Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , третя особа АТ «ОГС «Вінницягаз» про стягнення заборгованості за постачання природного газу. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , є споживачем послуг з постачання природного газу, які надавалися ТОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, позивач виконав належним чином та в повному обсязі. Проте відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно та в повному обсязі не виконує. За період з 01.12.2021 по 30.04.2022 відповідачу нарахована сума боргу в розмірі 28 796,07 грн., інфляційне збільшення в сумі 16 294,60 грн., 3% річних в сумі 3 313,75 грн. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою, оскільки в добровільному порядку сплатити борг відповідач відмовляється. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. 29.01.2025 представником відповідача адвокатом Шиманським В. М. подано до суду відзив на позовну заяву, в якій останній просить проводити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) осіб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2025, судом було ухвалено про перехід з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до поданого представником відповідача відзиву, останній проти задоволення позову заперечив у повному обсязі з підстав необґрунтованості позовних вимог, зазначив, що позивач як на підставу своїх вимог посилається на виписку з особового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого вбачається, що абонент - відповідач, в грудні 2021 року спожила 3\~931,97 куб.м. газу, також з даної виписки вбачається, що станом на 31.11.2021 року у відповідача була заборгованість за спожитий газ у листопаді 2021 року у сумі 795.65 грн. Відповідач вважає такий обсяг спожитого газу необґрунтованим, оскільки 15.06.2020 року оператором ГРМ АТ «Вінницягаз» за адресою: [ADDRESS] , було знято газовий лічильник типорозмір G-6 на періодичну повірку, що підтверджується актом б/н від 15.06.2020 року. В червні 2020 року АТ «Вінницягаз» повідомило [PERSON] , про непридатність до подальшої експлуатації та ремонту побутового лічильника, що підтверджується актом №3-1508 від 17.06.2020 року. Та лише після придбання нею лічильника, - 03.01.2022 року його було встановлено, що підтверджується актом АТ «Оператор газорозподільних систем «Вінницягаз» від 03.01.2022 року. Також відповідач зазначає, що на період зняття лічильника газу на періодичну повірку «АТ «Оператором ГРМ «Вінницягаз» не було встановлено інший, а тому розрахунки зі споживачем відповідно до п.п.5. пункту 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» розділу X. «Особливості приладового обліку природного газу» Кодексу газорозподільчих систем повинні здійснюватися залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року. Враховуючи те, що позивач визначив періодом виникнення боргу грудень 2021 року, відповідно для розрахунку слід було брати показники споживання природнього газу абонентом за аналогічний період, тобто - грудень 2020 року, відтак нарахування за грудень 2021 року 3931,97 куб.м. - є протиправним. В свою чергу, 31.01.2025 року ТОВ «Вінницягаз збут» подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що ТОВ «Вінницягаз Збут» здійснює діяльність з постачання природного газу, не має статусу Оператора ГРМ, не здійснює розподіл природного газу та облік природного газу. Електронна взаємодія за допомогою якої здійснюється отримання інформації, в т. ч. і щодо споживачів природного газу, зокрема, про фактичне споживання природного газу кожного місяця, здійснюється за допомогою інформаційної платформи, підтримання функціонування якої належить до функцій Оператора газотранспортної системи. Також позивач зазначає, що він не проводить облік кількості спожитого абонентом газу, натомість нарахування за спожитий природний газ за адресою: [ADDRESS] здійснювалось за даними Оператора ГРМ, отриманими Товариством на інформаційній платформі. Враховуючи, що ціни на природний газ починаючи з червня 2020 року (період зняття лічильника на повірку) неодноразово збільшувались, Товариством, нарахування проведено з розбивкою отриманого обсягу природного газу по місяцях починаючи з червня 2020 року. Водночас зазначає, що якщо помножити обсяг 3931,97 куб.м на вартість газу в грудні 2021 року за ціною 7,9900 грн за 1 куб.м газу, заборгованість відповідача збільшилась та складала - 31 416,44 грн. Отже, відповідно до інформації про спожитий обсяг природного газу в грудні 2021 року в кількості 3931,97 куб.м визначений Оператором ГРМ за показниками газового лічильника, встановленого у відповідача, по особовому рахунку [NUMBER] здійснено нарахування заборгованості в розмірі 28 796,07 грн. 13.03.2025 року представник третьої особи АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» адвокат Кравчук О. В. надала суду письмові пояснення щодо позовних вимог зазначивши, що розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ (АТ «Вінницягаз») за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. У відповідності до положень абз. 1 п. 24 Розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць. Предметом спору у даній справі є стягнення зі споживача [PERSON] (місце реєстрації [ADDRESS] ), на користь Позивача заборгованості за послуги з постачання природного газу у розмірі 28 796,07 грн. за період з 01.12.2021 р. по 30.04.2021 р., та штрафних нарахувань за період прострочення платежу. У визначений у позовній заяві період АТ «Вінницягаз» здійснювало господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі відповідної ліцензії. 03.01.2022 року було встановлено та опломбовано належний споживачу [PERSON] , лічильник природного газу після періодичної повірки, копія акту наявна в матеріалах справи. Звернула увагу суду на те, що вказаний акт містить інформацію про те, що споживач повідомлений про борги в сумі 29954,46 грн., про що зазначено в нижній частині акту. Однак, належних і допустимих заходів щодо врегулювання суми заборгованості та/або її оплати, Відповідачем вжито не було, що й спричинило звернення до суду ТОВ «Вінницягаз Збут» з позовною заявою. Також зазначає, що інших документів надати не можуть так-як вони не збереглись за терміном зберігання, а відтак, Товариство не має можливості надати їх копії з об`єктивних підстав. Електронна база даних споживачів Товариства оптимізована з 01.10.2021 (щодо об`ємів споживання природного газу) та з 01.08.2023 (щодо оплати послуг розподілу природного газу) будь-яка інша інформація за попередні періоди щодо обсягів споживання природного газу за адресою домоволодіння Відповідача, у Товариства відсутня. Зважаючи на оптимізацію бази, встановити інформацію щодо шляхів походження нарахованих у грудні 2021 року обсягів природного газу на сьогодні Товариством є неможливим, відтак, АТ «Вінницягаз» не може надати конкретну інформацію щодо природи виникнення зазначеного обсягу природного газу, який в подальшому був виставлений на інформаційну платформу Оператора ГТС, та відповідно і на який було проведено нарахування газопостачальною організацією, якою являється ТОВ «Вінницягаз Збут», в порядку та на виконання вимог Кодексу газорозподільних систем. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Вінницягаз Збут» - адвокат Бобко Я. П., підтримала заявлені вимоги за обставин, викладених у позовній заяві та просила їх задовольити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Шиманський В. М., заперечили проти задоволення позову в повному обсязі, підтримали позицію викладену у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» - адвокат Кравчук О. В. зазначила, що пояснення щодо позову надала у письмовому виді, вважала позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] забезпечується послугами з постачання природного газу, що надавались ТОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , ЕІС-код 56ХМ01А02621859F. 07.06.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області видано Судовий наказ №127/15813/23, про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Вінницягаз Збут» заборгованості за послуги з постачання природного газу. (а.с.16). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2023 даний судовий наказ скасовано. (а.с.17). Факт надання послуг з постачання природного газу споживачу за ЕІС-кодом 56ХМ01А02621859F підтверджується знімками екрану остаточної алокації щодобових відборів з інформаційної платформи Оператора ГТС (ТОВ «Оператор ГТС України»). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила постачання). Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642\~Цивільного кодексу\~України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам (Пункт 3 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу). Отже, між ТОВ «Вінницягаз Збут» та споживачем природного газу [PERSON] , укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом прийняття відповідачем послуг з газопостачання та часткової їх оплати, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а останній зобов`язався своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірах, строки та порядку визначені договором. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, послуги з постачання природного газу відповідачем приймалися та проводилась відповідна оплата. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до обов`язків споживача належить оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 15.06.2020 року оператором ГРМ АТ «Вінницягаз» за адресою: [ADDRESS] було знято газовий лічильник типорозмір «G-6» на періодичну повірку, що підтверджується актом б/н від 15.06.2020 року (а.с.56). Підпунктом 1 пункту 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» розділу X. «Особливості приладового обліку природного газу» Кодексу газорозподільчих систем передбачено, що періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування, монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. Підпунктом 4 пункту 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» розділу X. «Особливості приладового обліку природного газу» Кодексу газорозподільчих систем визначено, на період зняття лічильника газу для проведення періодичної повірки Оператор ГРМ встановлює лічильники газу з обмінного фонду. При цьому: 1) якщо знятий лічильник газу належав Оператору ГРМ, встановлений на його місце лічильник газу з обмінного фонду Оператора ГРМ стає розрахунковим, що оформлюється відповідним актом, та надалі розрахунки зі споживачем здійснюються згідно з його показаннями; 2) якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, пройшов періодичну повірку, що підтверджується відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності, Оператор ГРМ зобов`язаний встановити його замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття; 3) якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, ураховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобов`язаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобов`язаний протягом п`ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (типорозміром не більше лічильника газу побутового споживача) для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ. У відповідності до Акту АТ «Вінницягаз» №3-1508 від 17.06.2020 року про непридатність до подальшої експлуатації та ремонту побутового лічильника газу, було встановлено, що за результатами періодичної повірки проведеної 17.06.2020 року лічильник газу визнано непридатним до експлуатації зважаючи на невідповідність вимогам ДСТУ 3336-98 Р50-071-98. Довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки ДП «Вінницястандартметрологія» від 17.06.2020 №240ЛГ/3-1508. З урахуванням положень п.п. 4 пункту 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» розділу X. «Особливості приладового обліку природного газу» Кодексу газорозподільчих систем АТ «Вінницягаз» як оператор ГРМ не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку - зобов`язаний був безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу типорозміром не більше лічильника газу побутового споживача) для подальших комерційних розрахунків. В судовому засіданні представник АТ «Оператор газорозподільних систем «Вінницягаз» підтвердила, що АТ «Вінницягаз» як оператор ГРМ під час зняття лічильника задля проведення періодичної повірку не було встановлено прилад обліку з обмінного фонду у зв`язку із відсутністю такого лічильника, а новий лічильник не було встановлено через відмову споживача, однак підтвердити дану обставину не має змоги. Підпунктом 5 пункту 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» розділу X. «Особливості приладового обліку природного газу» Кодексу газорозподільчих систем визначено, що на період зняття лічильника газу на періодичну повірку неможливо встановити інший, розрахунки зі споживачем здійснюються залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менше шести місяців. 23.11.2021 року [PERSON] , самостійно придбала новий прилад обліку газу, що підтверджується товарним чеком від 23.11.2021 року (а.с.57). В супереч вищенаведеним нормам оператором ГРМ було проведено установку нового приладу обліку газу 03.01.2022 року, що підтверджується актом АТ «оператор газорозподільних систем «Вінницягаз» (а.с. 58 зворот). Вказаний акт внизу сторінки містить рукописний текст наступного змісту: «споживач про борг повідомлений 29954,46», однак вказаний акт не містить підпису споживача. З огляду на наведене слід прийти до висновку, що на період зняття приладу обліку газу на періодичну повірку, та у випадку не встановлення іншого приладу обліку з обмінного фонду Оператора ГРМ, розрахунки зі споживачем за спожитий природний газ проводяться у відповідності до п.п.5. пункту 8 «Порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів (населенню)» розділу X. «Особливості приладового обліку природного газу» Кодексу газорозподільчих систем здійснюються залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року. Представник АТ «Оператор газорозподільних систем «Вінницягаз» на запитання суду, щодо того як було нараховано спожитий відповідачем у грудні 2021 року обсяг газу, повідомила, що їй невідомо, і документів у підприємства за даний період немає. Представником відповідача до відзиву на позовну заяву було долучено Єдиний рахунок за надані житлово-комунальні та інші послуги за грудень 2020 року, відповідно до якого вбачається, що ТОВ «Вінницягаз Збут» за постачання природнього газу нарахувало відповідачу - 823,47 гривень, що еквівалентно у перерахунку на кількість становить 93 куб.м. ( 823.47 / 8.85 (тариф)) (а.с.58). Відтак слід прийти до висновку, що в період перебування приладу обліку газу на періодичній повірці, АТ «Вінницягаз» мала нарахувати споживачу за грудень 2021 року 93 куб.м., що підтверджує безпідставність нарахування споживачу 3931,97 куб.м газу. У відповідності до п.3 листа ТОВ «Центр муніципальних систем управління» №01-1/38 від 13.02.2025 року у відповідь на адвокатський запит було повідомлено, що до 01.09.2023 року у разі не подання споживачем показників лічильників, інформація яка вносилась до «Єдиних Рахунків», надходила від АТ «Вінницягаз» до Центру у вигляді відповідного закодованого електронного файлу (а.с.90). Відповідно до наданої ТОВ «Центр муніципальних систем управління» засвідченої копії Єдиного рахунку за жовтень 2022 року вбачається, що в розділі «розподіл природного газу» міститься пункт: спожито за період 2021 року 432,54 куб.м., вказана інофрмація надана АТ «Вінницягаз» по особовому рахунку відповідача [NUMBER] (а.с.91). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 і ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу. Відповідно до ч.2 і ч.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.2, п.4, п.6 п.7 ч. 2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові пояснення викладені в заявах по суті справи та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи наведене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, підлягають залищенню за ним. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed