Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка», державного реєстратора Федурко Руслани Василівни, треті особи: фізична особа підприємець [PERSON] про усунення перешкод в користуванні примішенням загального користування, скасування реєстрації. Позовна заява (уточнена) мотивована тим, щопредметом спору є приміщення загального користування (коридор, сходова клітина, туалети, та інші допоміжні приміщення). 04 травня 1995 році проведено державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Чародійка» за адресою м. Трускавець вул. Героїв Упа, 2. Статутний капітал товариства був сформований за рахунок грошових вкладів учасників товариства, частки яких були рівні і складали 10% кожна. Учасниками товариства були позивачі у цивільній справі. В процесі діяльності товариства, учасники вкладали власні заощадження в забезпечення його стабільної діяльності, а саме в рівних долях кожен учасник сплачував встановлення опалення, заміна котла, встановлення нової електропроводки, заміна каналізаційних труб, здійснювався поточний ремонт коридорів, капітальних приміщень, тощо. Рішенням загальних зборів учасників товариства від 26 березня 2018 року із складу учасників товариства вийшли позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Припиняючи участь у складі учасників(засновників) товариства, позивачами було отримано майно в натуральній формі, пропорційно до вартості частки у статутному капіталі товариства, замість виплати вартості майна товариства. Майнові частки позивачів були зареєстровані в реєстрі речових прав на нерухоме майно. В даних нежитлових приміщеннях позивачі працюють та надають косметичні і перукарські послуги. Позивачами було замовлено в комунальному підприємстві Львівської обласної ради Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки технічний паспорт на нежитлові будівлі. Був виготовлений технічний паспорт КП «Дрогобицьким міжміським бюром технічної інвентаризації та експертної оцінки» [PERSON] відповідно до якого допоміжні приміщення, а саме коридори, туалет, сходинкова клітина, тощо визначено, що перебуває у спільному користуванні. В подальшому директор ТзОВ «Чародійка» ввела позивачів в оману, повідомила що вона буде займатися виготовленням технічної документації, оскільки має кваліфікованого юриста та зв?язки в комунальних службах. Через деякий час позивачам був направлений проект договору від Відповідача ТзОВ «Чародійка» та додаток до нього про компенсацію витрат, щодо обслуговування плош загального користування, витрати на бухгалтера товариства, заробітної плати директора, юриста, тощо. Позивачі зазначили, що згідні сплачувати витрати щодо утримання, обслуговування, експлуатацію та ремонт площ загального користування та прибудинкової території, однак не згідні сплачувати витрати на заробітну плату директора ТОВ «Чародійка», бухгалтера, юриста, єдиний податок товариства, послуги банку, та інші управлінські витрати товариства, оскільки не являються учасниками товариства. 11 травня 2018 року, директор ТОВ «Чародійка» отримавши відмову, без попередження вимкнула постачання електроенергії до нежитлових приміщень, перекрила водопостачання, та заборонила проходити через коридор, заборонила користуватися туалетом, замінивши замки до дверей туалету та вхідних дверей коридорів. Після цього відповідач розібрав стіну в коридорі загального користуванні, з туалету зробили кабінети, чим позбавили нас користуватись туалетом, будь-яких погоджень позивачами не було надано. Директор ТОВ «Чародійка» повідомила позивачів, що товариство допустить до власних приміщень позивачів лише тоді коли останні будуть сплачувати витрати на заробітну плату директора ТОВ «Чародійка», бухгалтера, податок на нерухоме майно, єдиний податок товариства, послуги банку, та інші витрати товариства. Відповідач перешкоджає доступ до власних нежитлових приміщень, зазначивши що коридори, туалет, сходинкова клітина, які були раніше в загальному користуванні перебуває тепер у власності товариства, і проходити через їхній коридор, користуватись туалетом - заборонено. Позивачі [PERSON] , та [PERSON] , з 2019 року, через чинення перешкод відповідачем ТОВ «Чародійка» у користуванні коридорами, туалетом, сходинковою клітиною, не можуть потрапити до своїх власних приміщень. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не можуть повноцінно користуватися приміщеннями перукарень без допоміжних приміщень, а це коридори, туалетні кімнати, тощо. Керівництво ТзОВ «Чародійка» змусило позивачів [PERSON] , [PERSON] , орендувати інше приміщення, для здійснення своєї діяльності. Відповідно до технічного паспорту ФОП « [PERSON] » визначено, що коридори, сходова клітина, туалети, інші допоміжні приміщення, які мають бути у спільному користуванні позивачів та відповідача, зареєстровано за відповідачем ТзОВ «Чародійка», шо є грубим порушенням прав співвласників на користування даними приміщеннями. Для підприємницької діяльності, позивачам, а також відвідувачам, необхідно користуватися туалетами. коридорами, які відповідно до Державних будівельних норм є допоміжними приміщеннями до основних приміщень у будь-яких підприємств побутового обслуговування. Відповідно до висновку судового експерта Ляша I.I. від 02.11.2023 року встановлено, що в результаті проведених досліджень чинних Державних будівельних норм, вимог Державних санітарних правил і норм, приміщення перукарень позначені на плані літ.13, літ.14, літ.15, літ.16, літ.17, літ.18, літ.19, літ.20 і розташованих на 2-му поверсі будівлі побутового обслуговування, що по [ADDRESS] , без допоміжних та підсобних приміщень використовувати неможливо. Таким чином, позивачам які є власниками нежитлових приміщень позначені на плані літ.13, літ.14, літ.15, літ.16, літ.17, літ.18, літ. 19, літ.20 і розташованих на 2-му поверсі будівлі побутового обслуговування, що по [ADDRESS] , здійснюється перешкоди у користуванні приватною власністю, шляхом забороною у користуванні приміщеннями загального користування до яких відносяться і допоміжні приміщення, а це сходи, коридори, санвузли, та інші допоміжні приміщення. Дані частини об?єкту нерухомого майна призначені для нормального функціонування всього приміщення в цілому і не можуть належати на праві приватної власності лише одній особі, а мають перебувати у спільному користуванні всіх осіб, що володіють основними приміщеннями в будівлі за адресою: [ADDRESS] . Тому просять суд зобов?язати ТзОВ «Чародійка» усунути перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями об?єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме: №9 санвузол площею 4.2 кв. м. № 10, кладова площею 0,7 кв.м., №11, санвузол площею 5,7 кв.м., № 12 коридор площею 5,5 кв.м, № 14 кладова площею 1,4 кв. м., №15 котельня площею 2,5 кв.м., шляхом надання безперешкодного доступу до цих приміщень та надання дублікатів ключів від цих приміщень, з урахуванням дотримання техніки безпеки, санітарно-епідеміологічних норм, пожежної безпеки для убезпечення нещасних випадків; зобов?язати ТзОВ«Чародійка» привести допоміжні приміщення № 9 санвузол, площею 4.2 кв.м та №10 кладова площею 0,7кв. м. до попереднього стану відновивши їхне функціональне призначення; скасувати номер запису про право власності 25382628 від 20.03.2018р., об?єкта нерухомого майна нежитлового приміщення, загальна площа 175.3 кв. метрів, адреса Львівська область, м. Трускавець, вул. Героїв УПА, будинок 2 приміщення №11, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності, державним реєстратором Федурко Русланою Василівною, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна №1513731746115. Відповідачем директором ТзОВ «Чародійка» подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Зазначає, що обставини справи ТзОВ «Чародійка» створено 04.05.1995 році внаслідок приватизації комунального майна трудовим колективом. Згідно статуту Товариства в редакції від 11.10.2013 року учасниками Товариства були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Статутний капітал Товариства був сформований за рахунок грошових вкладів учасників Товариства і складав 251 644, 00 грн. Частки всіх учасників Товариства в статутному капіталі були рівні і складали по 10% кожна, вартістю 25 164, 40 грн. кожна. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер [NUMBER] , видане 27.06.2014 року реєстраційною службою Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, договору купівлі-продажу серія та номер 287, видане 26.03.2015 року приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу О.Я.Ломакіною Товариству на праві власності належало нежитлове приміщення по [ADDRESS] загальною площею 318,5 кв.м. Відповідно до п.5.19 Статуту Товариства в редакції від 09.10.2013 року учасник, який виходить з Товариства має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі (статутному фонді) Товариства. За домовленістю між учасником та Товариством виплата вартості частини майна може бути замінена переданням майна в натурі. Учасники Товариства [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Товариства із нотаріально посвідченими заявами про вихід зі складу учасників ТзОВ «Чародійка». Опісля, за зверненням Товариства ФОП [PERSON] підготовлено висновок №21/02-18 від 21.02.2018 року щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна нежитлового приміщення [ADDRESS] та виділення в окремі об?єкти нерухомого майна наступні приміщення: Нежитлове приміщення №13-27,8 кв.м.; нежитлове приміщення №14 - 7,7 кв.м.; нежитлове приміщення №15 - 26,2 кв.м.; нежитлове приміщення №16-21,2 кв.м.; нежитлове приміщення №17-16,8 кв.м.; нежитлове приміщення №18-14,9 кв.м.; нежитлове приміщення №19 - 18,4 кв.м.; нежитлове приміщення №20-10,2 кв.м.; нежитлове приміщення №11 - 175,3. Експертом було встановлено, що вищенаведені нежитлові приміщення мають відокремлені входи, не суперечать власності сусідніх приміщень та можуть бути поділені в натурі. 20.03.2018 року Товариством проведено державну реєстрацію права власності на вищезазначені окремі нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] . Рішенням загальних зборів учасників Товариства №5 від 26.03.2018 року за згодою всіх учасників Товариства виділено та передано в натурі учасникам Товариства, як подали заяви про вихід з товариства в порядку розрахунку замість вартості частини майна, пропорційної їх частці у статутному капіталі Товариства, майно в натурі: [PERSON] - нежитлове приміщення №15; [PERSON] - нежитлові приміщення №18, №14; [PERSON] - нежитлове приміщення №17; [PERSON] - нежитлове приміщення №13; [PERSON] - нежитлове приміщення №16; нежитлове приміщення №20; [PERSON] - нежитлове приміщення №19. Товариство та його учасники позивачі підтвердили, що будь-яких фінансових та майнових претензій один до одного не мають при складанні акту приймання-передачі майна від 26.03.2018 року. Позивачі ніколи не володіли на праві спільної сумісної власності поряд з іншими учасниками Товариства нерухомим майном та їм не належали на праві спільного користування ні коридори, ні санвузли, ні котельні та інші допоміжні приміщення. Їхнім власником була юридична особа - ТОВ «Чародійка» на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Листом від 08.05.2018р. Товариство запропонувало власникам приміщень - позивачам укласти договір про компенсацію витрат комунальних послуг та послуг щодо утримання площ загального користування. Надіслано письмову вимогу та особисто вручено примірники договорів. Позивачі відмовилися від компенсації витрат. Одночасно надіслано претензія щодо погашення заборгованості за комунальні послуги та по два примірника Договору про компенсацію витрат. Однак відповіді не отримано. Відповідачем державним реєстратором Федурко Р.В. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі та виключити державного реєстратора з числа відповідачів. Зазначає, що в своєму позові позивачі в обгрунтування підсудності стверджують, що скасування рішення про державну реєстрацію прав чи скасування запису про проведену державну реєстрацію є похідною від спору щодо майнових прав, і якщо цей спір належить до юрисдикції загального суду та переданий на його розгляд з вказаними вимогами, така справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Позивачі не оскаржують дії та/або рішення державного реєстратора як незаконні, а мають на меті скасувати документи на підставі яких проведена державна реєстрація прав. Крім того, жодних позовних вимог до [PERSON] , як до державного реєстратора, позивачі не висувають. В даному випадку для проведення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення що утворилися в процесі поділу заявником подано дев`ять заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності); висновок щодо технічної можливості поділу ОНМ №21/02-18 виданий 21.02.2018 суб?єктом господарювання ФОП [PERSON] та 9 технічниих паспортів видані 21.02.2018 суб?єктом господарювання ФОП [PERSON] . Отже, державний реєстратор не несе відповідальності за правильність складення суб`єктом господарювання технічного паспорту та Висновку щодо технічної можливості поділу ОНМ, оскільки документи, які були підставою для реєстрації права власності за ТОВ «Чародійка» на сьогоднішній день ніким не скасовані, не визнані недійсними, тощо, підстав для скасування запису про державну реєстрацію прав відсутні. На відзив відповідача на позовну заяву, фізична особа підприємець [PERSON] подав відповідь. Зазначає, що даній справі не піднімається питання порядку виходу з ТзОВ «Чародійка» колишніх учасників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Підставою звернення до суду слугувало те, що позивачі як власники нерухомого майна не мають фізичної можливості потрапити в свої приміщень та використовувати їх за функціональним призначенням у зв?язку з незаконною реєстрацію допоміжних приміщень, а саме коридорів та інших допоміжних (приналежних) частин за ТОВ «Чародійка». Позивачі ніколи не визнавали права власності на допоміжні частини будівлі за ТОВ «Чародійка», що підтверджується численними скаргами до органів державної влади та місцевого самоврядування, щодо незаконних дій ТОВ «Чародійка» відносно допоміжних будівель, які містяться в матеріалах справи. Враховуючи вище викладене вважає, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 20.03.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 20.03.2019 року заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про забезпечення позову - задоволено. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 05.08.2019 року заяву директора ТзОВ «Чародійка» про закриття провадження у справі залишено без задоволення. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 05.08.2019 року залучено в якості співвідповідача - фізичну особу підприємця [PERSON] . Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 16.09.2019 року в задоволенні заяви директора ТзОВ «Чародійка» про скасування заходу забезпечення позову відмовлено . Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 16.09.2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 31.03.2021 року провадження у справі відновлено. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 13.05.2021 року у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 25.07.2022 року провадження у справі відновлено. Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 01.09.2023 року справу призначено до розгляду. 29.01.2024 року ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 04.03.2024 року у справі здійснено повернення до стадії підготовчого провадження та замінено відповідача [PERSON] на [PERSON] 02.04.2024 року ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просила позовні вимоги задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов просила задоволити та зазначила, що відповідач припинила постачати світло та воду в приміщення, заборонила кормстуватись туалетом та вхідних дверей в коридорі, розібрала стіну у загальному коридорі. Директор ТзОВ «Чародійка» повідомила позивачів про те, що дозволить користуватись лише тоді коли будуть платити податки, зарплату та інші витрати. Позивачі [PERSON] та [PERSON] з 2019 року через перешкоджання у користуванні туалетом, сходами не можуть потрапити до своїх власних приміщень, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] неможуть повноцінно користуватись без допоміжних приміщень (коридори, туалети тощо). Незаконні дії директора товариства яка систематично чинить перешкоди у спільному користуванні майном, а саме коридором, сходинковою кліткою, туалетом та іншими приміщенням буде оскаржено та зобовязало позивачів орендувати інші приміщення. Державний реєстратор Федурко Р.В. здійснив реєстрацію приміщення за відповідачем. Визначено що коридори та інші приміщення які мають бути у спільному користуванні, зареєстровано за відповідачем, що є грубим порушенням прав власників на користування приміщеннями. Позивачі здійснюють діяльність з надання послуг перукарень та косметолога і необхідність є користування туалетом, коридорами, які відповідно до ДБН є допоміжними приміщеннями. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов та просила його задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила його задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні просила позовні вимоги задоволити. Представник відповідача ТзОВ «Чародійка» - адвокат Потічна Н.Ю. у судовому засіданні пояснила, що заперечує щодо позовних вимог. Зазначила що позивачі просять суд усунути перешкоди у користуванні майном та скасувати реєстраційний запис, однак позивачі набули право власності на дані приміщення коли проявили бажання у виході з ТзОВ. Як наслідок їм було виділено частку учасника товариства майном взамін його грошової компенсції. Позивачам передано нежитлове приміщення і стороною (кожним з позивачів) не заперечувалось, що таке приміщення є пропорційне до його 10% у власності майна ТзОВ «Чародійки». Позивачі вклали свої кошти в статутний капітал ТзОВ. Приміщення були спільного користування для ТзОв «Чародійка» яка на той момент мала у власності приміщення загальною площею 318,5 кв.м., зараз коли учасники вийшли з товариства з своїм майном, це майно залишилось у власності юридичної особи - ТзОВ «Чародійка». Відповідач державний реєстратор Федурко Р.В. у судовому засіданні наголосила що вважає що у даній справі вона як державний реєстратор неможе бути відповідачем. Зазначила, що позивачі погодили поділ майна, а тому документи подані документи на реєстрацію є на підставі погодженого позивачами поділу майна товариства. Державний реєстратор не перевіряє законність поданих документів, а саме Актів, оскільки такі були погоджені позивачами. Державна рестрація права проводилась на підставі документів про набуття власності. Відповідач - фізична особа підприємець [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що на замовлення ТзОВ «Чародійка» у 2018 році оформили висновок щодо можливого поділу обєкта нерухомого майна. Бачили обєкт площею 318,5 м.кв., запропонували поділ на 9 обєктів, який був погоджений. Приміщення №13,14,15,16,17,18,19,20 це тільки кімнати, які були пролітеповані та були встановлені по м.кв. у відповідності до частки. Були видані технічні паспорти. Всі допоміжні приміщення залишились у власності ТзОВ і на це було погодження. Є практика укласти договори про користування допоміжними приміщеннями. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка пояснила що в 2017 році була директором ТзОВ «Чародійка» і 6 членів товариства виявили бажання вийти з нього. Це було зробити не легко, оскільки потрібно було виділити їм ідеальну частину майна. Внаслідок чого нею було складено повноваження директора товариства. Після чого була знов обрана директором проте не віддавали ні печатки ні ключі від приміщення. За цей час, приміщення були поділені, здійснювалось користування водопостачання, світла, зробили ремонтні роботи, а сплачувало за все товариство. Позивачі продовжують працювати в приміщеннях, окрім [PERSON] та [PERSON] . Фізично вони мають всі доступи до своїх приміщень. Приміщення №9 і №10 колись були підсобним приміщенням, туалету там ніколи не було. Водопостачання є в [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Користуючись загальними приміщеннями -сходами, коридорами, комунальними послугами, оплачує все це товариство, крім цього товариство здійснює прибирання території та оплачує техпрацівникам. Товариство пропонувало і пропонує укладати договір щодо користування комунальними послугами. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює в ТзОВ «Чародійка», вказала що жодних перешкоджань позивачам ніхто не створює, вони не сплачують комунальні послуги, договір не хочуть укладати. Працюють всі крім [PERSON] , та [PERSON] . Позивачі мають можливість потрапити у приміщення та користуватись ними, ніяких замків до дверей не міняли. Працюють [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка повідомила, що вона є клієнтом щодо надання послуг косметолога, манікюру та перукаря. Більшість кабінетів працюють. [PERSON] і пані [PERSON] працює, і вони є перукарями. До пустуючих приміщень є доступ. Площі загального користування завжди знаходяться на балансі товариства. Будучи ФОП зазначила що у особистому випадку у них ФОПи мають договори з Товариством і здійснюється компенсація на рахунок Товариства, тобто загальні витрати оплачує директор Товариства. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює у ТзОВ «Чародійка» -орендує там приміщення, пояснила, що працює з 2020 року, в непростих умовах. Доступи до приміщення є у всіх, працює [PERSON] і є доступ і до туалету, працює [PERSON] , [PERSON] . Всі кабінети які є робочими то вони працюють. У кабінетах є світло і вода. По спливу приблизно року часу користування позивачами комунальними послугами, директором прийнято було рішення про відключення послуг оскільки вони не здійснювали оплату за такі послуги і не хотіли підписувати договори. Прибирання проводить сама. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка орендувала колись приміщення, але років 5 вже не працює. Є клієнтом косметолога [PERSON] і перукаря [PERSON] . В приміщенні працюють власники. Орендувала приміщення, але через те, що були перебої з світлом і було припинене водопостачання, то припинила діяльність. До кабінету [PERSON] є доступ і вони працюють. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи (у тому числі державні виконавці) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України). Частиною 1статті 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 33 постанові Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Відповідно до абзацу 6 п.1 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень статті 13, частини третьої статті 16, статті 319 ЦК у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу. Метою зазначеної вище позовної вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є забезпечення фактичного користування нежитловими приміщеннями а саме допоміжними приміщеннями (коридори, туалет, сходи), які перебувають у спільному користуванні, з можливістю у повній мірі реалізувати всі свої правомочності. В судовому засіданні встановлено, що згідно з положеннями Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка» (в редакцї 2013 року) (далі -Товариство) учасниками є наступні особи: [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №159386087, нежитлове приміщення загальною площею 318,5 кв.м за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності (1/1) належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Чародійка». Як вбачається з копії Протоколу №5 загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка» від 26 березня 2018 року головою зборів [PERSON] повідомлено про подання до Товариства нотаріально посвідчених заяв від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про їх вихід зі складу учасників та намір отримати замість вартості частини майна, майно внатурі. За згодою всіх учасників товариства, з урахуванням Висновка щодо технічної можливості обєднання нежитлових приміщень ФОП [PERSON] №16/01-18 від 16 січня 2018 року (т.1 а.с.166), виділено та передано в натурі учасникам товариства, як подали заяви про вихід з товариства в порядку розрахунку замість вартості частини майна, пропорційної їх частці у статутному капіталі Товариства, майно в натурі: [PERSON] - нежитлове приміщення №15 (кімната літ. 11-6 площа 26,2 кв.м.); [PERSON] - нежитлове приміщення №18 (кімната літ. 11-20 площа 14, 9 кв.м.), нежитлове приміщення №14 (кімната літ.11-4 площа 7,7 кв.м.); [PERSON] - нежитлове приміщення №17 (кімната літ.11-17 площа 16,8 кв.м.); [PERSON] - нежитлове приміщення №13 (кімната літ. 11-2 площа 27, 8 кв.м.); [PERSON] - нежитлове приміщення №16 (кімната літ.11-9 площа 14,3 кв.м., кімната літ.11-10, площа 6,9 кв.м.), нежитлове приміщення №20 (кімната літ. 11-22 площа 10,2 кв.м.); [PERSON] - нежитлове приміщення №19 (кімната літ.11-21 площа 18,4 кв.м.). Товариство та учасники Товариства [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що будь-яких фінансових та майнових претензій один до одного не мають. Згідно Акту приманні-передачі майна від 26 березня 2018 року [PERSON] прийняла нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення №16 заг. площею 21,2 кв.м. та нежитлове приміщення №20 заг.площею 10,2 кв.м. Підтвердила, що нежитлові приміщення перебувають у доброму стані, придатні до використання (т.1 а.с. 175). Згідно Акту приманні-передачі майна від 26 березня 2018 року [PERSON] прийняла нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення №18 заг. площею 14,9 кв.м. та нежитлове приміщення №14 заг.площею 7,7 кв.м. Підтвердила, що нежитлові приміщення перебувають у доброму стані, придатні до використання (т.1 а.с. 176). Згідно Акту приманні-передачі майна від 26 березня 2018 року [PERSON] прийняла нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення №17 заг. площею 16,8 кв.м. Підтвердила, що нежитлове приміщення перебуває у доброму стані, придатне до використання (т.1 а.с. 177). Згідно Акту приманні-передачі майна від 26 березня 2018 року [PERSON] прийняла нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення №15 заг. площею 26,2 кв.м. Підтвердила, що нежитлове приміщення перебуває у доброму стані, придатне до використання (т.1 а.с. 178). Згідно Акту приманні-передачі майна від 26 березня 2018 року [PERSON] прийняла нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення №19 заг. площею 18,4 кв.м. Підтвердила, що нежитлове приміщення перебуває у доброму стані, придатне до використання (т.1 а.с. 179). Згідно Акту приманні-передачі майна від 26 березня 2018 року [PERSON] прийняла нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення №13 заг. площею 27,8 кв.м. Підтвердила, що нежитлове приміщення перебуває у доброму стані, придатне до використання (т.1 а.с. 180). Згідно копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119047715 нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119059063 нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119382296 нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119384764 нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119061465 нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119044346 нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119054930 нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119050290 нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №159386087, нежитлове приміщення загальною площею 175,3 кв.м за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності (1/1) належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Чародійка». Тобто, з вищенаведено вбачається, що позивачам, на підставі їх заяв та з їх згоди, виділено ідеально визначене майно внатурі з частини майна, що перебувало у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Чародійка». Зазначене майно, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали замість вартості частини майна, пропорційної їх частці у статутному капіталі ТзОВ «Чародійка». Жодної незгоди чи заперечень щодо часток виділеного майна позивачі не висловлювали, що підтверджуться відповідними Актами прийому-передачі майна від 26 березня 2018 року. Згідно листа ТзОВ «Чародійка» №3 від 08 травня 2018 року до [PERSON] , для забезпечення нерухомого майна, що знаходиться у її власності та користуванні, комунікаціями, запропоновано укласти договір про надання послуг щодо відшкодування витрат на утримання приміщень та попереджено, що у випадку неукладання такого договору подача послуг буде припинена. Крім цього, як вбачається з претензії ТзОВ «Чародійка» №23 від 06 липня 2018 року до [PERSON] , оскільки остання без дозволу власника майна - ТзОВ «Чародійка» для забезпечення власної підприємницької діяльності здійснює користування площами загального користування ТзОВ, товариство як балансоутримувач майна несе значні витрати щодо утримання таких площ, внаслідок чого виникла необхідність у компенсації витрати у розмірі 3922 грн.17 коп. Також, з листів - повідомлень ТзОВ «Чародійка» від 06 липня 2018 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було запропоновано укласти договір про компенсацію витрат комунальних послуг, оскільки здійснюють підприємницьку діяльність використовуючи майно ТзОВ «Чародійка», внаслідок чого товариство несе значні витрати. Із дослідженого у судовому засіданні Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №5413 від 20 травня 2020 року [PERSON] , станом на день проведення огляду приміщень другого поверху в будівлі по [ADDRESS] (об?єкт нерухомого майна реєстраційний №1513731746115, нежитлові приміщення, загальна площа 175,3 кв.м.) у допоміжному приміщені №11 (санвузол площею 5,7 кв.м.) здійснено перепланування і переобладнання та змінено функціональне призначення тільки приміщення №11 під офісне, а не зміну функціонального призначення об?єкту нерухомого майна №1513731746115. №9 санвузол площею 4,2 кв.м., №10 кладова площею 0,7 кв.м., №11 санвузол площею 5,7 кв.м., №12 коридор площею 5,5 кв.м., №14 кладова площею 1,4 кв.м., №15 котельня площею 2,5 кв.м., №19 кладова площею 0,4 кв.м., №20 коридор площею 18,5 кв.м. є допоміжними приміщеннями призначеними для обслуговування основної речі за адресою: [ADDRESS] , 2 поверх. №19 кладова площею 0,4 кв.м. не є допоміжними приміщеннями призначеними для обслуговування основної речі за адресою: [ADDRESS] , 2 поверх. Крім цього, згідно Висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №3566-Е від 15 серпня 2023 року експерта [PERSON] , згідно правовстановлюючих документів допоміжні приміщення позначені номерами: 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 16 на поверховому плані технічного паспорта виготовленого станом на 21.02.2018 року ФОП [PERSON] , не є спільною власністю, а є власністю ТОВ «Чародійка», тому є допоміжними приміщеннями нежитлового приміщення №11 (загальна площа 175,3 кв.м.) належного ТОВ «Чародійка», як самостійного об?єкту нерухомого майна. Отже, враховуючи вищенаведене дослідженням встановлено, що: приміщення №1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 16, позначені на поверховому плані технічного паспорту від 21 лютого 2018 року по об?єкту нерухомого майна №11, належного ТОВ «Чародійка» не є допоміжними приміщеннями відносно об?єктів нерухомого майна, які належні на праві власності позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позначені в технічних паспортах від 21.02.2018 року під №13 (загальна площа 27,8 кв.м.), №14 (загальна площа 7,7 кв.м.), №15 (загальна площа 26,2 кв.м.), № 16 (загальна площа 21,2 кв.м.), №17 (загальна площа 16,8 кв.м.), №18 (загальна площа 14,9 кв.м.), №19 (загальна площа 18,4 кв.м.), №20 (загальна площа 10,2 кв.м.). Таким чином, експертом достовірно встановлено, що приміщення №1, 3, 4 , 5 , 6 , 7 , 8 , 9 , 10 , 11 , 16 , позначені на поверховому плані технічного паспорту від 21 лютого 2018 року по об?єкту нерухомого майна №11, не є спільною власністю а є власністю ТОВ «Чародійка» та не є допоміжними приміщеннями відносно об?єктів нерухомого майна, які належні на праві власності позивачам. Відповідно до висновку судового експерта Ляша І.