Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

11 травня 2023 року позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовною заявою\~до відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~визначивши третьою\~особою Чечелівський\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Дніпрі,\~із вимогою\~про визнання\~батьківства. (а. с. 1-4). В обґрунтування заяви вказує, що він з 2010 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Зазначає, що спочатку вони проживали всі разом, але шлюб офіційно не реєстрували, а після народження дитини вони розійшлися. Вказує, що у свідоцтві про народження доньки, батько записаний на підставі ст. 135 СК України, зі слів матері. Стверджує, що він відновиться до дитини як до дочки, він з нею спілкується (називає її донькою, а вона його батьком), купує їй деякі речі, перераховує кошти на її утримання. Зазначає, що наразі дитина проживає разом з батьками матері (бабусею та дідусем), яким він щомісячно надає матеріальну допомогу на її утримання. Вказує, що мати доньки померла [INFO] , а він добровільно, у позасудовому порядку, подав заяву про реєстрацію його як батька до Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі, але йому було відмовлено, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду із заявою про визнання його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м. Дніпропетровську. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 36). 20 червня 2023 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 15 червня 2023 року, позивачем усунуто (а. с. 38-69). Ухвалою суду від 22 червня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 годину 45 хвилин 10 серпня 2023 року (а. с. 70), копія якої надіслана учасникам справи 23 червня 2023 року за вихідним № 17317/23-вих/2/204/2281/23 (а. с. 71). 22 серпня 2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідачів на позовну заяву (а. с. 90-93), в якому вони позовні вимоги не визнають, проти задоволення позовних вимог заперечують. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач протягом 11 років життя малолітньої дитини не здійснював жодних дій на встановлення батьківства. Крім того, вказують на те, що він навіть разом з поданою позовною заявою не надав належних та достатніх доказів, які б доводили той факт, що між ним та дитиною є відносини, притаманні батьку та донці. Також, зазначають про те, що останній не надав доказів того, що він приймає участь, як батько, у вихованні та духовному розвитку дитини, переймається її здоров`ям та освітою. Стверджують, що позивач ніколи не виявляв інтересу до життя дитини та не вчиняв жодних дій юридичного характеру, за життя матері дитини, на встановлення батьківства у встановлений законодавством спосіб. Зазначають, що після смерті матері вини стали сім`єю для дитини, а дії позивача шкодять якнайкращим інтересам дитини, порушують спокій та стійке родинне середовище, яке є надважливим для дитини, особливо після втрати матері. Вказують, що оскільки надані позивачем докази жодним чином не доводять факту його батьківства та за життя матері дитини він не вжив жодних юридичних дій направлених на визнання батьківства, а даний позов ним пред`явлено до суду вже після смерті матері дитини, тому вважають даний позов аморальним та таким, що шкодить інтересам дитини, а тому прохають суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Протокольною ухвалою суду від 19 вересня 2023 року у справі замінено третю особу Управління служба у справах дітей адміністрації Чечелівського району міської ради на Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а. с. 96-99). Ухвалою суду від 16 січня 2024 року у справі призначено судову медико-генетичну експертизу на час проведення якої провадження у справі зупинено (а. с. 132 та на звороті). 22 жовтня 2024 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, надійшли матеріали даної цивільної справи та висновок експерта № СЕ-19/104-24/8536-БД від 03 жовтня 2024 року (а. с. 174-189). Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року у справі відновлено провадження, судове засідання призначено на 10 годину 15 хвилин 04 грудня 2024 року (а. с. 190) Протокольною ухвалою суду від 04 грудня 2024 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, прохав суд їх задовольнити, обґрунтування надав аналогічні тексту позовної заяви. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 221). Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. З огляду на наступне. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , народилася [INFO] , у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 червня 2012 року (а. с. 9). Відповідно до вказаного свідоцтва, батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Крім того, судом у судовому засіданні встановлено й підтверджено сторонами у справі, що відомості про батька вказаної дитини внесені до актового запису про її народження відповідно до частини другої статті 135 Сімейного Кодексу України. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 березня 2023 року (а. с. 14), [PERSON] , померла [INFO] . 04 квітня 2023 року Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив [PERSON] листом від 04 квітня 2023 року № 484/31.35-08 про відмову у державній реєстрації його доньки, народженої [INFO] , та роз`яснено порядок вирішення даного питання у судовому порядку (а. с. 28-29). Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/8536-БД від 30 жовтня 2024 року молекулярно-генетичної експертизи по встановленню батьківства громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає не менше ніж 99,99999820213675 %. Опитана у судовому засіданні, в присутності психолога та педагога, малолітня [PERSON] зазначила, що їй зараз 12 років, вона ходить до школи, проживає разом з бабусею та дідусем, Вказала, що батька звуть [PERSON] , у неї зараз з ним добрі відносини, він нею цікавиться. Зазначила, що батько приїздить до неї, але рідко, бо зараз перебуває в лавах ЗСУ. Вказала, що хоче переїхати жити до батька після винесення рішення суду. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Нормою ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Приписами ч. 1 ст. 129 СК України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Отже, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial