Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

10.12.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва від представника позивачів - адвоката Ільїної Д.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 87 000,00 гривень, стягнути з Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» на користь громадянина Італії [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 87 000,00 гривень. Обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, представник позивачів посилається на те, що 04 грудня 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі №755/8142/23, яким частково задоволені позовні вимоги [PERSON] та Пассалакви Костантіно, стягнуто з КП «Киїпастранс» на користь [PERSON] 200 000 гривень моральної шкоди, без утримання податків та інших обов`язкових платежів, та на користь Пассалакви Костантіно 200 000 гривень моральної шкоди, без утримання податків та інших обов`язкових платежів. 15 червня 2022 року [PERSON] уклала з адвокатом Ільїною Д.В. договір № 01/15.06-22 про надання правової допомоги та громадянин Італії [PERSON] уклав з адвокатом Ільїною Д.В. договір № 02/15.06-22 про надання правової допомоги. Позивачі - [PERSON] , [PERSON] та адвокат Ільїна Д.В. склали та підписали Акти від 06 грудня 2024 року наданих послуг до договорів про надання правової допомоги від 15 червня 2022 року, яким підтверджується обсяг наданих адвокатом послуг. Порядок та розміри оплати професійної правничої допомоги, Позивач 1, Позивач 2 та адвокат визначили в додатковій угоді № 1 від 02 травня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 01/15.06-22 від 15 червня 2022 року та додатковій угоді № 1 від 02 травня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 02/15.06-22 від 15 червня 2022 року. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.12.2024 справу передано на розгляд судді Коваленко І.В. 26.12.2024 через систему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва від представника відповідача Комунального підприємства «Київпастранс» - адвоката Розума О.В. надійшло клопотання про зменшення відшкодування витрат на правничу допомогу. З вимогами про стягнення з відповідача-2 на користь позивачів грошових коштів на правничу допомогу у сумі 87 000 грн кожному, які будуть сплачені ними в майбутньому, КП «Київпастранс» частково не погоджується. Свою незгоду обґрунтовує тим, що з вказаних сум необхідно вирахувати гонорари успіху у розмірі по 30 000 грн з кожного акту, оскільки вони не підлягають задоволенню. 15.06.2022 між адвокатом та клієнтами укладено договори про надання правової допомоги №01/15.06-22 та №02/15.06-22 відповідно, предметом яких є надання юридичної допомоги та представлення інтересів клієнтів. Відповідно до п. 3.1 Договорів Клієнти сплачують Адвокату гонорар за фактично виконану роботу. При цьому, розмір гонорару визначається за погодженням сторін (п. 3.4 Договорів). Додатковими угодами від 02.05.2023 №1 до Договорів сторони погодили, що у разі часткового задоволення позовних вимог, гонорар успіху адвоката складає 15% від задоволеної судом суми (п.5 Додаткових угод). Доказів фактичного понесення позивачами витрат на правничу допомогу у сумі 87 000 грн кожним до заяви не долучено. Таким чином, зважаючи на положення статті 137 ЦПК України, докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, можна дійти висновку, що «гонорар успіху» не був необхідним у зв`язку з розглядом даної справи в суді першої інстанції. При цьому, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17). Відтак, зменшивши суми витрат на правничу допомогу у кожному з актів на 30 000 грн (гонорар успіху), залишаються суми по 57 000 грн у кожному акті. Однак, вказані суми також, на думку Відповідача 2, підлягають зменшенню, оскільки окремі послуги не були необхідними в рамках даної цивільної справи. Такі види послуг, як аналіз обставин справи та надання попередньої консультації клієнтам, що складають 6 000 грн та 2 000 грн відповідно, не можуть вважатись окремими послугами правового характеру, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі й володіння нормативною базою, необхідною для складання відповідних процесуальних документів (позовна заява, клопотання, відзив тощо), однак саме по собі вивчення матеріалів, а також узгодження подальших дій не можуть бути окремими складовими витрат, понесених під час складання позовів, клопотань, відзиву, тощо. Складання та подання до суду заяви про залучення співвідповідача вартістю 2 000 грн обумовлене неправильним визначенням кола відповідачів представником позивачів, тобто власною помилкою адвоката за яку не має сплачувати Відповідач 2. Підготовка та подання заяви про зміну предмету позову та подання позову в новій редакції, що вартувало 4 000 грн, обумовлено помилковою позицією позивачів, а відтак, така дія адвоката не була необхідною виходячи обставин даної управи. Ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду 14.11.2024, 1 000 грн, взагалі неможливе, оскільки в цей час представник позивачів перебувала за кордоном. Також не мав необхідності повторний допит свідків, які були допитані в рамках кримінального провадження, організація якого обумовила підготовку та подання до суду відповідної заяви, що вартувала 2 000 грн. Підготовка та подання відповіді на відзив також є наслідком невірної позиції представника Позивачів та подання позову в новій редакції. Відтак, вартість даної послуги у сумі 6 000 грн також не підлягає задоволенню. Складання та подання заяви про долучення додаткового доказу у вигляді відеофайлів з кількістю перехожих за день в місці трагедії, що вартувало 2 000 грн, також не мало необхідності, оскільки не стосується даної справи. Крім того, такі безпідставні процесуальні дії представника позивачів призвели до збільшення судових засідань. Так не варто брати до уваги при стягненні судових витрат участь представника позивачів у судовому засіданні 07.11.2024 вартістю 2 000 грн на якому свідки давали покази та засідання 04.12.2024 вартістю 2 000 грн, оскільки його не було фактично. За підсумками не можна вважати необхідними для розгляду справи та брати до уваги послуги на суми по 29 000 грн у кожному з актів. З огляду на викладене у актах слід залишити наступні необхідні для справи послуги: складання та подання позовної заяви до суду - 12 000 грн; участь у судовому засіданні 12.08.2023 - 2 000 грн; участь у судовому засіданні 20.09.2023 - 2 000 грн; участь у судовому засіданні 23.02.2024 - 2 000 грн; участь у судовому засіданні 04.04.2024 - 2 000 грн; участь у судовому засіданні 25.06.2024 - 2 000 грн; участь у судовому засіданні 30.07.2024 - 2 000 грн; складання та подання заяви про винесення додаткового рішення - 2 000 грн; участь у судовому засіданні по розгляду заяви про винесення додаткового рішення - 2 000 грн. Отже, загальна сума наданих послуг з правничої допомоги, які були необхідні для розгляду справи, становить по 28 000 грн у кожному акті. Щодо невідповідності наданих послуг витраченому адвокатом часу та їх вартості. Зі змісту актів наданих послуг за договорами про надання правничої допомоги клієнтам вбачається, що вони є абсолютно ідентичними, містять однакові види послуг в рамках однієї справи з аналогічними правовідносинами. Так, адвокатом проводився аналіз одних і тих же обставин справи, надавались однакові за змістом консультації та здійснювалось одночасне представництво двох клієнтів у судових засіданнях. За таких обставин залишається незрозумілим, яким чином, наприклад, складання позовної заяви та подання її до суду в інтересах [PERSON] та [PERSON] склало по шість годин для кожного та вартувало по 12 000 грн кожному, якщо фактично вказаний позов є один для двох позивачів з однаковими позовними вимогами. Більш того, в позовній заяві адвокат навіть не розмежовує позивачів та не вказує, які саме індивідуальні страждання зазнав кожен з них окремо. У тексті позову представник [PERSON] та Пассалакви К. зазначає їх просто іменником у множинній формі - позивачі, батьки, потерпілі, тощо. В судових засіданнях адвокат також представляла інтереси двох клієнтів одночасно, що не вплинуло на їх тривалість та кількість, а вплинуло лише на вартість за судове засідання - по 2 000 грн для кожного з позивачів. Крім того, вартість за окремі послуги в актах є значно завищеною у порівнянні з іншими аналогічними пропозиціями у м. Києві. За таких обставин Відповідач 2 вважає за можливе зменшити суми витрат на правничу допомогу, залишені в актах виконаних робіт по 28 000 грн, на 50% та взяти судом до уваги лише суми у розмірі по 14 000 грн з кожного акту. Оскільки ціна позову складала 2 000 000 грн (по 1 000 000 грн кожному з позивачів), з яких судом задоволено 400 000 грн (по 200 000 грн кожному з позивачів), що складає 20% від ціни позову то й витрати на правничу допомогу мають бути задоволені лише на 20% від їх розумної та необхідної для розгляду справи вартості. Відтак задоволенню з даних сум підлягають лише по 20%, що становить 2 800 грн кожному. У судовому засіданні, яке відбулось 13.03.2025, представник позивачів - адвокат Ільїна Д.В. підтримала заяву представника позивачів про ухвалення додаткового рішення і просила суд стягнути з відповідача Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 87 000 грн кожному. Інші учасники процесу до судового засідання не з`явились. Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового судового рішення суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04.12.2024 року позов [PERSON] , Громадянина Італії Пассалакви Костантіно до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Комунального підприємства «Київпастранс» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, - задоволено частково. Стягнуто зКомунального підприємства «Київпастранс» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок, без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь Громадянина Італії Пассалакви Костантіно моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок, без утримання податків та інших обов`язкових платежів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). За приписами ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Згідно п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Частиною 1, 2 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При цьому, за ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно частини 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. З огляду на зазначене, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Крім цього, пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим про що, зокрема, зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України». Відповідно до правової позиції ВС/КАС, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 87 000,00 грн представник позивачів до заяви про ухвалення додаткового рішення додала наступні письмові докази: - копія ордеру серії АІ № 1307411 виданий 08.06.2023 року на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Ільїною Дар`єю Валеріївною; - копія ордеру серії АІ № 1307412 виданий 08.06.2023 року на надання правничої (правової) допомоги Пассалакві Костантіно адвокатом Ільїною Дар`єю Валеріївною; - копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ільїною Дар`єю Валеріївною серії КС №5344/10, виданого 29.04.2015 року; - копія договору про надання правової допомоги № 01/15.06-22 від 15.06.2022; - копія договору про надання правової допомоги № 02/15.06-22 від 15.06.2022; - копія додаткової угоди №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги №01/15.06-22 від 15.06.2022 року; - копія додаткової угоди №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги №02/15.06-22 від 15.06.2022 року; - копія акту наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №01/15.06-22 від 15.06.2022 року; - копія акту наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №02/15.06-22 від 15.06.2022 року; Як убачається, 15.06.2022 між адвокатом та клієнтами укладено договори про надання правової допомоги №01/15.06-22 та №02/15.06-22 відповідно, предметом яких є надання юридичної допомоги та представлення інтересів клієнтів. Відповідно до п. 3.1 Договорів Клієнти сплачують Адвокату гонорар за фактично виконану роботу, яка підтверджується актами виконаних робіт. При цьому, розмір гонорару визначається за погодженням сторін (п. 3.4 Договорів). Додатковими угодами від 02.05.2023 №1 до Договорів сторони погодили, що у разі часткового задоволення позовних вимог, гонорар успіху адвоката складає 15% від задоволеної судом суми (п. 5 Додаткових угод). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокатом до заяви про стягнення судових витрат було надано копії актів наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №01/15.06-22 та №02/15.06-22 від 15.06.2022 року, укладених між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого адвокатом були надані наступні послуги: Аналіз обставин справи та наданих документів (в тому числі матеріалів кримінального провадження) - 3 години - 6 000 гривень; Надання попередньої юридичної консультації - 1 година - 2 000 гривень; Складання та подання до суду позовної заяви - 6 години - 12 000 гривень; Участь в судовому засіданні в Дніпровському районному суді м. Києва 12.08.2023 - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Складання та подання до суду заяви про залучення співвідповідача - 1 година - 2 000 гривень; Участь в судовому засіданні в Дніпровському районному суді м. Києва 20.09.2023 - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Підготовка та подання заяви про зміну предмету позову та позову в новій редакції - 2 годин - 4000 гривень; Ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду 14.11.2024 - 0,5 години - 1000 гривень; Підготовка та подання заяви про виклик свідків - 1 година - 2 000; Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 23.02.2024 - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 04.04.2024 - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Підготовка та подання відповіді па відзив КП «КИЇВПАСТРАНС» - 3 години - 6000 гривень; Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 25.06.2024 - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Складення та подання заяви про долучення додаткового доказу - 1 година - 2 000 гривень; Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 30.07.2024 - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 07.11.2024 - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 04.12.2024 - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Складення та подання заяви про винесення додаткового рішення по стягненню судових витрат - 1 година - 2 000 гривень; Участі, в судовому засіданні по розгляду заяви про винесення додаткового рішення по стягненню судових витрат - Фіксована ставка - 2 000 гривень; Гонорар успіху адвоката, враховуючи часткове задоволення позову, погоджений з Позивачами - фіксована ставка у розмірі 15% від 200 000,00 гривень - 30 000 гривень. ВСЬОГО: 87 000,00 гривень. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 87 000 грн кожному на підставі договору про надання правової допомоги № 01/15.06-22 від 15.06.2022; договору про надання правової допомоги № 02/15.06-22 від 15.06.2022; додаткової угоди №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги №01/15.06-22 від 15.06.2022 року; додаткової угоди №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги №02/15.06-22 від 15.06.2022 року; акту наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №01/15.06-22 від 15.06.2022 року; акту наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №02/15.06-22 від 15.06.2022 року, суд керується положеннями пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, згідно якої інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16, де зазначено, що: «Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.» Відповідно до ч. 6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача Комунального підприємства «Київпастранс» - адвокат Розум О.В. подав клопотання про зменшення відшкодування витрат на правничу допомогу, де вважає за можливе зменшити суми витрат на правничу допомогу, залишені в актах виконаних робіт по 28 000 грн, на 50% та взяти до уваги лише суми у розмірі по 14 000 грн з кожного акту. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі №922/15944/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 р. у справі № 211/3113/16-ц, від 06.11.2020 р. у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial