Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 14 січня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] за змістом якої [INFO] помер його батько [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] , яка за життя й прийняла спадщину на спадкове майно після смерті чоловіка (батька позивача), проте у встановленому законом порядку його не оформила про що позивачу стало відомо у 2024 році, коли при зверненні до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому повідомлено про неможливість видачі такого, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду. Позивач [PERSON] зазначає, що інших спадкоємців, які б могли успадкувати майно, окрім нього, немає і на момент смерті матері [PERSON] він постійно проживав та проживає на даний час в будинку [ADDRESS] , тобто фактично вступив в управління спадковим майном і фактично прийняв дане спадкове майно. Як житловий будинок, так і земельна ділянка за вказаною адресою належали батькові позивача. Враховуючи те, що позивач [PERSON] не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, адже його мати до нотаріальної контори для отримання такого свідоцтва не звернулася, він просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право на житловий будинок [ADDRESS] , земельну ділянку 0,51 га, в т.ч. 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,26 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Лисогірка Меджибізької територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, поновивши строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 14 січня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 15 січня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Судові засідання призначалися на: 13 і 26 лютого 2025 року, 13 березня 2025 року. 5. 24 січня 2025 року і 12 березня 2205 року Летичівська державна нотаріальна контора надала відомості про факт відкриття спадкових справ після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 6. 13 лютого 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 7. 10 березня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Гуменюк О.С. про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. 8. 12 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача - Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області про розгляд справи у їх відсутність. 9. 13 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача - Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про розгляд справи у їх відсутність, не заперечує проти задоволення позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 10. Як зазначено у ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. 11. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1). Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2). У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності (ч. 1). Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3). Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (п. 4). Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом (п. 5). 12. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року (абз. 2 п. 1). У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (абз. 3 п. 1). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абз. 2, 3 п. 23). 13. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За змістом ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. За змістом ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Законодавець у ЦК УРСР передбачив, що для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч. 1). Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 2). За змістом ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1). Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу) (ч. 2). Як зазначено у ч. 1 ст. 554 ЦК УРСР в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. 14. У п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361, вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном (абз. 1). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (абз. 2). 15. У абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено: установити, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 16. [INFO] у с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області у віці 73 років помер [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа після нього не відкривалась. 17. [INFO] у с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області у віці 74 років померла [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа після неї відкрита 20 травня 2024 року. 18. 20 травня 2024 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно якого: житловий будинок (літера А-1) споруджений у 1961 році, загальна площа приміщень будинку садибного типу - 81,0 кв.м., з них: житлова (основна) площа - 39,8 кв.м., допоміжна (підсобна) площа - 41,2 кв.м.; прибудова (літера а) споруджена у 1961 році; підвал (літера а1) споруджений у 1961 році; хлів (літера Б); погріб (літера В); огорожа. Із наявної у матеріалах справи копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами не вбачається, що має місце самочинне будівництво. 19. 20 травня 2024 року приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва В.В. видала довідку про те, що нею відкрито спадкову справу №36/2024 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Єдиним спадкоємцем за законом [PERSON] є її син - [PERSON] , [INFO] . 20. 15 серпня 2024 року архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації видано архівний витяг з рішення виконавчого комітету Летичівської районної Ради народних депутатів Хмельницької області від 21 липня 1988 року №108 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки громадян, які проживають в селі Лисогірка» згідно з яким постановлено: оформити право власності на житлові будинки громадян села Лисогірка згідно з додатком (п. 1); видати громадянам, вказаним у цьому рішенні свідоцтва про право власності встановленої форми (п. 2). В додатку до рішення райвиконкому від 21 липня 1988 року у списку домовласників житлових будинків Требуховецької сільської Ради на 1988 рік за №300 зазначено - [PERSON] , [ADDRESS] . 18 жовтня 1988 року Летичівським райвиконкомом на підставі рішення Летичівської районної Ради народних депутатів Хмельницької області від 21 липня 1988 року №108 видано Свідоцтво про право особистої на житловий будинок згідно з яким цілий житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , належить [PERSON] 18 жовтня 1988 року право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] зареєстровано Хмельницьким обласним бюро технічної інвентаризації, що підтверджується й повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 13 червня 2024 року. 21. 04 вересня 2024 року приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва В.В. повідомила [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , який належав на праві власності чоловіку померлої [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняла, але не оформила своїх спадкових прав його дружина [PERSON] , оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок. Повідомлено про можливість оформлення права власності на спадкове майно у судовому порядку. 22. 15 жовтня 2024 року Меджибізькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області видана довідка про те, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] . 23. 25 листопада 2024 року складено акт про встановлення факту проживання згідно з яким проведено обстеження будинку [ADDRESS] і встановлено, що за цією адресою на момент смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично проживав та проживає по теперішній час [PERSON] , який здійснював постійний догляд за нею. 24. 13 грудня 2024 року Меджибізька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області повідомила, що відповідно до рішення Требуховецької сільської ради від 31 березня 1994 року №34 «Про безкоштовну передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність» передано безкоштовно в приватну власність [PERSON] , [ADDRESS] , земельну ділянку 0,51 га, в тому числі, 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,26 га - для ведення особистого селянського господарства. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 25. [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , а [INFO] - померла мати позивача [PERSON] 18 жовтня 1988 року за батьком позивача [PERSON] - [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . 31 березня 1994 року рішенням Требуховецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області батькові позивача [PERSON] - [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,51 га, в тому числі, 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,26 га - для ведення особистого селянського господарства, що по [ADDRESS] . Водночас, після смерті батька позивача його матір (дружина померлого) спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав про що 04 вересня 2024 року позивача повідомила приватний нотаріус, тому він й не може оформити за собою спадкових прав на житловий будинок та земельну ділянку, адже відсутній правовстановлюючий документ. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, спадщину після смерті матері прийняв, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (проживав на день смерті з нею). 26. За цих обставин права позивача підлягають захисту і за ним необхідно визнати право власності на спадкове майно. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 27. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 28. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved