Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.03.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №249682-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електрони комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 03.03.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №249682-КС-001 про надання кредиту. 03.03.2021 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №249682-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1836 на номер телефону [NUMBER] , який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 03.03.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №249682-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 24000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.85089584 процентів за кожен день користування кредитом. У пункті 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початку календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням до видачі кредиту та дня повернення кредиту, згідно з графіком платежів. У пункті 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 24000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №249682-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором №249682-КС-001, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №249682-КС-001 позичальника [PERSON] , на виконання умов договору відповідач здійснив часткову оплату за договором №249682-КС-001 на загальну суму 5280,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у нього станом на 14.09.2024 утворилась заборгованість за договором №249682-КС-001 про надання кредиту в розмірі 44196,86 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 20013,56 грн; суми прострочених платежів за комісією - 183,30 грн. Тому просять позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №249682-КС-001 про надання кредиту від 03.03.2021, що становить 44196,88 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 20013,56 грн; суми прострочених платежів за комісією - 183,30 грн. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 04.10.2024 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 11.12.2024 витребував з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, що становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 03.03.2021 (дата видачі кредиту) до 23.06.2021 (дата закінчення терміну кредитування). На виконання вимог ухвали від 11.12.2024 до Вінницького районного суду Вінницької області з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подано інформацію щодо [PERSON] . Судовий розгляд відкладався з поважних причин. В судове засідання 10.03.2025 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за довіреністю Памірський М.А. попередньо подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання.Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (вебадреса сторінки - http://vnr.vn.court.gov.ua). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За згодою сторони позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 10.03.2025 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом установлено, що 03.03.2021 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», що підтверджується копією пропозиції укласти договір (оферта) №249682-КС-001 про надання кредиту (а.с. 26). 03.03.2021 [PERSON] ознайомився з умовами ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», повністю та безумовно прийняв їх та акцептував (а.с. 27). 03.03.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»та [PERSON] укладено договір №249682-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 24000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів; строк кредиту - 16 тижнів, процентна ставка в день - 0,85089584, фіксована, комісія за надання кредиту - 2400,00 грн, загальний розмір наданого кредиту - 24000,00 грн, термін дії договору - до 23.06.2021, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 42240,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 373,90448160%; у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів, кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного графіком платежів, та встановлюється у розмірах, що наведені нижче та відповідно Розділу 5 Правил надання споживчих кредитів; у разі прострочки на 1 день, розмір штрафу встановлюється в розмірі 10% від загальної суми простроченої заборгованості, у разі прострочки на 2 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі 20% від загальної суми простроченої заборгованості, у разі прострочки на 3 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі 30% від загальної суми простроченої заборгованості (а.с. 25). Згідно з копією анкети клієнта, [PERSON] зазначив свій мобільний номер телефону [NUMBER] та номер банківського рахунку/банківської карти для перерахунку коштів [NUMBER] (а.с. 29). Відповідно до копії платіжного доручення №25356 від 03.03.2021, на виконання умов договору №249682-КС-001 про надання кредиту від 03.03.2021 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 24000,00 грн (а.с. 30). На підтвердження факту укладення кредитного договору до позову долучено Правила надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с. 31-36) та Паспорт споживчого кредиту, у якому визначені істотні умови укладеного з [PERSON] договору (а.с. 23-24). Згідно з копією листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15.12.2024, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту [NUMBER] (а.с. 82). На підтвердження факту отримання та користування кредитними коштами [PERSON] АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало суду виписку від 15.12.2024 за договором за період з 03.03.2021 до 23.06.2021 по картці (а.с. 83-89). Згідно з наданим ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» розрахунком заборгованості за договором №249682-КС-001про надання кредиту від 03.03.2021, укладеного між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , заборгованість [PERSON] станом на 14.09.2024 становить 44196,86 грн, з яких: 24000,00 грн - заборгованість за кредитом; 20013,56 грн - заборгованість по відсотках; 183,30 - заборгованість по комісії (а.с. 11-21). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з цією статтею ЦК України, договір, що укладений між банком та [PERSON] , є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-383/2010) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У Законі України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як убачається з договору №249682-КС-001про надання кредиту від 03.03.2021 він підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором G1836. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В частині другій статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки доказами підтверджується надання кредитних коштів відповідачу за договором №249682-КС-001про надання кредиту від 03.03.2021, укладеним між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , отримання і використання таких коштів [PERSON] , нарахування відсотків, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у повному обсязі не повернуті, тобто [PERSON] не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, судовий збір у розмірі 3028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved