Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] адвокат Померанська Ганна Ігорівна звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви покликається на те, що заявниця народилась в 1964 року в селі Кішали Атюр?євського району (колишньому Торбеєвському) Мордовської республіки Російської Федеративної Соціалістичної Республіки. Республіку Мордовія, де народилась заявниця, утворено як автономну область [INFO] , а 20 грудня 1934 року перетворено на Мордовську АРСР. У 1981 році 21 січня повторно видане свідоцтво про народження. Документ має серію [NUMBER] . Свідоцтво сформовано відділом (бюро) запису актів цивільного стану. Вказаний документ підтверджує, що заявниця народилась в селі Кішали Атюр`євського району Мордовської республіки. У свідоцтві про народження вказане ім`я [PERSON] . Саме таке ім`я дали заявниці батьки по крові. Згодом, у віці 7 років, подружжя з Прикарпаття (на той час УРСР): [PERSON] і [PERSON] удочерили заявницю (в юридичному сенсі включили до складу сім`ї на правах доньки). Подружжя вирішило обрати заявниці співзвучне [PERSON] ім`я [INFO] . Удочеріння не було оформлено юридично, але з моменту фактичного удочеріння [PERSON] вважалась донькою [PERSON] і [PERSON] . З того часу у всіх документах заявниця на ім`я зазначалась (вказувалась на письмі) [PERSON] , а не [PERSON] . Згодом, коли [PERSON] вперше влаштувалась на роботу, при внесенні даних про заявницю у трудову книжку серії [NUMBER] , допущена помилка в даті народження: записано [INFO] , замість вірного - [INFO] . Роботодавець виправив помилку на підставі даних, вказаних у свідоцтві про народження і записав, що заявниця народилась [INFO] . Проте, у свідоцтві про народження значиться ім`я [INFO] , а не [INFO] . У зв`язку із вищезазначеним, просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 06.02.2025 р. було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представники заявниці адвокати Померанська Г.І., Померанський І.В. та заявниця [PERSON] підтримали вимоги заяви у повному обсязі, надавши суду пояснення відповідно до заяви. Просять вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи - РАЦС у Чернівецькій області в судове засідання не прибула, надіславши клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи. В судовому засіданні допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які повідомили про відомі їм обставини, що стосуються даної справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , народилась у с. Кишали, Атюр`євського району, Республіка Мордовія, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14-15). Як слідує з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.02.1992 р. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] вступили у шлюб 27.02.1992 р., актовий запис №277, у зв`зку з чим заявниця змінила прізвище на [PERSON] (а.с.16-17) З копії паспорта громадянина України встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в селі Кишали, Торбеївського району, Мордовія (а.с.19-24) Відповідно до внесених даних у трудовій книжці серії [NUMBER] роботодавцем було виправлено помилку на підставі даних, вказаних у свідоцтві про народження і записано, що заявниця народилась [INFO] (а.с.26-37) Також судом встановлено, що в документі про отримання освіти- дипломі № [NUMBER] , виданому Державним комітетом Української РСР значиться прізвище [PERSON] (а.с.40) У судовому засіданні допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що заявницю знають з дитинства і, що заявниця є [PERSON] , проте її називали [PERSON] і в школі написали « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено пунктом 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявниці певні юридичні наслідки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved