Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті її сина громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Вербень Млинівського району Рівненської області, зареєстрованого в [ADDRESS] , військовослужбовця В/ч [NUMBER] , стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, який загинув при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України поблизу населеного пункту Піщане Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, [INFO]. Заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що її син [PERSON] , [INFO] , як військовослужбовець В/ч [NUMBER] , в період часу з 22 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року, з 28 серпня 2024 року по 31 серпня 2024 року, з 12 жовтня 2024 року по 19 жовтня 2024 року, з 28 жовтня 2024 року по [INFO] брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Піщане та с. Табаївка Петропавлівської сільської територіальної громади, с. Глушківка та с. Новоосинове Курилівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області. 6 листопада 2024 року нею було отримано сповіщення №1489/3101 з Військової частини [NUMBER] про те, що її син [PERSON] , [INFO] , стрілець-помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, призваний на службу по мобілізації 27 січня 2024 року [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконував військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність під час несення бойового чергування на вогневій позиції, лінії бойового зіткнення внаслідок штурмових дій з боку противника зник безвісти на полі бою близько 6:20 години [INFO] в районі населеного пункту Піщане Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області. Наказом командира Військової частини [NUMBER] №336 від 8 листопада 2024 року було призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти під час воєнних (бойових) дій військовослужбовця [PERSON] . Під час службового розслідування встановлено обставини, що підтверджують факт смерті [PERSON] . В акті службового розслідування зазначено про те, що [INFO] на світанку майстер-сержант [PERSON] відходив від СП «[INFO]» та знайшов під деревом тіло солдата [PERSON] , який був задубілий та не подавав ознак життя. При зовнішньому огляді видимих поранень не було. Майстер-сержант [PERSON] взяв автомат солдата [PERSON] та почав відходити до наших позицій. Внаслідок отриманих осколкових поранень правої руки не міг споряджати магазин до свого автомата та стріляв з автомата [PERSON] , а коли дістався бліндажу, то втратив свідомість. В подальшому СП «[INFO]» та СП «[INFO]» були захоплені ворогом, а тому встановити факт загибелі солдата [PERSON] та здійснити евакуацію його тіла, або встановити факт захоплення його в полон не видалось за можливе. У заяві [PERSON] зазначила про те, що встановлення факту смерті сина необхідно для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документа у цивільно-правових відносинах. На розгляд справи заявниця [PERSON] не з`явилась. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - адвокат Панчина П.Є. вимоги заяви підтримав, з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області Кондратюк М.Л. підтримала вимоги заяви [PERSON] . Представник заінтересованої особи [INFO] на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив про те, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Заслухавши представника заявниці, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази про справі, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог заяви та їх задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з п. 8, п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Дослідженою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11) встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №1489/1601, виданої Військовою частиною [NUMBER] 10 грудня 2024 року (а.с. 26) солдат [PERSON] дійсно в період з 22 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року, з 28 серпня 2024 року по 31 серпня 2024 року, з 12 жовтня 2024 року по 19 жовтня 2024 року, з 28 жовтня 2024 року по [INFO] брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Піщане та с. Табаївка Петропавлівської сільської територіальної громади, с. Глушківка та с. Новоосинове Курилівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області. Як встановлено із змісту витягу з наказу командира Військової частини [NUMBER] №307 від 8 грудня 2024 року «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісті під час воєнних (бойових) дій військовослужбовця [PERSON] » (а.с. 24), наказано вважати, що стрілець-помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, діючи мужньо, в бою за Україну, її свободу і незалежність 4 листопада 2024 року зник безвісті за особливих обставин, під час виконання ним обов`язків військової служби (бойового завдання) на позиції СП «[INFO]» в районі населеного пункту Піщане Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області при здійсненні заходів щодо відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, що пов`язані із захистом Батьківщини. 6 листопада 2024 року направлено заявниці [PERSON] сповіщення №1489/3101 про те, що її син, стрілець-помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на службу по мобілізації 27 січня 2024 року [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконував військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність під час несення бойового чергування на вогневій позиції, лінії бойового зіткнення внаслідок штурмових дій з боку противника зник безвісти на полі бою близько 6:20 години [INFO] в районі населеного пункту Піщане Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області. Згідно акта службового розслідування від 8 грудня 2024 року (а.с. 34-35) встановлено, що 4 листопада 2024 року при виконанні бойового завдання [PERSON] заступив на позицію СП « [INFO] », на якій розпочався стрілецький бій. З пояснень майстер-сержанта [PERSON] , який був поранений та евакуйований, встановлено, що 4 листопада 2024 року дорогою на позицію їх група потрапила під ворожий мінометний обстріл, після якого була виявлена відсутність солдата [PERSON] та зв`язку з ним не було. [INFO] на світанку майстер-сержант [PERSON] відходив від СП «[INFO]» та знайшов під деревом тіло солдата [PERSON] , який був задубілий та не подавав ознак життя. При зовнішньому огляді видимих поранень не було. Майстер-сержант [PERSON] взяв автомат солдата [PERSON] та почав відходити до наших позицій. Внаслідок отриманих осколкових поранень правої руки не міг споряджати магазин до свого автомата та стріляв з автомата [PERSON] , а коли дістався бліндажу, то втратив свідомість. Пізніше був евакуйований. В подальшому СП «[INFO]» та СП «[INFO]» були захоплені ворогом, а тому встановити факт загибелі солдата [PERSON] та здійснити евакуацію його тіла, або встановити факт захоплення його в полон не видалось за можливе. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 67/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, термін якого неодноразово продовжено. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення факту, про який просить заявниця, їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть сина та подальшого використання такого документа у цивільно-правових відносинах. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності з частиною 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 року в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Суд вважає, що надані заявницею й досліджені судом докази в достатній мірі підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] , який загинув при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України поблизу населеного пункту Піщане Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області. При цьому день вірогідної смерті [PERSON] точно встановлений дослідженими доказами по справі - [INFO], який і необхідно визначити днем його смерті. За таких обставин, оскільки заявниця фактично просить встановити факт смерті сина, який був військовослужбовцем Збройних Сил України та загинув під час проходження військової служби та ведення бойових дій, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до ст.ст. 258, 259, 265, 268, 293, 294, 315, 317, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved