Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] та просить стягнути з нього на свою корись вартість товару неналежної якості в сумі 4\~263 грн. та моральну шкоду в сумі 4\~000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 23.03.2024 нею була придбана пара демісезонного взуття в магазині ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Придбання взуття підтверджується чеком. Вартість товару становила 4\~263,00 грн. 25.03.2024 у перший день носіння вона помітила, що зі стику підошви і верхньої частини носка взуття стала проявлятися рідина, яка по обідку верхньої частини взуття (шкірі) залишала слід білого кольору, чому особливо не надала значення, подумавши, що це залишки клею. На другий день звернула увагу, що білий обідок проявляється на більшій ділянці шкіри. Коли ретельніше оглянула взуття, то побачила, що в районі впливу рідини утворилися суттєві хімічні пошкодження верхньої частини взуття. 30.03.2024 звернулася до магазину, щоб повернути взуття. Власник магазину [PERSON] відреагував на її претензії агресивно, почав ображати її припущеннями його навмисного пошкодження і надав бланк, запропонувавши заповнити його вдома. Опитувальник у бланку не відповідав даному випадку і після питань щодо заповнення бланку, а саме, де можна вказати причину повернення, він у грубій формі попросив покинути приміщення магазину. Заповнений бланк у неї прийняла касир [PERSON] , зробила копії документів і віддала їх позивачу, на її копії заяви поставила дату звернення. Оригінали документів, у тому числі чек і пам`ятку, залишила у себе, повернула їй взуття, сказала чекати дзвінка. Не дочекавшись дзвінка, 04.04.2024 позивач написала листа до відділу з питань захисту прав споживачів виконкому Криворізької міської ради зі зверненням захистити її права, як споживача, та посприяти у вирішенні даного питання. Спеціалісти відділу роз`яснили їй, що заява повернення, бланк якої був наданий їй для заповнення [PERSON] , стосується випадків, коли товар не був у використанні і був повернутий продавцю впродовж 14 днів. Спеціалістами відділу їй була надана допомога у складанні відповідної до випадку заяви-претензії до ФОП [PERSON] та запропоновано звернутися до Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області, яка наділена правом здійснювати в установленому порядку перевірки у суб`єктів господарювання щодо додержання ними правил торгівлі й надання послуг та вживати відповідні заходи у разі виявлення порушення прав споживачів. 06.06.2024 позивачем була передана заява-претензія [PERSON] через касира магазину [PERSON] . Відповідь на претензію їй переслали по електронній адресі спеціалісти відділу з питань захисту прав споживачів міськвиконкому 17.04.2024. Особисто їй не було ніяких повідомлень, жодної пропозиції щодо вирішення даного питання: не запропоновано безкоштовне усунення недоліків (якщо це можливо), не повідомлено про дату, час та місце проведення експертизи (за необхідністю), не надані копії документів, що засвідчують належну якість й безпеку товару, його походження, не повернуті кошти за неякісний товар. У відповіді [PERSON] зазначив, що Претензію він вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Двічі позивач зверталася до Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області 23.03.2024 та 17.09.2024 (за рекомендацією співробітників відділу з питань захисту прав споживачів виконкому Криворізької міської ради, так як мають місце випадки захисту прав та законних інтересів при повторному зверненні), до центрального органу виконавчої влади, до повноважень якої входить захист прав споживачів в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. В обох випадках прийшла відмова, посилаючись на п. 1 Постанови КМУ від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» встановлено, що припиняється проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», не зважаючи на те, що ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що однією з підстав для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Відповідь на листа Головного управління до ФОП [PERSON] , направленого 24.04.2024 вих. №5.4/6139 про надання суб`єктом господарювання інформації (пояснення) з викладених у її зверненні обставин та вжитті невідкладних заходів з усунення можливих порушень її прав, як споживача, була надіслана їй на електронну адресу 15.06.2024. Враховуючи те, що з моменту її звернення [PERSON] залишив без уваги вирішення даного питання, [PERSON] звернулася до нього з пропозицією безоплатно усунути недоліки товару, на що він надав адресу майстра по взуттю, з його слів, єдиного в місті спеціаліста, який усуває найскладніші пошкодження. 15.10.2024 вона віднесла взуття до ремонту за вказаною адресою. Через тиждень їй зателефонував майстер і повідомив, що взуття ремонту не підлягає через неякісний матеріал, з якого воно зроблено. Позивач звернулася до [PERSON] , щоб обговорити наступні дії, на що отримала відмову. Окрім матеріальної шкоди, [PERSON] було завдано значної моральної шкоди. Вона була вимушена приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, неодноразово зверталася до [PERSON] , як усно, так і письмово, зверталася в різні інстанції, за юридичною допомогою. Внаслідок чого погіршився її фізичний стан, почали турбувати головні болі, підвищення тиску, нервове напруження, безсоння, що відобразилося на якості життя. Спричинену моральну шкоду вона оцінює в сумі 4\~000,00 грн. Ухвалою суду від 05.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.02.2025 відповідачем [PERSON] скеровано до суду через систему «Електронний суд» відповідь на позовну заяву, яку 03.03.2025 було продубльовано. Вказану відповідь суд розцінює як відзив на позовну заяву. У відзиві відповідачем відображено його листування з позивачем, а саме «Вашу покупку було здійснено 23 березня 2024 року. Розпочали Ви експлуатацію взуття, як зазначається у претензії, 25.04.2024. Згідно з офіційними даними гідрометцентру в період 24-25.03.2024 у місті Кривий Ріг йшли дощі. Відповідно, експлуатація шкіряної взуття, згідно гарантійних умов, у дощову погоду має відбуватися з використанням спеціальних захисних засобів, що вказується в додатку договору продажу взуття погоду Вам, як власнику, потрібно було захистити взуття від хімічних речовин, що містяться у воді, шляхом нанесення захисного аерозолю, або посушити його від вологи до повного висихання. Не виконавши дані умови на взутті виступила сіль та з`явились білі плями. Як ви і вказуєте в претензії. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів» порушення умов експлуатації не є істотним недоліком, який виник по вині споживача. На вашу скаргу вам була надана відповідь письмово і відправлена Укрпоштою листом, на зазначену вами в претензії адресу - 18.04.2024, ФЧ4000474981. Також хочу зауважити, що ми пропонували проведення відповідної експертизи взуття на наявність дефектів, пов`язаних з виробничим браком та встановлення причин виявлення дефектів. Враховуючи ваші вимоги, витрати розподілити між двома сторонами і надати Захисту Прав споживачів адреси проведення експертиз. Як варіант пропонуємо провести таку експертизу в «Науково-дослідному інституті судових експертиз», м. Дніпро, вул. Воскресенська, 17, каб. 361. Та просили надати згоду на проведення такої експертизи письмово. Додатково наголошую, що Вам було продано взуття, яке за якістю відповідає встановленим в Україні державним нормам та стандартам, що підтверджується сертифікатом виробника». З огляду на викладене вище, відповідач просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як її скарги не відповідають діючим законам України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, суду пояснив, що вони надали їй бланк заяви на повернення товару. Їх магазин є офіційним дистиб`ютором «Caprise», щодо якості продукції є висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Вони роз`яснювали позивачу, що необхідно провести експертизу, але витрати по експертизі пропонував оплатити пропорційно. По факту експертизу проведено не було. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Змістом ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів при цьому може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної шкоди і т.д. У судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 23.03.2024 [PERSON] була придбана пара демісезонного взуття в магазині ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Придбання взуття підтверджується чеком. Вартість товару становила 4\~263,00 грн. (а.с. 6 копія чеку). У зв`язку з появою на стику підошви і верхньої частини носка взуття рідини, яка по обідку верхньої частини взуття (шкірі) залишала слід білого кольору, 30.03.2024 позивач звернулася до магазину, щоб повернути взуття. У магазині ФОП [PERSON] їй було надано Заяву на повернення товару, яка була прийнята продавцем магазину в цей же день, 30.03.2024 (а.с. 7). 04.04.2024 [PERSON] написала листа до відділу з питань захисту прав споживачів виконкому Криворізької міської ради зі зверненням захистити її права, як споживача, та посприяти у вирішенні даного питання (а.с. 8). 06.06.2024 позивачем була передана заява-претензія ФОП [PERSON] через касира магазину [PERSON] (а.с. 9). На звернення від 04.04.2024, [PERSON] 17.04.2024 отримала відповідь від відділу з питань захисту прав споживачів виконкому Криворізької міської ради, до відповіді було додано відповідь на претензію від 06.04.2024 ФОП [PERSON] (а.с. 10-12). Крім того, позивач 17.04.2024 та 16.09.2024, зверталася до Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області (а.с. 13, 26, 27). В обох випадках прийшла відмова, посилаючись на п. 1 Постанови КМУ від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» встановлено, що припиняється проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», не зважаючи на те, що ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що однією з підстав для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Відповідь на листа Головного управління до ФОП [PERSON] , направленого 24.04.2024 вих. №5.4/6139 про надання суб`єктом господарювання інформації (пояснення) з викладених у її зверненні обставин та вжитті невідкладних заходів з усунення можливих порушень її прав, як споживача, була надіслана їй на електронну адресу 15.06.2024 (а.с.14-15, 16-18, 28-29 копії відповідей-роз`яснень, а.с. 20-25 копії відповіді від 11.06.2024 ФОП [PERSON] з додатками, наданої Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області). Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1)пропорційного зменшення ціни; 2)безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3)відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених, за необхідності, висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1)розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2)вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. При розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред`явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Згідно частини 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування позивачу вартості товару неналежної якості в сумі 4\~263,00 грн. підлягають повному задоволенню, оскільки саме на ФОП [PERSON] , як продавця товару, у якості якого у позивача, як покупця, виникли сумніви, покладено обов`язок проведення експертизи якості продукції. У судовому засіданні відповідач не заперечував, що пропонував позивачу провести експертизу якості товару, однак, позивач відмовилась з огляду на пропорційну сплату витрат на проведення експертизи. У свою чергу, суд наполягає та ще раз наголошує, що саме ФОП [PERSON] мав організувати та провести експертизу якості товару, отримавши на те письмову згоду покупця [PERSON] , так як остання була не згодна з якістю товару, який їй продав відповідач. Витрати на проведення експертизи мав на себе взяти саме відповідач. У ході судового розгляду відповідачем клопотання про проведення експертизи не заявлялося. При цьому позивач наполягала на тому і відповідно звертала увагу суду, що нею у претензії від 06.04.2024 року була надана згода на проведення експертизи. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має були зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Частиною 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як зазначила позивач у позовній заяві, у зв`язку з бездіяльністю відповідача, вона була вимушена приділяти значну частину свого особистого часу на вирішення даної проблеми, неодноразово зверталася до [PERSON] , як усно, так і письмово, зверталася в різні інстанції, за юридичною допомогою. Внаслідок чого погіршився її фізичний стан, почали турбувати головні болі, підвищення тиску, нервове напруження, безсоння, що відобразилося на якості життя. На підставі викладеного, та враховуючи ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 2\~000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідача. Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде співмірним із спричиненою позивачу моральною шкодою, та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст.\~22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» позивач при поданні позову до суду звільнена від сплати судового збору, тому з огляду на задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial