Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . За свого життя він придбав різне рухоме і нерухоме майно, яке належало йому на праві особистої та спільної сумісної власності. В 2008 році через Великорожинську сільську раду батько склав заповіт в його користь на все своє майно. Інших спадкоємців першої черги на день його смерті не було. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке зареєстровано у Коломийському МБТІ 02.08.2007 року, йому належав на праві власності житловий будинок та господарські будівлі і споруди під номером [ADDRESS] . Поряд з цим будинком він побудував інший житловий будинок під номером [ADDRESS] . Обидва житлових будинки знаходяться на земельній ділянці, яка огорожена одним парканом. Ні житлові будинки, ні земельні ділянки не розділені між собою, так як обидва господарства використувалися ними за згодою. Такий стан справ залишається і на сьогоднішній день. Маючи заповіт, враховуючи відсутність інших спадкоємців першої черги, та за відсутності відповідних коштів він юридично не оформляв на себе спадщину, хоча фактично користувався спадковим майном батька - хатним майном, житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами. Саме тому вважав, що повністю прийняв спадщину, будучи неналежно освідомленим з юридичними тонкостями прийняття спадщини. На даний час виникла необхідність юридичного оформлення спадкового майна/гак як на житловий будинок батька відкрито окремий погосподарський номер. Нотаріс не може видати на його прізвище відповідне свідоцтво про право власності на спадкове майна, так як він не подав своєчасно заяви про прийняття спадщини, а тому пропустив строк звернення з такою заявою. Такий строк він пропустив тому, що не був достатньо освідомлений з необхідністю вчиняти такі дії; що спадкове майно практично знаходиться на одному подвір» із його, що за життя батька вони практично спільно користувалися майном батька, особливо господарськими будівлями і спорудами, що після смерті батька він практично користувався всім спадковим майном. З-за таких обставин вважає, що є всі правові підстави для поновлення пропущеного ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном у три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні батько позивача в справі [PERSON] помер [INFO] , підтвердженням чого є долучене до матеріалів справи свідоцтво про смерть а.с.3. Факт родинних відносин позивачки в справі, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] ніким не оспорюється та не підлягає доказуванню. За життя батько позивача в справі [PERSON] [INFO] склав заповіт, який посвідчений 26.08.2008 року секретарем виконкому Великорожинської сільської ради , та зареєстрований в реєстрі за № 94. За вказаним заповітом [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів [PERSON] , позивачу в цій справі. Згідно роз`яснення нотаріуса від 14.01.2025 року № 11/01-16, [PERSON] надано інформацію, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] ним пропущено визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини, який підлягає поновленню в судовому порядку. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке зареєстровано у Коломийському МБТІ 02.08.2007 року, спадкодавцю, [PERSON] належав на праві власності житловий будинок та господарські будівлі і споруди під номером [ADDRESS] . Поряд з цим будинком позивач в справі побудував інший житловий будинок під номером [ADDRESS] . Обидва житлових будинки знаходяться на земельній ділянці, яка огорожена одним парканом. Ні житлові будинки, ні земельні ділянки не розділені між собою, так як обидва господарства використувалися ними за згодою. Такий стан справ залишається і на сьогоднішній день. Маючи заповіт, враховуючи відсутність інших спадкоємців першої черги, та за відсутності відповідних коштів позивач юридично не оформляв на себе спадщину, хоча фактично користувався спадковим майном батька - хатним майном, житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами. Саме тому вважав, що повністю прийняв спадщину, будучи неналежно освідомленим з юридичними тонкостями прийняття спадщини. Отже, причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач помилково вважав, що майно вже ним успадковане за заповітом, так як він фактично користувався спадковим будинковолодінням, яким користується і по даний час. Своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки був юридично не обізнаним. Таким чином, виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом, оскільки ним було пропущено строк звернення для прийняття спадщини, із поважних причин. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, в наслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами\~пропуску\~строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Таким чином, перевіривши доводи позовної заяви, суд доходить висновку, про поважність причин пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. А відтак позов підлягає до задоволення, з визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. На підставі\~викладеного ст.ст.\~15,\~1216-1218,\~1220,\~1268-1270,\~1272\~ЦК України,\~ та

Outcome: approved