Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін позиція позивача [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений 24.05.1992 між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що від спільного подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Вони мають різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Подружні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, та з 2021 року проживають окремо. Можливості зберегти сім`ю немає. На примирення вона не згодна. 10.03.2025 представник позивачки адвокат Марущак О. Є. подав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримав та просить його задоволити. позиція відповідача Відповідач правом подання відзиву не скористався. В судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу, зазначив, що з позивачкою вони не проживають близько одного року, позивачка проживає з іншим чоловіком. Вважав неможливим збереження шлюбу, просив строк для примирення не надавати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 13.02.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.03.2025 представник позивачки адвокат Марущак О. Є. подав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримав та просить його задоволити. 10.03.2025 судом проведено розгляд справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Сторони по справі одружились 24.05.1992, зареєструвавши шлюб Нараївській сільській раді Гайсинського району Вінницької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 24.05.1992 серії [NUMBER] виданим Нараївською сільською радою Гайсинського району Вінницької області (а.с. 6). На день звернення до суду сторони мали двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] яки на момент розгляду справи судом досягли повноліття. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, за приписами частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають як подружжя та не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Позов подано до досягнення дітьми повноліття а отже підлягає розгляду в суді. Наведені обставини дають підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з поданої заяви. Відповідач позовні вимоги визнає. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставин того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, інтереси інших осіб, судом не встановлено, а тому підстави для постановлення ухвали про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову - відсутні. Зважаючи на те, що вступ в шлюб та перебування в ньому повинні ґрунтуватись на вільній згоді жінки і чоловіка, враховуючи тривалість розладу в сім`ї сторін, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить їхнім інтересам, тому позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. При цьому, оскільки відповідач позов визнав після початку розгляду справи по суті, підстави для стягнення 50 % судового збору, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, відсутні.

Outcome: approved