Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

16.01.2025 представник ТзОВ «Споживчий центр» подав до Городоцького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 12.05.2024-100000393 від 12.05.2024 в сумі 13120 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.05.2024 між [PERSON] та ТзОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір № 12.05.2024-100000393, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит, а відповідач зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачці кредит у сумі 4000 грн. строком на 112 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1.5 % за один день користування кредитом. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, порушила умови кредитного договору, в результаті чого станом на час подання позову має прострочену заборгованість у розмірі 13120 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 20.01.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не подала. 13.03.2025 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 12.05.2025 [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» уклали кредитний договір № 12.05.2024-100000393. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту - 4000 грн.; строк на який надається кредит: 112 днів з дня його надання до 31.08.2024; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"), розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку, денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту; розрахунок денної процентної ставки: 1.24% = (5539.46 / 4000)/112 ? 100%; комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 10% від суми Кредиту та дорівнює 400 грн. 00 коп. Комісія згідно умов договору розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні, нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 16163.65%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 9539.46 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом - 5539.46 грн. Згідно з квитанцією про видачу коштів кредитором надано, а [PERSON] отримано кредитні кошти у розмірі 4000 грн. Таким чином, ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором № 12.05.2024-100000393. У свою чергу відповідачка [PERSON] не повернула своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором. Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань станом на 31.08.2024 утворилася заборгованість за договором в сумі 13120 грн.. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем ТзОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов, вказаних у договорі, та у строки, визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Відтак, позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved