Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Від імені\~та в\~інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, звернулась адвокат Кравченко Олександра Олександрівна. В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що 02 червня 2018 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, актовий запис № 462. Від шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Представник зазначає, що спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини є фактично припиненими. На підставі\~викладеного представник\~позивача просить\~розірвати шлюб\~укладений між\~сторонами 02\~червня 2018 року, актовий запис № 462. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 рокупозовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, на адресу суду 13.01.2025 року (вх. № 979) за підписом представника позивача надійшла заява щодо можливості розгляду справи за відсутності сторони позивача, відповідно до якої представник зазначила про підтримку позовних вимог та щодо можливості розгляду справи в заочному порядку (а.с.23-25). Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлявся про час та місце слухання справи шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем реєстрації, а також шляхом направлення смс-повідомлення про виклик до суду. Згідно довідки про доставку смс-повідомлення, відповідач є таким, що обізнаний про наявність справи в провадженні суду (а.с.36). поштові конверти повернулись з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.33-35). Таким чином, судом встановлено, що позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 березня 2025 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02 червня 2018 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 462. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 02 червня 2018 року (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження, встановлено, що сторони у справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач на примирення не згодна, не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача по справі, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідач відзиву на позов або заяви про визнання позову не надав, не висловив думки щодо заявлених вимог. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя, під час розгляду справи заявлено не було. В силу положення п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі: 968, 96 гривень.

Outcome: approved