Ухвалою суду від 06.12.2024 справу призначено до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак у судове засідання не з`явилися. Відповідач причини неявки не повідомила, заяв не подавала. Позивач просив здійснювати розгляд справи у відсутність його представника. Фіксування судового засідання не здійснювалося через неявку учасників. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види кредитування (а.с.61-62). З матеріалів справи вбачається, що позивач 06.09.2021 року направив відповідачу [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 242055-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.18-20) на вказаних у оферті умовах: розмір кредиту 40 000,00 грн, строк кредитування - 24 тижні, термін дії договору до 21.02.2022, процентна ставка за кредитом фіксована0,88393750 в день, комісія за надання кредиту 6 000,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 88 080,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 4 435,43 проценти. Вбачається. що цей документ підписано сторонами, відповідачкою - електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8545. Позивач надав суду паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови кредитування, аналогічні викладеним у оферті та графік платежів згідно умов обраних клієнтом (а.с.11-14). Відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) і 06.09.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем було укладено електронний Договір № 242055-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором G-8545 (а.с.15-17). Переглянутим у судовому засіданні наданим позивачем відео підтверджуються ті обставини, що позивачем перед укладенням кредитного договору була проведена за згодою відповідача відеоверифікація відповідача, яка підтвердила згоду на проведення відеоверифікації її особи та документів, пред`явлених відповідачем. Відповідач підтвердила свій фінансовий номер телефону, дату, рік народження, номер та серію паспорта та надала для відеоверифікації свій паспорт. Також відповідач підтвердила свою вільну згоду на укладення кредитного договору та що на неї ніхто не чинить тиску. Відповідно до п. 1. Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає відповідачу грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил надання споживчих кредитів. Строк кредиту 24 тижні, процентна ставка за кредитом фіксована 0,88393750 в день, комісія за надання кредиту 6 000,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту 88 080,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 4 435,43 проценти. Термін дії договору - до 21.02.2022, строк, на який надається кредит 24 тижні. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору На підтвердження отримання кредитних коштів відповідачкою за кредитним договором № 242055-КС-003 від 06.09.2021 позивачем надано суду платіжне доручення № 31439 від 06.09.2021 про перерахування [PERSON] , ІПН [NUMBER] , 40 000,00 грн згідно до указаного кредитного договору. На виконання ухвали суду від 30.09.2024 АТ КБ "ПриватБанк" надіслав лист, згідно з яким на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також банком надано виписку за указаним картковим рахунком за 06.09.2021, з якої вбачається, що 06.09.2021 на цей картковий рахунок були зараховані кошти 40 000,00 грн від ТОВ "БІЗПОЗИКА" відповідно до кредитного договору№ 242055-КС-003 від 06.09.202. До позовної заяви позивач додав розрахунок заборгованості за кредитом № 242055-КС-003 від 06.09.2021, з якого вбачається що відповідач не сплачувала заборгованість за кредитом взагалі. Залишок заборгованості за цим кредитом станом на 03.11.2023 становить 105 755,02 грн, яка складається з: тіла кредиту - 40 000,00 грн; відсотків - 59 755,02 грн; комісії - 6 000,00 грн. Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2021 між позивачем і відповідачем було укладено Договір № 24055-КС-003 про надання кредиту (споживчий кредит). Указаний кредитний договір був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів`та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.ст.207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. Суд встановив, що відповідач ознайомилася і погодилася з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, які чітко виписані у договорі. Тобто суд виходить з того, що відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах. Щодо процентів за користування кредитними коштами. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,88393750 проценти в день, тобто 353,57 грн. З наданого позивачем Розрахунку заборгованості за кредитом убачається, що саме за ткою ставкою протягом терміну дії кредитного договору до 21.02.2022 позивач нараховував відповідачу проценти. Сума процентів склала 59 755,02 грн. Однак, відповідач не дотрималася узгодженого сторонами графіку платежів і не погашала кредитну заборгованість взагалі. При вирішенні спору суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав чинності 24.12.2023, статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною 5, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % . Однак строк дії кредитного договору № 24055-КС-003 від 06.09.2021 закінчився 21.02.2022, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", а відтак до спірних правовідносин застосований бути не може.. Щодо комісії за надання кредиту. Відповідно до Договору кредиту комісія за надання кредиту становить 6 000,00 грн. Суд виходить з того, що ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» після 10.06.2017 зазнала суттєвих змін. Зі статті були виключені пункти щодо незаконності стягнення банками комісійної винагороди. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються у тому числі комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Тобто є законним включення до кредитного договору комісії за надання кредиту, а відтак судом така умова кредитного договору не може бути визнана нікчемною з власної ініціативи чи з ініціативи відповідача, який заперечує проти позову з цих підстав. Разом з тим ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів» лишилася незмінною і визначає основні принципи договору між надавачем і споживачем послуг. Відповідно до вимог вказаної статті, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими; умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірни прав та обов`язків на шкоду споживача; якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Тобто, несправедливі умови споживчого договору є оспорюваними і якщо споживач вважає умови договору несправедливими, то він вправі їх оспорити і при наявності до того підстав суд визнає такі умови недійсними. У цій справі відповідач, як споживач, зустрічного позову про визнання недійсною умови договору про встановлення комісії за надання кредиту не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених вимог. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 6 000,00 грн. Отже, суд установив, що за кредитним договором № 242055-КС-003 від 06.09.2021, укладеним між позивачем та відповідачем, відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 40 000,00 грн. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернула. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентам, комісією вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а саме на загальну суму 105 755,02 грн, яка складається із 40 000,00 грн заборгованості за тілом кредитом, 59 755,02 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 6 000,00 грн - комісії. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже судовий збір у розмірі 2 147,20 грн, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду, підлягає стягненню із відповідача.

Outcome: approved