Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує що 10.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір позики № 76699187, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн. 15.12.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений Договір позики № 4165926, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 76699187 від 10.11.2023 та кредитним договором № 4165926 від 15.12.2023. Відповідач свої зобов`язання не виконав та заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 76699187 від 10.11.2023 становить 24325 грн., з яких: заборгованість за основною сумою кредиту 7000 грн., заборгованість за відсотками 17325 грн. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 4165926 від 15.12.2023 становить 15580 грн., яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу 4000 грн. та заборгованість за відсотками 11580 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 39905 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати у його відсудності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити. Відповідач позов не визнав, у відзиві зазначив що кредитні договори не підписані одноразовим ідентифікатором, а тому не є укладеними. Також відповідач вказує, що розмір заборгованості позивачем не доведено. Просить у задоволенні позову відмовити. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої\~статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 76699187, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 7000 грн. строком на 30 днів, процентна ставка становить 2,5% за кожен день користування позикою (п. 2,2, п.2,3 договору). 15.12.2023 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 4165926, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 4000 грн. строком на 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) 26,71%, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 3,00%. Підписанням даних договорів позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена\~ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг»\~(п.п.5.1 п.5 договору позики). А також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі (п.п.5.2 п.5 договору позики). Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8, 12 ст. 11 цього Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.zecredit.ua. Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641,\~644 ЦК України\~на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Отже, [PERSON] \~на веб сайті TOB «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» https://clickcredit.ua/ru через особистий кабінет надав всі необхідні дані для встановлення особи та оформлення договору, зокрема: інформація, щодо свого імені, номеру телефону, реквізитів документа, що посвідчує особу, електронної адреси. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір позики від 10.11.2023 № 76699187 та договір позики № 4165926 від 15.12.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] були укладені в електронній формі. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 та № 24 від 16.05.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76699187 в сумі 24325 грн. та за договором позики № 4165926 в сумі 15580 грн. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату(у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як зазначено в ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумнийстрокдоказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 76699187 від 10.11.2023 та за договором позики № 4165926 від 15.12.2023. За нормами ч.1\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України). Відповідно до\~ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положення ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно з ч.2\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори містять основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування і відповідач не заперечує їх укладення. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором позики № 76699187 від 10.11.2023 та за договором позики № 4165926 від 15.12.2023, не повернув кредитні кошти, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.\~12, 81 ЦПК\~України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростував, доказів повернення кредитних коштів відповідач суду не надав, а тому суд приходить до висновку що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 4000 грн. за кредитним договором № 4165926 від 15.12.2023 та заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № 76699187 від 10.11.2023 в сумі 7000 грн. Що стосується стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд приходить до наступного. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу.\~(ч.1\~ст.\~1050\~ЦК України). В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався. За умовами договору позики № 76699187 від 10.11.2023, кредит в сумі 7000 грн. надавався строком на 30 днів до 09.12.2023. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування позикою за вказаним договором за 30 днів по 19 грудня 2023 року, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок (2,5%), становить 5250,00 грн. За умовами договору позики № 4165926 від 15.12.2023, кредит в сумі 4000 грн. надавався строком на 30 днів до 14.01.2024. Базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) 26,71%, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 3,00%. 22.11.2023 року прийнято\~Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 року, та яким внесено зміни до\~ЗУ «Про споживче кредитування». Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу Іцього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір № 4165926 був укладений 15.12.2023, а тому строк дії пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» поширюється на вказаний кредитний договір. Тобто, в даному випадку, положення кредитного договору в частині нарахування з 24.12.2023 щоденної відсоткової ставки у розмірі 3% на день, значно перевищують встановлений максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором у розмірі 2,5%, а тому при вирішенні даного спору, така денна ставка підлягає зміні, з врахуванням положень законодавства. Суд погоджується із умовами кредитного договору щодо нарахування відповідачу за період з 15.12.2023 року по 16.12.2023 року відсотків в розмірі 26,71% (базова процентна ставка за перший день) та відсотків в розмірі 3,00% в день, починаючи з 16.12.2023 року по 23.12.2023 року. Однак, починаючи з 24.12.2023 року по 14.01.2024 року нарахування відсотків не могло бути більшим за 2,5%. Тому суд розраховує заборгованість за відсотками, виходячи з п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого максимальна денна процентна ставка становить 2,5%. Таким чином, за період з 15.12.2023 по 16.12.2023 (1 день) за процентною ставкою 26,71% сума процентів складають 1068,40 грн.; - з 16.12.2023 по 23.12.2023 (8 днів) за процентною ставкою 3,00% в день, сума процентів становить 960 грн.; - з 24.12.2023 по 14.01.2024 (21 день) за процентною ставкою 2,5% в день, сума процентів складає 2100 грн. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягала стягненню: - заборгованість за договору позики № 76699187 від 10.11.2023 у розмірі 12250 грн., з яких: 7000 грн. - сума позики, 5250 грн. проценти за користування позикою; - заборгованість за договоромпозики № 4165926 від 15.12.2023 у розмірі 8128,40 грн., з яких: 4000 грн. - сума кредиту, 4128,40 грн. - проценти за користування кредитом. В іншій частині заборгованість стягненню з відповідача не підлягає. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає доведеним позов на суму 20378,40 грн., отже позов задоволено на 51,06% (20378,40 х 100) : 39905). Сума судового збору в даній справі становить 3028,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1546,09 грн. судового збору, виходячи із наступного розрахунку: (3028,00 х 51,06) : 100 = 1546,09 грн.

Outcome: partial