Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач ТОВ ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 574,70 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 74811157 про надання коштів, шляхом підписанням (електронним підписом), згідно з яким відповідач приймає умови цього договору та підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх виконувати. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до вказаного реєстру ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача в сумі 16 574,70 грн., з яких: 10 181,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 6 393,70грн. - сума заборгованості за відсотками. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 22.05.2024 прийнято справу до провадження, та відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.09.2024 ухвалено заочне рішення, відповідно до якого вимоги позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики у розмірі 16 574,70 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суду від 14.10.2024 скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Від представника відповідача - адвоката Калініна С.К. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача не визнає вимоги позову з огляду на наступне. Представник зазначає про те, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Отже підлягає з`ясуванню обсяг і зміст прав, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯБОРГІВ», та чи існували ці права на момент їх переходу. При цьому, з наявної в матеріалах справи копії договору позики № 74811157 вбачається, що він укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 17.02.2022 року, натомість договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило право вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯБОРГІВ», був укладений 14.06.2021, а додаткова угода № 2 - 28 липня 2021 року, додаткова угода № 12 - 27 жовтня 2023 року тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , а відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯБОРГІВ» на підставі договору факторингу від 14.06.2021 року. Продовження сторонами строку дії договору № 14/06/21 від 14.06.2021 внаслідок укладення додаткових угод та укладення у подальшому реєстру боржників № 11 від 27.10.2023, який як зауважує сторона відповідача не долучений до матеріалів справи, до конкретного боржника не свідчить про набуття позивачем права вимоги до [PERSON] ,оскільки станом 14.06.2021 у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕАГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не існувало право вимоги до відповідача,оскільки кредитний договір було укладено лише 1702.2022. Так, із аналізу вказаних договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВОНЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перейшло до нових кредиторів починаючи ще 14.06.2021,а сам кредитний договір № 74811157 був укладений 17.02.2022, тобто більше ніж через 8 місяців після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідних від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Представник відповідача вказує на те, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 74811157 від 17.02.2022 від первісного кредитора до позивача. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, сформованого представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» Кожухівським Я.І. від15.04.2024, сума заборгованості за основною сумою боргу [PERSON] за договором позики № 74811157 від 17.02.2022 становить 16 574,70 грн., з яких: 10 181,00 грн. -заборгованість за основною сумою боргу; 6 393,70 грн. - заборгованість завідсотками; 0,00 грн. - заборгованість за пенею. Вказує на те, що копії вищезазначеного витягу виготовлена таким чином,що не містить підписів відповідальних осіб ні Клієнта, ні Фактора. Безпосередньо Реєстр боржників до договору факторингу з якого вбачалося б право вимоги за кредитним договором позивачем суду надано не було, як і доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги. Відтак встановити, коли та на підставі чого у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» виникло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 74811157 від 17.02.2022, належними та допустимими доказами під час розгляду справи не є можливим. Матеріалами справи не підтверджено укладення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] договору позики, погодження ними умов кредитування та надання відповідачу кредиту. Відповідач також заперечує факт укладення договору, отримання кредиту та розмір заборгованості, які позивачем не підтверджені первинними бухгалтерськими документами. З наданих позивачем доказів не можливо дослідити електронну складову їх укладення, а саме: цілісність накладення електронних підписів у кредитному договорі, шлях та метод ідентифікації [PERSON] в інформаційній телекомунікаційній системі кредитора при укладенні кредитного договору. В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б установити, що відповідач пройшла ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону чи електронну пошту, які б вона сама зазначила. Відповідач не визнає факт заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір, а тому просить відмовити у задоволенні вимог позову. Також просить стягнути позивача на користь [PERSON] судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 500,00 грн. та сплачений судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 484,48 грн. Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої сторона позивача не погоджується з позицією відповідача, зокрема вказує на те, що сторонами узгоджено розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора, без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18. При цьому відповідач не скористалась правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору. Звертає окрему увагу, що по договору Первісним кредитором є фінансова установа (яка надає кошти в безготівковій формі у національній валюті через платіжну систему на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Позичальником особисто), а не банк. Наголошує також, що ідентифікація позичальника здійснюється через банка- емітента, яким видано картку. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак, відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, вдповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Однак, наголошує на тому, що вищезазначений договір укладений з відповідачем в судовому порядку не був розірваним. Крім того, вказаний договір у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнаний, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину. Вказує на те, що відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16574,70 грн., з яких:- 10181,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;- 6393,70 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, на підставі Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021,позивач одержав від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХКРЕДИТІВ» право вимоги по заборгованості Відповідача, що підтверджується Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Додатковою угодою №12 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №11 за Договором факторингу№14/06/21 від 14.06.2021 та Витягом з Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. для повного та об`єктивного дослідження доказів стосовно відступлення права вимоги до відповіді на відзив долучаємо завірений належним чином Витяг з Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та платіжну інструкцію до Додаткової угоди №12 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Щодо переходу майбутнього права вимоги, звертає увагу на те, що чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, в той же час це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. Предмет права вимоги визначається Договором факторингу№14/06/21 від 14.06.2021, однак перехід права вимоги до Боржників здійснюється за Реєстрами права вимоги, які відповідно, можуть бути укладені після укладення Договору факторингу (в даному випадку Реєстру боржників №11 від 27.10.2023). відповідач не був обізнаний про відступлення права вимоги до «ТОВ «ФК «ЄАПБ», має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для повної реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, які зазначені в договорі позики. Слід зазначає, що ст. 1080 ЦК України передбачає, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Отже, є всі законні підстави вважати, що Договори факторингу є дійсними та відповідними до вимог чинного законодавства. можемо прийти до висновку, що Позивач надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від Первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно договору позики. Також позивач не погоджується із заявленими вимогами в частині стягнення витрат на правничу допомогу, заявлена вартість виконаних робіт з огляду на малозначність справи та складність справи є не співмірною. А вартість робіт не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №74811157 про надання коштів, шляхом підписанням (електронним підписом), згідно якого відповідач приймає умови цього договору та підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх виконувати. Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» зобов`язуються надати відповідачу грошові кошти в загальній сумі 10 181,00 грн. на умовах строковості, зворотності, строком на 64 днів, зі сплатою відсотків за процентною ставкою в розмірі 1,6 % (процентів) на добу. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 74811157 від 17.02.2022. Також, Додатковою угодою № 2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» сторони погодили внести зміни до п. 1.3 Договору та викласти його в наступній редакції: «1.3 Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства». У відповідності до Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» клієнт відступає Факторові право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, згідно якого зокрема до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги відносно боржника [PERSON] на загальну суму 16 574,70 грн. Відповідно до п. 2 вказаного реєстру боржників ціна продажу, належна до сплати клієнту за цим реєстром складає 4 100 804,37 грн. Також позивачем на підтвердження переходу права вимоги надано платіжну інструкцію до Додаткової угоди №12 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 на загальну суму 4 100 804,37 грн. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що на підставі Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, позивач одержав від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» право вимоги із заборгованості [PERSON] , що підтверджується Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Додатковою угодою №12 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №11 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 та Витягом з Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Також факт переходу права вимоги від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підтверджується відомостями з Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало від ТОВ «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, згідно якого зокрема до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги відносно боржника [PERSON] на загальну суму 16 574,70 грн. Відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 - Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. При цьому неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора (ст. ст. 516, 613 ЦК України). Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитних зобов`язань взагалі. Отже, в ході розгляду справи встановлено, що позивачем надано суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт переходу права грошової вимоги від Первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно договору позики № 74811157 від 17.02.2022 року. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Враховуючи наведені положення чинного законодавства вбачається, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 74811157 про надання коштів, шляхом підписанням (електронним підписом), згідно з яким відповідач приймає умови цього договору та підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх виконувати. Відповідно до п.1. За цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до п.2. Договору позики, Параметри та умови Позики, параметри, порядок і графік повернення Позики та сплати Процентів: 2.1. Сума Позики - 10181,00 грн. 2.2. Строк Позики (Строк Договору) - 64 днів 2.3. Процентна ставка (базова) /день - 1,6 % (фіксована) Знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) - 1,60 % Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день,% (не застосовується в період воєнного стану) - 2,70% Відповідно до п.4. Проценти за цим Договором нараховуються на залишок Позики згідно Графіка платежів, за кожний день користування Позикою, включаючи дати отримання та повернення. Відповідно до п.5. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: 5.1. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та нормативно-правовими актами Національного банку України. 5.2. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ( TM«MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки. Згідно з 5.3. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (позика на умовах ануїтету), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. При цьому, посилання відповідача щодо невизнання [PERSON] факту заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір, не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи. Оскільки вказаний договір позики № 74811157 від 17.02.2022 договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. При цьому, доказів тому, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювались перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані неправомірно для укладення договору позики від її імені, нею до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій не зверталась, як і не оскаржувала правомірність укладених договорів. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримала кошти за договором позики від 17.02.2022 року № 74811157, однак не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором позики, отримані кошти не повернула. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16574,70 грн., з яких: 10181,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 393,70 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, що в загальному розмірі становить 16 574,70 грн. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та відсотками підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved