Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 47\~506,50 грн. на підставі договору позики №2577293 від 01.01.2024 року, право вимоги за яким перейшло до позивача відповідно до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року з додатковою угодою від 28.07.2021 року №2 та від 16.05.2024 року №24. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч. 8 ст.\~128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Представник відповідача у відзиві від 28.01.2025 року зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, узагальнені доводи зводяться до того, що позивачем не доведено факт укладання з відповідачем договору у письмовій формі, позивачем не доведено жодним належним доказом факту видачі кредитних коштів за договором та розміру заборгованості, нараховані позивачем суми не відповідають законодавству України. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №2577293 від 01.01.2024 року на суму 12 150,00 грн. зі строком на 20 днів зі сплатою відсотків за користування коштами (а.с. 6-9). 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором про надання фінансового кредиту, що підтверджується актом прийому-передачі, витягом з Реєстру боржників (а.с. 10-16). Всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав зобов`язань за договором та заборгованість не сплатив. Після відступлення товариством позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач не виконав свого обов`язку та перестав повертати наданий йому кpeдит в строки, передбачені договором. На даний час у відповідача існує заборгованість: -за договором позики №2577293 у розмірі 47\~506,50 грн., в т.ч. 12\~150,00 грн. основна заборгованість, 35\~356, 50 грн. заборгованість за відсотками; Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із\~ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082\~ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Як визначається ч. 1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно положень ч.ч. 1, 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, встановив, що відповідач [PERSON] в порушення вимог договору позики та норм\~ЦК України не виконав взяті на себе зобов`язання перед фактором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до якого перейшло право вимоги за останнім на підставі договору факторингу, а суд тому дійшов висновку, що заборгованість на загальну суму 47\~506,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів ненадання або неналежного надання позивачем послуг відповідачеві не надано та дана обставина не знайшла свого підтвердження при дослідженні матеріалів справи. Розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до положень діючого законодавства з урахуванням умов кредитних договорів та відповідачем не спростований. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved