Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

09.12.2024 позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Чирочку Наталію Вікторівну, через систему «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказано, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі та мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Наразі Євгенія навчається за данською трирічною загальною середньою програмою у Гімназії Тьондер муніципалітету Тьондер, [PERSON] . Навчання триває з 08.08.2022 по червень 2025 року. До Данії позивач з дитиною виїхали в зв`язку з початком воєнних дій на території України за програмою тимчасового захисту та мають там дозвіл на право проживання з метою тимчасового перебування. В зв`язку з тим, що [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання Євгенії не надає, постало питання про звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Вказано, що відповідач отримує стабільні доходи та має можливість надавати матеріальну допомоги своїй дочці [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 17.12.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 08.01.2025 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Розборського В.В., надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого вказано, що відповідач є військовослужбовцем, забезпечує себе і цивільну дружину. Вони неофіційно винаймають квартиру і сплачують орендну плату, оскільки власного житла немає. Також на його утриманні перебуває непрацездатний батько, який є пенсіонером з мінімальним розміром пенсії та має інвалідність ІІ групи. Позивач не надала довідки про свої доходи, про відсутність доходів у дочки, а також не повідомила те, що навчання за даною програмою не передбачає сплати коштів. Крім того, з наданих позивачем документів вбачається, що право на перебуванні в країні дочка має лише до березня 2025 року включно. Вказує, що згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час навчання в розмірі 1/10 частки від свого грошового забезпечення, і вважає що ця сума є достатньою. Просить частково задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Чирочка Н.В., позов підтримала та просила задовольнити, надала пояснення. Зазначила, що відсутні відомості про вартість навчання та незалежно від цього дитина потребує аліментів на своє утримання саме у зв`язку з навчанням. Допомогу від Данії не отримують, а дозвіл на проживання буде продовжено. Звернула увагу, що позов пред`явлений не для покриття витрат на навчання, а на утримання дитини на період навчання. Позивач офіційно працює в Данії. Представник відповідача - адвокат Розборський В.В., в судовому засіданні зазначив, що відповідач є військовослужбовцем та здійснює свою діяльність в зоні бойових дій. До повноліття дитини позивач отримувала аліменти в розмірі 27 000 грн. Зараз відповідач переказує кошти самостійно на картку Євгенії. Вказав, що згоден платити 1/10 частку від доходу, оскільки отримує більше 100 000 грн на місяць, тобто частково визнає позовні вимоги та вказує на достатність такої суми. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 06.08.2005 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20.01.2017 розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/13368/16-ц. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 338 та не заперечується сторонами. Згідно з довідкою Гімназії Тьондер муніципалітету Тьондер від 30.09.2024, [PERSON] навчається за данською трирічною загальною середньою програмою, яка завершується отриманням атестата зрілості у Гімназії Тьондер. Навчання розпочалось 08.08.2022 та очікується, що буде завершене в червні 2025 року. [PERSON] та [PERSON] мають посвідки на проживання в Данії № [NUMBER] та № [NUMBER] від 18.03.2024 на період до 17.03.2025 та зареєстровані за однією адресою. Відповідач надав копію посвідчення офіцера Збройних Сил України серії [NUMBER] , згідно з яким він має військове звання полковника та перебуває на посаді начальника відділу - заступника начальника управління в/ч [NUMBER] з 29.07.2024. В матеріалах справи також міститься копія довідки МСЕК про встановлення [PERSON] ІІ групи інвалідності з 28.07.2006. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). В матеріалах справи відсутні відомості про сімейний та матеріальний стан обох сторін у даній справі для об`єктивного визначення реальної потреби в матеріальній допомозі Євгенії. Також позивач не надає жодних доказів на підтвердження її матеріального стану та матеріального стану доньки. Разом з цим, доводи представника відповідача про те, що з урахуванням високого доходу відповідача, стягнення аліментів у більшому розмірі, ніж 1/10 частки є надмірним, суд вважає такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки грошове забезпечення відповідача залежить від місця проходження ним військової служби, при цьому стороною відповідача не долучено доказів про розмір отриманого ним грошового забезпечення чи постійної дислокації відповідача в зоні бойових дій (форма 6). Також відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження заявлених обставин, а саме: родинних відносини між відповідачем та [PERSON] (свідоцтво про народження); понесення витрат на утримання батька з інвалідністю (квитанції); відсутність власного майна (витяг з ДРНМ); витрати на оренду житла тощо. Слід зазначити, що обмежений термін посвідок на проживання передбачений діючим законодавством інших країн, так само передбачено і продовження терміну дії посвідки, тому доводи представника відповідача з цього приводу не є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення аліментів, при цьому аліменти на навчання стягуються за рішенням суду саме на період навчання. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи предмет позову у даній справі, тобто стягнення аліментів на повнолітню особу на період навчання, суд звертає увагу на відсутність з боку позивача жодного документу на підтвердження понесених витрат як безпосередньо на навчання, так і пов`язаних з навчанням. Поряд з цим, представник позивача в судовому засіданні підтвердила, що позовні вимоги ґрунтується на самому факті навчання спільної доньки сторін. Суд враховує, що за загальним правилом у зв`язку з навчанням особи для забезпечення належного рівня навчального процесу, повнолітній син/дочка потребують матеріальної допомоги. Необхідність отримання належної освіти позбавляє таку особу можливості працевлаштуватися на постійній основі та заробляти кошти на власне утримання. Вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Виходячи з фактичних обставин справи, положень статті 199 СК України та наданих сторонами доказів, зважаючи на розмір вимог позивача (1/4 частки) та частковим визнанням позову відповідачем (1/10 частки), відомості про особу відповідача, який є військовослужбовцем та орієнтовний термін навчання (очікується, що буде завершене в червні 2025 року), суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/7 частки доходу відповідача щомісячно на час навчання доньки у [PERSON] , починаючи стягнення з 09.12.2024 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку, що на думку суду є достатнім розміром аліментів для забезпечення витрат у зв`язку з навчанням [PERSON] , [INFO] . Слід також зауважити, що вимоги позивача про стягнення аліментів з прив`язкою - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не можуть бути задоволені судом, оскільки [PERSON] досягла 18-річного віку, тобто не є дитиною (неповнолітньою особою) у відповідності до чинного законодавства. Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: partial