Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Представник позивачки звернулася до суду з позовом, у якому просить: - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на нараховані грошові кошти недоотриманої за життя доплати пенсії батька [PERSON] , за період з 01.04.2019 по [INFO] (день смерті батька), згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі за №240/24189/21; - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області грошові кошти у сумі 246 358,53 грн. в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі за №240/24189/21; - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь [PERSON] судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у сумі 2463,58 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком [PERSON] . Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/24189/21 від 16.12.2021 позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій - задоволено. Вказаним рішенням суду відповідача зобов`язано здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] згідно довідки [INFO] від 09.07.2021 №4410 за особовою справою №ХЗ 35014, з урахуванням виплачених сум. До того ж, позивачка зазначила, що померлий [PERSON] отримав виконавчі листи за вказаним рішенням, але за життя не встиг звернутися до відповідного виконавчого органу для примусового виконання, у зв`язку із цим вона звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження для можливості успадкувати недоотриману [PERSON] суму пенсії. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 позивачці відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження, вказавши що вказані питання вирішуються органами пенсійного фонду. Під час звернення позивачкою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з питанням виплати їй як спадкоємцю нараховану, однак не виплачену за життя її батька пенсію, управлінням надано відповідь, що питання виплати доплати до пенсії, яка складає 246358,53 грн., відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду, вирішуються в судовому порядку. Представник позивачки зауважує, що після смерті батька, спадкоємцем є його дочка [PERSON] . У зв`язку із цим, позивачка вважає, що має право на нараховані, але невиплачені відповідачем пенсійні виплати за життя померлого [PERSON] , що становить 246 358,53 грн. З огляду на відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату на користь позивачки як спадкоємця, сторона, посилаючись на вимоги норм законодавства, що врегульовують питання переходу права та обов`язків спадкодавця до спадкоємців, просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на її користь нараховану доплату до пенсії [PERSON] , що становить 246 358,53 грн. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому сторона зауважує, що покладений судом обов`язок здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії здійснюється з одночасним застосуванням вимог законодавства у сфері бюджетного врегулювання. Так, зокрема, виплата донарахування може бути здійснена виключно за наявності відповідного бюджетного фінансування з Державного бюджету України. Відповідно до розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі померлого [PERSON] , обраховується заборгованість з виконання судового рішення на суму 246 358,53 грн., погашення якої відбувається у порядку, передбаченому постановою Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1 «Про внесення змін до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за №53/37389. Крім того, відповідно до законодавства України, відповідач вважає, що спір у вказаному позові не стосується норм спадкового права, а публічно правових відносин між суб`єктом владних повноважень та позивачкою, а тому вважає, що дії управління є правомірними та вмотивованими. Відповідач заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вважає їх необґрунтованими та неспівмірними відносно вказаної справи. Вказуючи на відповідні обставини, відповідач просить відмовити у задоволені позову. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/16646/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату пенсії [PERSON] згідно довідки [INFO] від 09.07.2021 №4410 за особовою справою №ХЗ 35014, з урахуванням виплачених сум. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Фещенко Аллою Сигізмундівною від 11.06.2024 №34/01-16 спадкоємцем після померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] . За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями 52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що членам сім`ї спадкодавця передаються (або включаються до складу спадщини у разі відсутності членів сім`ї) ті суми соціальних виплат, які належали спадкодавцю за життя, проте, не були одержані ним. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Враховуючи вищевикладене, спадкоємець померлого має право отримати нараховану доплату пенсії, яка належала пенсіонерові та залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю. З огляду на встановлені судом обставини, нормативне врегулювання виниклого спору, суд погоджується з доводами позивачки про належність нарахованих за життя [PERSON] грошових сум до спадщини, прийняття якої здійснене позивачем, що є підставою для стягнення суми в розмірі 246 358,53 грн. на користь позивачки. Суд звертає увагу, що зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його інтереси, а заявлена вимога про стягнення грошової суми є ефективною в розрізі поновлення порушених прав. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved