Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У жовтні 2024 року Орган опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернувся з позовом до суду до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, в якому просить: позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на обліку Служби у справах дітей та сім`ї перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки: [PERSON] та [PERSON] , ухиляються відвиконання своїх обов`язків з виховання дитини. Малолітня [PERSON] народилася у зареєстрованому шлюбі між батьками [PERSON] та [PERSON] . З пояснень батьків відомо, що разом вони не проживають з 2019 року. [PERSON] має реєстрацію місця проживання з батьком за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання з`ясовано, що квартира потребує ремонту, у приміщенні стоїть неприємний запах, в одній з кімнат є дитяче ліжко, яке захаращене речами. Наявні дитячі речі та продукти харчування. Мати дитини проживала за адресою: [ADDRESS] . Під час обстеження умов проживання з`ясовано, що квартира в незадовільному стані, потребує ремонту, антисанітарія (брудно, наявні увеликій кількості мухи та таргани). Окремого спального місця для дитини немає, продукти харчування відсутні, одягу обмаль. Сусіди негативно відгукуються про [PERSON] , характеризують її, як безвідповідальну матір. До Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення з КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1», що 21 грудня 2020 року о 03:30 год. до інфекційного відділення для лікування ГРВІ та їх ускладнень, каретою швидкої допомоги у супроводі поліції, доставлено дитину [PERSON] , без супроводжувальних документів. За час перебування дитини в лікарні, мати жодного разу не відвідала доньку. Батько дитини написав заяву про тимчасове влаштування малолітньої доньки до центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей», у зв`язку із складними сімейними обставинами. Родина [PERSON] , з травня 2018 року, поставлена на облік Оболонського районного центру соціальних служб. Спеціалістами Центру неодноразово здійснені соціальні відвідування, проведено соціально-педагогічні бесіди. Батька направлено до Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості. Сім`я відвідувала консультації психолога Центру, але не завершила курс. З інформаційної довідки про роботу психолога з сім`єю відомо, шо у батьків ступінь батьківського потенціалу знаходиться на середньому рівні. У ролі матері у [PERSON] спостерігається авторитарний стиль виховання, надмірна суворість, роздратування поведінкою дитини. Батько [PERSON] веде себе незріло та інфантильно. У нього відсутня емоціональна складова по відношенню до доньки. Його відношення до ролі батька не є усвідомленим. Міським центром дитини проведено діагностику психоемоційного стану батьків на предмет вивчення їх батьківської сфери з метою повернення дитини. За результатом розгляду повідомлено, що мати має низький рівень особистісної зрілості, перекладає власну відповідальність за всі негаразди на владу, екологію, своїх рідних, чоловіка та не визнає при цьому власної відповідальності за своє життя. Також, насторожує емоційна нестабільність жінки, нервові зриви, при яких їй важко себе контролювати. Наявність даних проявів психіки не може гарантувати безпечне середовище для дитини. Батько має більш реалістичне уявлення щодо власних дій для повернення доньки в сім`ю та стратегії виховання і догляду за донькою. Батькам рекомендовано пройти курс «Підвищення батьківського потенціалу», продовжувати отримувати психологічну підтримку, а також, у подальшому, отримувати соціальний супровід, як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Протягом 2021 року Спеціалістом Служби у справах дітей, Центром соціальних служб, психологом та соціальним педагогом центру «Місто щасливих дітей» неодноразово проведені спільні зустрічі з родиною для вирішення подальшої долі дитини. Під час обстеження вдома, проведення спільних зустрічей, [PERSON] поводила себе неконтрольовано, агресивно (кричить, розкидає речі, б`є посуд). [PERSON] не може вплинути на дружину та заспокоїти її. Відповідно до повідомлення з Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві протягом 2020 року відносно [PERSON] складено адміністративні протоколи на ч. 1, ч. 2 ст. 184 та ст. 178 КпАП України. Мати, [PERSON] , має доньку [PERSON] , 2008 народження, відносно якої позбавлена батьківських прав, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2013 року. [INFO] малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей», до вирішення її подальшої долі. Відповідно до психологічного висновку центру допомоги дітям «Містощасливих дітей», емоційний стан дитини характеризується високим рівнем напруги. Дитина постійно розповідала про прояви насилля до неї з боку матері. Батько при цьому не міг захистити доньку від агресії дружини. Дитина виховувалась в атмосфері постійних сварок, бійок, нехтувань її потреб,ігноруванням емоційних реакцій. Про матір вона згадує лише в контексті сценнасилля, просить, щоб її не повертали до матері. На фоні стресу, підвищеноїтривожності мав місце денний енурез. У процесі соціально-психологічноїреабілітації емоційний стан дитини почав стабілізуватись. Оскільки, мати дитини постійно поводила себе агресивно танеконтрольовано, їй заборонено відвідувати доньку у Центрі, з метоюзбереження емоційного та психічного стану дитини. Натомість, батькові надано дозвіл на відвідування доньки у Центрі. Коли батько почав відвідуватидоньку у Центрі, емоційний стан [PERSON] зазнав регресу - відновився енурез івисока тривожність. Під час відвідувань, він не проявляв ініціативу успілкуванні з донькою, показував відсутність будь-яких навичок у взаємодії здитиною, не знав чим з нею зайнятись, як зацікавити. Ніякої ініціативи чи,навіть, участі у грі або розмові з донькою так і не проявив. Висновок психолога Центру вказує на не конструктивність прив`язаностідитини до батька та страх матері. Родина не має належного ресурсу, який бидозволив розглянути можливість повернення [PERSON] в родину. Жоден з дорослих членів родини не здатний забезпечити безпечне та комфортне проживання дівчинки. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2023 року № 756/18248/21 малолітню [PERSON] відібрано від батьків: [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. З часу відібрання дитини, [PERSON] , від її батьків: [PERSON] та [PERSON] , на адресу Служби не надходило жодної інформації чи повідомлення про бажання батьківбачитися, спілкуватися, чи виховувати дитину. За клопотанням Служби малолітню [PERSON] влаштовано під опіку в сім`ю [PERSON] , яка займається вихованням та розвитком дитини, а також забезпечує всі її потреби. Отже, проведена робота не дала позитивного результату - [PERSON] та [PERSON] , продовжують ухилятися відвиконання своїх батьківських обов`язків, по відношенню до своєї дитини, щостворює умови, які шкодять її інтересам, позбавляють можливості дитини житив повноцінній сім`ї. У зв`язку із наведеними обставинами Позивач просить позбавити Відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 16 січня 2025 року ухвалою Оболонського районного суду міста Києва підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, однак надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач-1 [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових документів за адресою місця реєстрації, проте конверт повернувся без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву Відповідач-1 суду не надав. Відповідач-2 [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових документів за останньою відомою адресою реєстрації, однак конверт повернувся без вручення із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оголошення про виклик Відповідача-2 розміщено на сайті суду. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача-2 належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзив до суду від Відповідача-2 не надходив. Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання свого представника не направила, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, однак у матеріалах справи наявна заява від представника третьої особи про розгляд справи без її участі. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Суд установив, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.07.2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно з листом КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня №1» №01-04/1952 до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, 21.12.2020 року о 03 год. 03 хв. до інфекційного відділення для лікування ГРВІ та їх ускладнень каретою швидкої допомоги у супроводі поліції доставлено малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , з попереднім діагнозом - ГРВІ, без супроводжувальних документів, у зв`язку із чим адміністрація лікарні просить з`ясувати ситуацію у родині та вирішити питання про подальше місцеперебування дитини. Відповідно до Наказу Служби у справах дітей та сім`ї №61 від 22.12.2020 року, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах, оскільки батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У подальшому, 30.12.2020 року на підставі клопотанням Служби у справах дітей та сім`ї малолітня [PERSON] , [INFO] , влаштована до Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей», згідно листа директора Центру №Ц-337 від 30.12.2020 року. Відповідно до інформації, отриманої з Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 28.12.2020 №15329/125/51/2020 з`ясовано, що на громадянку [PERSON] протягом 2020 року працівниками Оболонського управління поліції складено адміністративні протоколи: 15.07.2020 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП - 850,00 грн. штрафу;15.07.2020 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП - 51,00 грн. штрафу; 23.12.2020 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП - направлено до суду. Згідно з актом обстеження умов проживання дитини (дітей) від 15.07.2020 року за адресою: [ADDRESS] , де проживає батько дитини [PERSON] встановлено, що дитина [PERSON] забезпечена одягом, засобами гігієни, у холодильнику наявні продукти харчування, дитина відвідує дитячий садок, з батьком проведена виховна бесіда. 15.07.2020 року проведено акт обстеження умов проживання дитини (дітей) за адресою: [ADDRESS] , де проживає матір дитини [PERSON] , під час якого з`ясовано, що санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний, окремого спального місця у дитини немає, продукти харчування відсутні, одяг для дитини в обмеженій кількості, з матір`ю проведено профілактично-виховну бесіду та попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. З відповіді Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб №25-10-10 від 14.01.2021 року встановлено, що сім`я [PERSON] з 2018 року поставлена на обліку як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, робота із сім`єю велась у форматі соціального супроводи, батьки відвідували консультації психолога Центру, однак робота із сім`єю завершилась після зміни їхнього місця проживання. Після того, як малолітню дитину [PERSON] теж поставлено на облік, як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах, фахівцями складено Акт оцінки потреб сім`ї, батькам запропоновано психологічні консультації та послуги Центру для сприяння у поверненні дитини у біологічну сім`ю. У подальшому, 18.01.2021 року проведено акт обстеження умов проживання дитини (дітей) за адресою: [ADDRESS] , де проживає матір дитини [PERSON] , де вказано, що санітарно-гігієнічний стан квартири незадовільний, дитина за даною адресою проживає періодично, дитячий одяг в обмеженій кількості, продукти харчування в холодильнику відсутні, умови для проживання, виховання та розвитку дитини не створені. Відповідно до інформації від 03.02.2021 №01-23/69 від Служби у справах дітей Калуської міської ради зазначено, що [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.09.2013 року, оскільки остання вихованням та утриманням дитини не займалась з народження, кошти, які отримувала як допомогу при народженні дитини, витрачала для власних потреб, неодноразово залишала дитину без належного догляду одну вдома. Згідно з Висновком психологічного обстеження Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» від 28.09.2021 року встановлено, що емоційний стан дитини [PERSON] , характеризується високим рівнем напруги. Дитина постійно розповідала про прояви насилля до неї з боку матері.Батькопри цьому не міг захистити доньку від агресії дружини. Дитинавиховувалась в атмосфері постійних сварок, бійок, нехтувань її потреб,ігноруванням емоційних реакцій. Про матір вона згадує лише в контексті сценнасилля, просить, щоб її не повертали до матері. На фоні стресу, підвищеноїтривожності мав місце денний енурез. У процесі соціально-психологічноїреабілітації емоційний стан дитини почав стабілізуватись. Оскільки, мати дитини постійно поводила себе агресивно танеконтрольовано, їй заборонено відвідувати доньку у Центрі, з метоюзбереження емоційного та психічного стану дитини. Натомість, батькові надано дозвіл на відвідування доньки у Центрі. Коли батько почав відвідуватидоньку у Центрі, емоційний стан [PERSON] зазнав регресу - відновився енурез івисока тривожність. Під час відвідувань, він не проявляв ініціативу успілкуванні з донькою, показував відсутність будь-яких навичок у взаємодії здитиною, не знав чим з нею зайнятись, як зацікавити. Ніякої ініціативи чи,навіть, участі у грі або розмові з донькою так і не проявив. Висновок психолога Центру вказує на не конструктивність прив`язаностідитини до батька та страх матері. Згідно з Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації №45-ОП від 18.04.2023 року, [PERSON] поставлено на облік як дитину, позбавлену батьківського піклування. Відповідно до Довідки №01-41/306 від 07.11.2023 року [PERSON] навчається у 2-Б класі ліцею № 29 Оболонського району м. Києва ім. Петра Калнишевського. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 лютого 2023 року у справі № 756/18248/21 малолітню [PERSON] відібрано від батьків: [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Згідно інформації Оболонської районної в місті Києві центру соціальних служб від 10.01.2024 року №25-10/29 встановлено, що [PERSON] у 2023 році звернулась до Центру із заявою про надання їй психологічних консультацій для діагностики батьківсько-дитячих відносин, у період часу проведено 5 зустрічей. У подальшому, спеціалістами Центру у липні 2023 року стало відомо, що батьки дитини розлучились, а [PERSON] переїхала до іншого району міста Києва. Громадянин [PERSON] у 2023 році за послугами до Центру не звертався. Відповідно до Висновку Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність встановлення опіки/піклування від 16.07.2024 року №10413-2678, Служба вважає за доцільне передати під опіку [PERSON] малолітню дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Згідно з Висновком Органу опіки та піклування Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 11.11.2024 року №104-8878, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо їхньої малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ст.150 цього Кодексу батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Суд вважає, що наданими Позивачем доказами підтверджено ухилення Відповідачів від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, Відповідачі залишили дитину на піклування державних органів і самоусунулись від її виховання і забезпечення. Навіть після ухваленням судом рішення 21.02.2023 р. про відібрання дитини, відповідачі висновків для себе не зробили, не виправили своє ставлення до дитини. Доказів на спростування позовних вимог Відповідачами суду не надано. У зв`язку із вищевикладеним, суд прийшов до висновку, що Відповідачі належним чином не виконують свої батьківські обов`язки відносно своєї малолітньої дитини, безпричинно та свідомо самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, не цікавляться її фізичним, духовним, моральним розвитком, а отже, позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована, а відтак необхідно позбавити Відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з Відповідачів на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 1 211,20 грн. з кожного.

Outcome: approved