Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 26.02.2015 зареєстровано шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу дітей у них немає. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено вже кілька років тому та за його переконанням подальшого сенсу формально зберігати сімейні відносини немає, примирення між ним та відповідачкою неможливе. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги сторона позивача підтримує у повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належно повідомлялася про час і місце розгляду справи, шляхом надсилання повідомлення за зареєстрованим її місцем проживання. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 26.02.20215 року, сторони зареєстрували шлюб 26.02.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 263. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved