Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду із заявою у якій просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , який помер [INFO] у місті руза, рп. тучково, московської області, російської федерації. В обґрунтування заяви вказала, що померлий [PERSON] був її батьком та дідом [PERSON] . З 2015 року [PERSON] будучи громадянином України періодично проживав на території рф. При цьому, 10.07.2019 року [PERSON] у [ADDRESS] придбано житлове приміщення №616. 11.07.2019 року ним складено заповіт, яким він заповів вищевказане майно [PERSON] . В подальшому, їй стало відомо, що [PERSON] [INFO] помер на території рф, де і було зареєстровано цей факт. Вона звернулася до ВДРАЦС із заявою про реєстрацією смерті [PERSON] , однак, отримала роз`яснення, що реєстрація смерті особи на підставі свідоцтва про смерть, що видане відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану іноземної держави суперечить вимогам чинного законодавства України. Крім того, вона звернулась до Другої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою щодо прийняття спадщини в інтересах малолітнього [PERSON] . Постановою від 24.12.2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON] , оскільки представником спадкодавця не надано необхідних документів, які б підтверджували факт смерті спадкодавця. З огляду на викладене, заявник, будучи донькою [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть, через те, що вказаний факт відбувся на території рф, внаслідок чого змушена звернутися до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд. Представником заявниці подано клопотання про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представниками Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Другої Херсонської державної нотаріальної контори подані заяви про проведення розгляду справи у відсутність. Представник Херсонської міської ради в судове засідання не прибув, про причини не явки суд не повідомляв. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , батьком є [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.06.1990 року. 22 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, внаслідок чого прізвище дружині присвоєно [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2017 року. [PERSON] народився [INFO] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2018 року. [PERSON] на праві приватної власності належить житлове приміщення у гуртожитку [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу житлового приміщення від 10.07.2019 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №173259181 від 10.07.2019 р. [PERSON] 11 липня 2019 року складено заповіт, яким належне йому на праві приватної власності житлове приміщення №616 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Єрьоменко І.О., зареєстровано у реєстрі за №1-1001. Зі свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого муніципальним казеним закладом «багатофункціональний центр надання державних і муніципальних послуг», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. руза рп. тучково, московської області, російської федерації. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) листом на заяву [PERSON] щодо проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] у руза рп. тучково, московської області, російської федерації роз`яснено, зокрема, що повторна державна реєстрація смерті особи на підставі свідоцтва про смерть, що видане відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану іноземної держави, суперечить вимогам чинного законодавства України. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79266880 від 22.11.2024 року Другою Херсонською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №450/2024 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] як законний представник від імені малолітнього сина [PERSON] 16.10.2024 року звернулася із заявою про прийняття спадщини. 24.12.2024 року Другою Херсонською державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] , [INFO] , представником якого є [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON] . В мотивувальній частині постанови зазначено, що представником спадкодавця не надано необхідних документів, які б підтверджували факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, заповіт, тощо. Крім того, в заяві про прийняття спадщини зазначено померлу особу - [PERSON] , а в заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено померлу особу - [PERSON] . Суд зазначає, що якщо смерть [PERSON] настала на території рф, тобто за кордоном, отже в даному випадку не підлягають застосуванню вимоги пунктів 8, 9 частини 1 статті 315 ЦПК України. Згідно з положеннями статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Вимогами пунктів 8,9 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У частинах третій - четвертій статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлені Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. ЦПК України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи ДРАЦСу можуть видати свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Із матеріалів справи відомо, що факт смерті батька заявника [PERSON] на території м. руза рп. тучково, московської області, російської федерації зафіксовано відповідним державним органом іноземної держави. Муніципальний казенний заклад «багатофункціональний центр надання державних і муніципальних послуг» склав актовий запис про смерть [PERSON] № 170249505003900112005 від 12 травня 2024 року та видало відповідне свідоцтво [NUMBER] , копія якого є у заявника. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане на підставі законодавства іноземної держави, на території якої помер батько заявника, підстав для встановлення факту смерті немає, що відповідає правовій позиції Верховного Суду від 24.12.2024 року у справі №766/746/25. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Батько заявниці [PERSON] , зі змісту заяви, помер у м. руза рп. тучково, московської області, російської федерації 12.05.2024 р. У зв`язку із набранням чинності 23 грудня 2022 року Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протокол до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» № 2783-ІХ від 01 грудня 2022 року, зупинено дію Конвенції у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь. Також не підлягають застосуванню в даному випадку вимоги статті 317 ЦПК України, оскільки нею врегульовані особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Отже суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви, з огляду на те, що [PERSON] помер на території іноземної держави, та факт його смерті зареєстрований у відповідності до законодавства території країни на якій він помер. З огляду на наведе, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 11 березня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed