Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

У вересні 2024 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Р29.13020.003852391 від 13.04.2018 у розмірі 14\~013,40 грн та судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7\~200,00 грн та витрат на оплату послуг поштового зв`язку. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 13.04.2018 між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № Р29.13020.003852391, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 19\~890,00 грн на 24 місяці до 13.04.2020 та зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі згідно з графіком щомісячних платежів. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання виконало, а відповідач виконала свої зобов`язання лише частково, станом на 13.04.2020 у відповідача виникла заборгованість за основним боргом на суму 7\~378,41 грн, за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 4\~052,11 грн, а разом 11\~430,52 грн. 16 листопада 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, за умовами якого банк відступив ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», зокрема, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № Р29.13020.003852391 від 13.04.2018. 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу 29/12-23, за умовами якого заборгованість [PERSON] за кредитним договором № Р29.13020.003852391 від 13.04.2018 відступлена\~позивачу. Також, позивач здійснив нарахування 3% річних в сумі 626,01 грн та інфляційних втрат в сумі1\~956,87 грн за період з 8.04.2020 по 23.02.2022. Тобто загальна сума заборгованості відповідача становить 14\~013,40 грн. Відповідач не виконала свого обов`язку щодо повернення наданих їй кредитних коштів, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористалася своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надала. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 13.04.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р29.13020.003852391, відповідно до умов якого, відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 19\~890,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж. Відповідно до п.1.2. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у день підписання даного договору строком на 24 місяці. Згідно п.п.1.3., 1.4. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 6% (Маржу Банку). Станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9,5%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15,5 %. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується ордером-розпорядженням про видачу кредиту та ордером-розпорядженням про сплату страхового платежу. Одночасно з укладенням кредитного договору [PERSON] уклала з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» договір добровільного страхування життя № Р29.13020.003852391. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 3\~952,50 грн. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Заява-Анкета від 13.04.2018. 13.04.2018 [PERSON] надала банку письмову заяву про акцепт публічної оферти «Ідея Банк». В Паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем особисто 13.04.2018, також зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Згідно Довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № Р29.13020.003852391 від 13.04.2018, сформованої АТ «Ідея Банк», станом на 16.11.2023 заборгованість [PERSON] становить 41\~300,86 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 7\~378,41 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 4\~052,11 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 29\~870,34 грн. 16.11.2023 між AT «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу№16/11-23, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» перейшло право вимоги за договором № Р29.13020.003852391 від 13.04.2018, який укладено між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги за договором № Р29.13020.003852391 від 13.04.2018, який укладено між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до Витягу з друкованого Реєстру боржників №1 до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «Сонаті» відступило ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права вимоги до [PERSON] за договором № Р29.13020.003852391 від 13.04.2018. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1\~ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основним боргом та за нарахованими відсотками. Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, просив також стягнути інфляційні втрати та 3% річних. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, додатково до суми основного боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити інфляційні втрати в сумі 1\~956,87 грн та три проценти річних в сумі 626,01 грн. Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № Р29.13020.003852391 від 13.04.2018. Суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки встановлено, що дійсно відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Відповідачем доказів про повернення наданих грошових коштів як первісному кредитору, так і наступному, за кредитним договором, суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до платіжної інструкції № 467 від 05.09.2024 позивач, за подачу позовної заяви, сплатив судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн, який і підлягає стягненню з відповідача. Крім того, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копії договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженка Миколи Павловича; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3332; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1282570; акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024; акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 12.08.2024. Договором про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 підтверджено, що він укладений між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженка Миколи Павловича про надання правничої допомоги, з визначенням у ньому розмірів оплати та порядку розрахунків. Відповідно до акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024 та акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №4 від 12.08.2024 загальна вартість наданих адвокатом позивачеві послуг становить 7 200,00 грн. Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом Маслюженком М.П. роботи та витраченого часу на надання правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності юридичних витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову у даній справі та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн. Також, відповідно до фіскального чеку Укрпошта та списку відправлень, позивачем направлено копію позовної заяви з додатками відповідачу, вартість пересилання вказаного листа становить 44,38 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved