Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі\~ТОВ «Коллект центр», позивач), звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі\~ [PERSON] , позичальник, відповідач), в якому просило стягнути з останньої заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №3645710 від 10.08.2021 у сумі 72 465,00 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов Кредитного договору від 10.08.2021 року №3645710, укладеного з ТОВ «МІОЛАН». Надалі, 29.11.2021 року між ТОВ «МІОЛАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі\~ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір відступлення прав вимоги № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІОЛАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальників, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №3645710 від 10.08.2021, що укладений між ТОВ «МІОЛАН» та [PERSON] . Після цього, 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «Коллект Центр», у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №3645710 від 10.08.2021, що укладений між ТОВ «МІОЛАН» та [PERSON] . За таких умов, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів. Суд ухвалою від 08.07.2024 року відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Копію ухвали\~від 08.07.2024 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримала особисто, 01.10.2024 року що підтверджується рекомендованим повідомленням №\~ 0600289325759. У встановлений судом строк, а саме 10.10.2024 року відповідач на адресу суду направила відзив на позовну заяву в якому вказала, що справді, між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 10 серпня 2021 року був укладений електронний договір №3645710 про споживчий кредит, відповідно до умов якого сума кредиту складає 12000 грн., кредит надається строком на 30 днів з 10 серпня 2021 року, термін повернення кредиту, комісії та процентів за користування кредитом 09 вересня 2021 року. Комісія за надання кредиту 840 грн., проценти за користування кредитом 3168 грн. Крім того, наголосила на тому, що з графіку платежів за договором (Додаток №1 до Договору), який доданий до позовної заяви, вбачається, що чиста сума кредиту становить 16 008 грн. (12000+3168+840), і з якою погоджується відповідач. Однак з позовної заяви вбачається, що проценти за користування кредитом нараховано більше ніж 3168 гривень, а саме 59625 грн. Вказує на те, що всі нараховані позивачем проценти за користування даним кредитом, за межами строку кредитування, є безпідставними. Крім того, вказала на те, що 17 000 гривень на відшкодування витрат на правничу професійну допомогу, що є не співмірним із сумою отриманого відповідачем кредиту, що складає більше 100% від тіла кредиту. 15.10.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив у якому представник ТОВ «Коллект центр», вказав, що факти укладення та підписання Договору про споживчий кредит № 3645710 від 10.08.2021 року відповідачем не заперечуються, а відтак визнаються. Наголосив на тому, що до позовної заяви надано три розрахунку заборгованості, з яких вбачається за який період нараховується заборгованість та за якою відсотковою ставкою (відповідно до визначеного пункту кредитного договору). Дана інформація детально відображена безпосередньо в розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал». При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою математичних операцій множення, ділення та додавання. Сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. Таким чином, умови договору передбачають нарахування відсотків річних, як міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України, а не пеню. Вказав на те, що Позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника, а саме: відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» вбачається нарахування відсотків відповідно до п. 1.5.2 у розмірі 0,88 % за кожен день строку користування; та нарахування відсотків відповідно до п.1.6 у розмірі 5,00% ( з урахуванням п.2.3.1.2 договору на підставі проведеної та погодженої сторонами пролонгації). Крім того, звернув увагу, що позовна заява, на виконання вимог цивільного процесуального законодавства, містить попередню суму судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи у суді в тому числі і 17 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено, що між ТОВ «МІОЛАН» та [PERSON] укладений Кредитний договір від 10.08.2021 року за №3645710, відповідно до умов якого сума кредиту складала 12000 грн строком користування на 30 днів, з кінцевою датою повернення 09.09.2021 року. Відповідно до пункту 2.1 договору, сума кредиту 12000 грн. у валюті: Українська гривня. Згідно з пунктом 3.3.2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни, передбачені пунктами 1.1 - 1.6 та пунктом 2.4 цього договору. Положеннями пункту 2.3.1.1 договору сторони визначили пролонгацію на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.Ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Встановлено строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 3 % від суми поточного залишку кредиту, на 7 днів зі сплатою комісії 5,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 10 % від суми поточного залишку кредиту. Згідно з пунктом 6.1 договору, цей кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (пункт 6.5. договору). Згідно з пунктом 7.1 договору цей договір, що складається із Правил та індивідуальної частини (з додатками № 1 та №2 ) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у пункті 2.1. цього договору, і діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів за договором про споживчий кредит від 10.08.2021 року. Додатком № 2 до договору про споживчий кредит від 10.08.2021 року є паспорт споживчого кредиту №3645710, яким визначено інформацію щодо умов кредитування. Зі змісту довідки про ідентифікацію, за підписом генерального директора ТОВ «Мілоан» вбачається, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким 10.08.2021 року укладений договір № 3645710, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор F68780, дата відправки ідентифікатора позичальнику 10.08.2021 року, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380675965212. На підтвердження факту отримання грошових коштів [PERSON] за договором про споживчий кредит № 3645710 від 10.08.2021 року, позивачем надано платіжне доручення №53385023 від 10.08.2021 року про перерахування коштів відповідачу на суму 12 000,00 грн, картка № 537541хххххх478. Таким чином, судом установлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Мілоан» подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору. Встановивши, що без здійснення вказаних дій позичальником кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі [PERSON] . Такі висновки суду узгоджуються з висновки, викладеними у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). [PERSON] не спростувала факт укладення договору та отримання кредитних коштів, проте вказує на те, що всі нараховані позивачем проценти за користування даним кредитом, за межами строку кредитування, є безпідставними. У пункті 4.2 оспорюваного договору сторони передбачили розмір процентів, нарахування яких можливе після закінчення строку дії договору та визначили їх розмір, що не суперечить положенням статтям 625, 1054 ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів». 29.11.2021 року між ТОВ «МІОЛАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «МІОЛАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до позичальників, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №3645710 від 10.08.2021, що укладений між ТОВ «МІОЛАН» та [PERSON] 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір відступлення прав вимоги №10-03/2023/01, згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «Коллект Центр», у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №3645710 від 10.08.2021, що укладений між ТОВ «МІОЛАН» та [PERSON] . Договори факторингу та відступлення прав вимоги відповідач не оспорює. Судом установлено, що договір про споживчий кредит укладений сторонами в електронній формі. Згідно зі статтями 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Враховуючи викладене, суд уважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення тіла кредиту та процентів, підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договором, доведено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання згідно з укладеним договором, заборгованість за договором не погасив (тіло кредиту, проценти), що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача як правонаступника первісного кредитора. Можливість стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України після закінчення строку кредитування, передбачено пунктом 4.2 договору. Тому доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення процентів після закінчення строку кредитування, суд до уваги не бере. Отже, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» у частині вимог про стягнення тіла кредиту та процентів у розмірі 72 465,00 грн. є обґрунтованими, доведеними, тому позовна заява підлягає задоволенню. Що стосується судових витрат та витрат на правову допомогу то судом встановлено наступне. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачка понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 17000 грн. Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з цим, частиною третьою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем надано: Договір про надання правової допомоги від 07 червня 2024 року № 07-06/2024, заявка про надання юридичної допомоги від 07 червня 2024 року № 236, Акт № 3 про надання юридичної допомоги від 10 червня 2024 року, платіжну інструкцію від 11 червня 2024 року № 0440640000 про оплату наданих адвокатом послуг. Водночас, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, а тому витрати на правову допомогу необхідно зменшити до 3000 грн.

Outcome: approved