Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернувся із позовом до [PERSON] , у якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. За час спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . З 2017 року стосунки між сторонами погіршилися, вони стали проживати окремо, донька сторін залишилася проживати з відповідачкою. Оскільки, мати не виконувала свої батьківські обов`язки відносно доньки [PERSON] , не утримувала її, не доглядала, проживала з іншим чоловіком, з яким вони разом зловживали спиртними напоями, влаштовували сварки один з одним на очах у дитини, лишала доньку саму вдома, тому на початку 2018 року позивач забрав доньку проживати до себе. Рішенням суду від 04.10.2019 шлюб між сторонами розірвано, а рішенням суду від 05.08.2021 визначено місце проживання дитини сторін разом з батьком. Відповідачка ніяким чином не піклується про доньку [PERSON] , не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її життям, участі у вихованні, навчанні дитини не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, тобто не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки [PERSON] . Крім того, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоями, має борги, характеризується негативно. Увесь час дитина проживає з позивачем, який самостійно утримує доньку, займається її вихованням та піклуванням про дитину, тому з метою забезпечення прав та інтересів доньки, позивач вважає буде доцільним позбавити відповідачку батьківських прав. Ухвалою суду від 13.08.2024 провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21.01.2025, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Лазуренко І.Ф. підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, право на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно, належним чином. 27.12.2024 до суду подано висновок щодо розв`язання спору; 20.01.2025 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Губиниської селищної ради (а.с.105). У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 28.07.2014 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2019 розірвано (а.с.10,20). Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Оцінюючи доводи позивача про неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків суд враховує наступне. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2021 у справі № 183/5003/20, яке набрало законної сили 06.05.2021, визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] ; припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , які стягувалися на підставі судового наказу №183/3770/17 від 08.09.2017 (а.с.21-27). Як встановлено вказаним рішенням суду, з жовтня 2019 року малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Так, позивач [PERSON] та малолітня дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ; дитина зареєстрована за вказаною адресою з 27.09.2021, що підтверджується Витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №43 від 29.09.2023 та довідкою про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків №621 від 29.09.2023 (а.с.12,13). Власником домоволодіння є позивач [PERSON] (а.с.32). Згідно з довідкою-характеристикою №156, складною 20.03.2024 старостою Миколаївського старостинського округу, [PERSON] зареєстрований та проживає разом з донькою [PERSON] за вищевказаною адресою; у вихованні доньки, батькові допомагає бабуся [PERSON] ; сім`я характеризується з позитивної сторони (а.с.34). У характеристиці Миколаївського ліцею Губиниської селищної ради зазначено, що учениця 5-Б класу [PERSON] навчається в ліцеї з лютого 2019 року та має навчальні досягнення високого та достатнього рівня. Дівчинка характеризується виключно з позитивної сторони. Вихованням дитини займається батько [PERSON] та бабуся [PERSON] . Мама не цікавиться шкільним життям доньки, участі у її вихованні та навчанні не бере (а.с.33). Відповідачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Постійно надходять скарги та нарікання від сусідів щодо схильності до вживання алкоголю, п`яні компанії та порушення правил проживання. Донька [PERSON] знаходиться на утриманні батька, мати в житті доньки участі не приймає. Зазначені обставини підтверджуються довідкою-характеристикою Миколаївського старостинського округу № 316 від 29. 07.2024 (а.с.14). Судовим наказом №183/7943/24, виданим 06.08.2024 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.51). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам за судовим наказом № 183/7943/24 від 18.08.2024 заборгованість [PERSON] станом на 12.11.2024 року складає 9 137, 71 грн., за вказаний у розрахунку період жодного разу аліментів не сплачено (а.с.119). Наведені докази свідчать про те, що відповідачка не цікавиться життям своєї дитини, ухиляється від обов`язку виховувати її та від обов`язку матеріально утримувати дитину. 19 грудня 2024 року органом опіки та піклування складено висновок №3225, затверджений рішенням виконавчого комітету Губиниської селищної ради №355, у якому вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.109,110-112). Як установлено у ч.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Натомість висновок органу опіки та піклування містить мотиви його прийняття, посилання на обставини справи, норми законодавства, яким керувався орган опіки та піклування та не суперечить інтересам дитини, тому із зазначеним висновком суд погоджується. Так, у висновку органу опіки та піклування, серед іншого, зазначено, що 05.12.2024 комісією Служби у справах дітей відвідано [PERSON] за її місцем фактичного проживання, складено акт відповідно до якого умови проживання, санітарно-гігієнічні умови не задовільні: в будинку брудно, прохолодно, газопостачання відключено, є світло та централізоване водопостачання; будинок мебльовано старими меблями не задовільного стану, продукти харчуванні відсутні; для проживання та розвитку дитини жодних умов не створено. Мати пояснила, що спілкується з дитинною, але фінансово не підтримує, оскільки не працевлаштована, доходу немає. На момент відвідування [PERSON] перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння. Також, Службою у справах дітей було залучено провідного психолога та фахівця із соціальної роботи; згідно з висновком психолога від 11.12.2024, при спогадах про матір, [PERSON] відповіла, що мати з нею не спілкується, ніколи не телефонує та не інтересується як у неї справи. За результатами бесіди психолога з батьком [PERSON] , встановлено, що останній має уявлення про методи виховання, достатньо обізнаний щодо потреб дитини, розуміє особливості характеру дитини; спілкуванню дитини з матір`ю батько не перешкоджає, але мати не виявляє бажання спілкуватися з донькою. Зі слів [PERSON] , вона бачить маму інколи, коли проходить повз її помешкання, але мати не звертає на неї увагу. На засідання комісії [PERSON] не з`явилась, що свідчить про незацікавленість матері подальшою долею доньки. Сама [PERSON] позитивно висловлювалась з приводу відносин з батьком та зазначила, що наразі з матір`ю не спілкується та не має наміру спілкуватися в подальшому. Копія висновку щодо психологічного, емоційного або фізичного стану дитини; копії актів обстеження умов проживання сторін, на які посилається орган опіки та піклування у своєму висновку, надано суду стороною позивача, зазначені документи містяться в матеріалах справи (а.с.110-127). У відповідності до ч.ч.2,3 ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. У судовому засіданні, в присутності психолога, було з`ясовано думку дитини - [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що нею опікується тато, стосунки між ними добрі, вони гуляють разом, ходять на ставок, на рибалку. Коли тато на роботі її доглядає і допомагає бабуся. Мама не цікавиться її життям, не спілкується з нею, не дзвонить, не вітає зі святами, не дарить подарунків. Нещодавно побачила маму, яка пройшла повз неї не сказавши ні слова, і не звернувши на неї уваги. Була нагода поспілкуватися з мамою, але мама була не в змозі, бо перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Вислухавши думку [PERSON] , суд не вбачає підстав для постановлення рішення всупереч її думки. Оцінюючи наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як встановлено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Європейський суд з прав людини зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року), що інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідачки виховувати дитину. А зазначені у висновку органу опіки та піклування обставини свідчать про фактичне самоусунення відповідачки від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено ту обставину, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved