Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики № 3244770324 від 02.03.2024 у розмірі 28\~440,00 грн., а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 2422,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3244770324 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав позику у розмірі 5000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок [PERSON] , на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Всупереч умовам договору відповідач, не виконав своїх зобов`язань та не повертав грошові кошти за тілом кредиту та відсотками, що спонукало позивача звернутись до суду із вказаним позовом. 24.01.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю з Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ТОВ «Іннова Фінанс». Ухвалою судді від 27.01.2025 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 19.02.2025, яке було відкладено на 10.03.2025, через першу неявку у судове засідання відповідача. Сторони у справі, чи їх представники, у судове засідання, призначене на 10.03.2025, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, у позові представник ТОВ «Іннова Фінанс» просила про розгляд справи за її відсутності, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 02.03.2024 ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] уклали договір про надання грошових коштів у позику № 3244770324, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у сумі 5000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора №о2rnar1vx. Відповідно до п. 2.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або\~Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний Позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч через месенджери). Відповідно до п. 2.5 Договору, кредит надається строком на 360 днів від дати отримання Кредиту позичальником. Згідно з п. 2.6.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту. Відповідно до п. 3.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту, який долучено до позовної заяви, відповідач ознайомився з умовами надання кредитних коштів, що підтверджується підписом одноразовим ідентифікатором у паспорті споживчого кредиту. Враховуючи вищевикладене, договір № 3244770324 від 02.03.2024 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Із квитанції до платіжної інструкції №19784-1354-91266365 від 02.03.2024, убачається, що на картку [PERSON] було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 5000 грн. Позивач зазначає, що умови вищезазначеного кредитного договору [PERSON] не виконані, позика у встановлені договором строки не повернуті, тим самим грубо порушено умови договору позики. Згідно з розрахунком заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики № 3244770324 від 02.03.2024 у [PERSON] перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 28\~440,00 грн., з яких: 5000, 00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, 23\~440,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050\~ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за договором позики, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., сплачений товариством при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved