Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Естінко Тетяна Емілівна, звернулася в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 лютого 2022року. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у стрін не склалось, шлюб між сторонами розірванно (рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.10.2023 року справа №299/4399/23). Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачкою. Разом з тим позивач вказує, що з дня народження сина відповідач бачив його тільки два рази в 2022 році. Відповідач неналежно утримує свого сина, оскільки станом на 08.11.2024 році його заборгованість зі сплати аліментів становить 57069,00грн. Відповідач проживає окремо та не виконує покладені законом на нього обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Позивач зазначає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування батьком своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, позивач вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно його сина [PERSON] , [INFO] , з підстав встановлених законом, оскільки цього вимагають інтереси дитини. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справ у її відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірванно, що стверджується рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.10.2023 року справа №299/4399/23. Після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачем [PERSON] та перебуває на повному утриманні позивача. Разом з тим судом встановлено, що відповідач належно не утримує свого сина, не сплачує аліменти на утримання дитини, станом на 08.11.2024 року заборгованість зі сплати аліментів становить 57 069,00 грн. Відповідач проживає окремо та не виконує покладені законом на нього обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини (а.с.22-23). Відповідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 28.01.2025 року №02.122/391 доцільно позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки досліджені докази свідчать про свідоме та тривале невиконання відповідачем, як батьком обов`язків щодо виховання своєї дитини (а.с. 22-23). Утримання дитини, надання матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від їх виконання по відношенню до своєї дитини, не цікавиться станом його здоров`я, розвитком, участі у його вихованні не приймає, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Сукупність досліджених доказів, їх оцінка переконують суд, що не дивлячись на ту обставину, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, яка може бути застосована до батька, виходячи в першу чергу із інтересів самої дитини суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача підлягають задоволеню.

Outcome: approved