Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить постановити рішення про обмежувальний припис стосовно свого внука [PERSON] на строк шість місяців та встановити йому наступні обмеження: - заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання [PERSON] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити вести листування, телефонні переговори, або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. [PERSON] в судове засідання не з?явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] 16 січня 2025 року близько 15 години 50 хвилин в\~ [ADDRESS] ,\~вчинив відносно баби [PERSON] домашнє насильство, а саме: ображав словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю. За ці дії [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с. 7, 16-17). Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Частина 2 ст. 27 Конституції України закріплює, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». За положеннями статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. У частинах 3, 4 статті 26 цього Закону зазначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.01.2020 у справі № 754/6995/19 (провадження № 61-16980св19) під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Враховуючи те, що заінтересована особа вчинила відносно заявника домашнє насильство у формі психологічного насильства, враховуючи надані заявником докази та її похилий вік (а.с. 4), суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому заява підлягає повному задоволенню. За таких\~обставин суд\~встановлює [PERSON] [INFO] наступні обмеження: - заборонити наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] [INFO] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити вести листування, телефонні переговори, або контактувати з [PERSON] [INFO] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Дані обмеження суд встановлює на строк шість місяців.

Outcome: approved