І. від 02 листопада 2023 № 518/2023 за результатами будівельно-технічної експертизи, встановлено, що в результаті проведених досліджень чинних Державних будівельних норм, вимог Державних санітарних правил і норм, експерт прийшов до висновку, що приміщення перукарень позначені на плані літ.13, літ.14, літ.15, літ.16, літ.17, літ.18, літ.19, літ.20 і розташованих на 2-му поверсі будівлі побутового обслуговування, що по [ADDRESS] , без допоміжних та підсобних приміщень використовувати неможливо. Вказаним висновком підтверджується необхідність позивачів у вирішенні з відповідачем питання щодо способу здійснення користування комунальними послугами, оскільки стороною відповідача було запропоновано укласти відповідний договір, який би забезпечив позивачам проведення підприємницької діяльності. Оскільки позивачі не є власниками майна. Окрім цього, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з показів яких вбачається, що позивачами здійснюється підприємницька діяльність. У поданій позовній заяві позивачі [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в обгрунтуванні своїх вимог зазначають, що одним із одним із способів захисту права власності є негаторний позов і у відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.07.2018 у справі 653/1096/16-ц, серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов?язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.08.2021р. по справі 906/554/18. Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Тобто, з наведених норм діючого законодавства беззаперечно вбачається, що з таким позовом мають право звернутись до суду власники майна, для захисту порушених прав як власників майна. В той час, коли судом встановлено, що позивачі не є власниками майна - приміщень об?єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме: №9 санвузол площею 4.2 кв. м. № 10, кладова площею 0,7 кв.м., №11, санвузол площею 5,7 кв.м., № 12 коридор площею 5,5 кв.м, № 14 кладова площею 1,4 кв. м., №15 котельня площею 2,5 кв.м., № 9 санвузол, площею 4.2 кв.м та №10 кладова площею 0,7кв. м. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від травня 2019 року у справі № 910/11511/18, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення права особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстав позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена також постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16 та в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, про що прямо вказано у Постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частина перша статті 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, суд встановивши, що приміщення загального користування за адресою: [ADDRESS] , не є допоміжними приміщеннями відносно приміщень які є у власності позивачів та є власністю відповідача, приходить до висновку про відсутність перешкод у позивачів для користування нежитловими приміщеннями № 14,15,16,17,18,19, 20 за адресою [ADDRESS] , які перебувають у їх власності, а відтак позивачами не доведено факт порушення їх прав щодо перешкод в користуванні приміщенням загального користування. Щодо позовних вимог, які полягають в скасуванні номеру запису про права власності від 20 березня 2018 року об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення, загальної площі 175,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , що зареєстровано державним реєстратором Федурко Р.В., слід зазначити наступне. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 6 Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Абзацом першим пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року № 1141 закріплено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Таким чином, діючим законодавством передбачено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. А тому суд вважає за необхідне виключити з числа відповідачів державного реєстратора Федурко Р.В., оскільки позовна вимога не стосується оскарження рішення державного реєстратор та доказів, що державним реєстратором було порушено вимоги закону, права позивача в даному випадку не порушені. При цьому, за вказаних обставин, враховуючи що суду не надано доказів, що права позивача порушені, а також те, що стороною відповідача здійснюється користування та розпорядження майном що перебуває у їх власності, а тому такі права не підлягають судовому захисту і в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, відмовляє позивачу в задоволенні вимог щодо відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed