Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

До суду 20.01.2025 в електронному виді надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник зазначає, що 22.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту за №\~4362106, того ж дня відповідачу було перераховано 5 000 грн на його банківську карту. 11.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №\~21122021, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права Вимоги до Боржників. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №\~4362106 від 22.07.2021 становить 21 500 грн, яка складається з наступного: 5 000 грн - заборгованість по кредиту; 15 550 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 950 грн - заборгованість за комісійними винагородами. Тому, покликаючись на статті 512, 514, 625, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 21\~500 гривень, а також судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2\~422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000\~гривень. Ухвалою від 22.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 25.02.2025, у зв`язку із неявкою учасників відкладено на 13.03.2025. Представник позивача Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, клопотань не подавав, у позовній заяві висловив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення повістки на адресу, зазначену в матеріалах справи, та шляхом завчасного розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, до суду не з`явився, відзив не подав. Відповідно до п.п.\~2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст.\~247 ЦПК України. Судом у порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи і оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини. ТОВ «Мілоан» та відповідач [PERSON] 22.07.2021 уклали у письмовій формі Кредитний договір № 4362106, перед тим подавши заявку у електронному кабінеті. ТОВ «Мілоан» свою частину договору виконало та надало відповідачеві кредитні кошт, що підтверджується платіжним дорученням №51864941 від 22.07.2022, згідно якого перераховано [PERSON] грошові кошти у сумі 5\~000 грн на банківський рахунок [NUMBER] *03. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином, у вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідач належним чином свої договірні зобов`язання не виконав та вчасно кредит не повернув, внаслідок чого сформувалась заборгованість за кредитним договором, що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 1362106. Далі, 11.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 12Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права Вимоги до Боржників. Відповідно до Договору відступлення права вимоги від 11.11.2021, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Отже, ТОВ «Діджи Фінанс», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості в розмірі 21 500 грн, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. Зі ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів та потяггнуло звернення ТОВ «Діджи Фінанс» у якості нового кредитора до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав. З огляду на викладене, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу відповідачем не надано, як і не надано доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача необхідно стягнути в повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. Згідно з поданим позивачем розрахунком, ним понесено витрати на професійну правничу допомогу, які складаються з правового аналізу обставин спірних правовідносин тривалістю 1,5 год загальною вартістю 2 250 грн, складання позовної заяви тривалістю 3 год загальною вартістю 3 000 грн та формування додатків до позовної заяви тривалістю 1 год вартістю 750 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача вказаних витрат, суд бере до уваги положення ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, враховує їх співмірність із обставинами, зазначеними у ч. 4 вказаної статті, категорію справи, обсяг фактичних витрат позивача та наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, і приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати у повному обсязі в розмірі 6 тисяч гривень.

Outcome: approved