Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

16.09.2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] у місті Харкові померла [PERSON] , [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] 09 липня 2013 року склала заповіт, яким належну їй частину квартири [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори. Після її смерті відкрилася спадщина на належні спадкодавиці 2/4 частки квартири [ADDRESS] . Частки належать померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло та Свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкодавиця [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.08.2024 року, виданою державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., позивачу відмовлено в оформленні спадщини, оскільки вона у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини. До нотаріальної контори інші спадкоємці, крім позивача, не зверталися. Факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями відсутній. З зазначеним позивач не погоджується, виходячи з наступного. Мати позивача 1937 року народження, тобто була людиною похилого віку і останні роки до дня смерті [INFO] , мала проблеми зі здоров`ям: хронічну серцево-судинну недостатність, ішемічну хворобу серця та гіпертонічну. Постійно проживала на території Салтівського району м. Харкова. З початку збройної агресії рф та постійних обстрілів стан здоров`я матері позивача суттєво погіршився, з квартири вона не виходила, була безпорадна та потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавала позивач. Позивач зверталася за роз`ясненням до нотаріальної контори, де вона дізналася, що строк для прийняття спадщини подовжений на 4 місяці, тобто до 10 місяців. Незадовго до смерті матері 05.01.2024 позивач від різкого звуку сирени поспішаючи з аптеки до оселі матері, втратила рівновагу на слизькій дорозі, впала та отримала уламковий перелом правої руки зі зміщенням. Потім тривалий час лікувалася, але 28.05.2024 була госпіталізована до КНП «МКЛ № 31» ХМР, де їй зробили операцію, далі лікувалася у лікаря-травматолога за місцем проживання. Рухливість кисті правої руки до цього часу не відновлена. З дня відкриття спадщини позивач у повному обсязі сплачує комунальні послуги. В будинку спадкодавиці внаслідок обстрілу вибиті вікна. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений з об`єктивних причин. Ухвалою суду від 20.09.2024 відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.10.2024 року витребувана з П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року залучено в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою суду від 06.02.2025 закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що смерть мами була для неї великою травмою. Крім того, в нотаріальній конторі повідомили, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини становить 10 місяців. Про те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини понизили до 6 місяців, їй не було відомо. Будинок померлої матері кілька разів був пошкоджений обстрілами, знову вибиті шибки. Вона продовжує сплачувати комунальні послуги. В травні 2024 року на правій руці їй зробили операцію і вона продовжує лікування. Співвласник квартири за Свідоцтвом про право власності на житло її син [PERSON] . Відповідач Харківська міська рада про час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилися, причину своєї неявки не повідомили, відзив на позов не надали. 18.02.2025 представник відповідача направив суду додаткові пояснення по справі, в яких в задоволенні позовної заяви [PERSON] просили відмовити в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції зазначили, що наведені позивачем обставини не обгрунтовують позовну заяву та не доводять наявність поважних причин для продовження строку для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Третя особа - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, направили суду лист про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, направила суду заяву, в якій зазначила, що позов [PERSON] визнає в повному обсязі, про наявність заповіту їй було відомо, розпорядження матері на користь сестри [PERSON] не оспорює. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази та матеріали цієї справи та спадкової справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] в м. Харкові померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про смерть, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 27 лютого 1998 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66,8 кв.м. З Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори 09 липня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 3-258, копія якого знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , 1929 р.н., який помер [INFO] , є його дружина, [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 2/3 часток спадщини, від якої відмовилися діти померлого, [PERSON] та [PERSON] . Спадщина, на яке видано свідоцтво, складається з: 1/4 частини квартири [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] 09 липня 2013 року склала заповіт, яким належну їй частину квартири [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори. Спадкоємцями першої черги за законом є: позивач дочка [PERSON] та третя особа [PERSON] . Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №77959378 від 12.08.2024, П`ятою Харківською\~міською державною\~нотаріальною конторою\~ відкрита спадкова справа, спадкодавець [PERSON] . За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської\~міської державної\~нотаріальної контори Степанець О.Б. від 12 серпня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Одинадцятою Харківською нотаріальною конторою 09 липня 2013 року за р.№ 3-263 після померлої [INFO] матері, [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті постійно мешкала за місцем реєстрації в [ADDRESS] на 2/4 частки квартири [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю факту прийняття нею спадщини. Згідно з наданою медичною документацією, копії якої знаходяться в матеріалах справи, позивач [PERSON] 05.01.2024 отримала травму - закритий уламковий перелом дистального метаепіфізу правої променевої кістки зі зміщенням. Внаслідок травми отримала синдром карпального каналу правої кисті та стаціонарно лікувалася в КНП «МКЛ № 31» ХМР з 28.05.2024 по 04.06.2024, де була прооперована в відділенні хірургії кисті. Продовжує лікування до теперішнього часу. Згідно\~з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270\~ЦК України). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,\~ Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 \~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до\~статті 64 Конституції України, статей\~12-1 і\~20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей\~7\~і\~34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні»,\~\~28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3\~постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~передбачалося, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є\~Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~ Конституції України\~та цього\~Кодексу\~(далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до\~ Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України\~(ч.2\~ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в\~статті 4 ЦК України\~встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім\~Конституції України,\~ЦК України\~та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно\~Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням\~ЦК України\~та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням\~ ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення\~ЦК\~або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених\~Конституцією України\~та законом. Таким чином, можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.\~1270,\~1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2\~ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4\~ ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» \~є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 12.08.2024 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пропустила шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). За змістом ч. 1, ч. 3\~ ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що її мати мешкала в Салтівському районі м. Харкова, враховуючи похилий вік (86 років) не виходила з квартири, будинок був пошкоджений внаслідок обстрілів. Перед смертю матері позивач отримала травму руки, внаслідок чого до цього часу продовжує лікування. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України\~до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті\~22,\~57,\~58,\~94\~та\~152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved