Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

11 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за життя його брат [PERSON] та дружина останнього [PERSON] склали заповіти, якими усе своє майно заповіли йому (позивачу). [INFO] помер брат позивача, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки під цим будинком, що розташовані у [ADDRESS] , яку він (позивач) прийняв належним чином та 20 травня 2011 року отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно. [INFO] померла дружина брата позивача [PERSON] , яка на момент смерті проживала у вказаному вище будинку. Тому позивач, знаючи, що відповідні будинок та земельна ділянка вже були прийняті ним у спадщину, не подавав заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Перебираючи документи у спадковому будинку, позивач випадково у жовтні 2024 року натрапив на державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий на ім`я [PERSON] . Після цього позивач одразу звернувся до Бородянської державної нотаріальної контори, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском встановленого для прийняття спадщини строку. Враховуючи зазначені причини пропуску строку на прийняття спадщини, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 січня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідно до заяви представник позивача [PERSON] адвокат Карасьова Л.А. просила розглядати справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, проти заявлених вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] , а [INFO] померла дружина брата позивача [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, свідоцтв про народження, свідоцтва про одруження (а.с. 7, 8, 9, 10). Згідно до заповітів від 10 вересня 1991 року, посвідчених секретарем Майданівської сільської ради Ясінською М.О., [PERSON] та [PERSON] заповіли усе належне їм майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, [PERSON] (а.с. 11, 12). [PERSON] належали на праві власності житловий будинок та земельна ділянка площею 0,2508 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, які розташовані в [ADDRESS] . 20 травня 2011 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані вище житловий будинок і земельну ділянку (а.с. 13, 14). [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2,0001 га, кадастровий номер 3221084500:08:002:0079, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно довідки Майданівського старостинського акругу № 4 Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області № 01-45-85 від 09 грудня 2024 року, [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно інформації наданої 02 січня 2025 року Бородянською селищною радою Бучанського району Київської області, [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с. 59). Позивач 27 листопада 2024 року звернувся до Бородянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , за вказаною заявою державним нотаріусом заведено спадкову справу № 251/2024. Згідно даних зазначеної спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звертався лише позивач. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Постановою від 27 листопада 2024 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю факту прийняття спадщини (а.с. 47-56). Згідно до ст. 1270 ЦК України,\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.\~За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття\~спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.\~За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. html?pravo=1#1760" title="Цивільний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Оскільки спадкова справа після смерті [PERSON] заводилась за заявою позивача, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. В законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, даних щодо юридичної обізнаності особи. Посилання позивача на необізнаність про наявність у спадкодавця [PERSON] майна, яке належало останній на праві власності, судом визнається поважною причиною пропуску строку на подання позивачем заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні порушень визначенням позивачу додаткового строку для прийняття спадщини прав, свобод чи інтересів інших осіб не встановлено, оскільки інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. З урахуванням вищенаведених вимог закону, поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивачем, відсутності інших, крім позивача, спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину, визначення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у\~ст. 3 ЦК України. Три місяці буде достатнім строком для подання позивачем відповідної заяви.

Outcome: approved