Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

22.01.2025 року до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що між сторонами 15.03.2024 року було укладено кредитний договір №15.03.2024-100002733, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 8 000 гривень строком на 70 днів. Процентна ставка 1,35% за один день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. У свою чергу [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 17 400 гривень. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 400 гривень та судові витрати.\~ Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.01.2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача ТОВ «Споживчий кредит» Мохир Я. В. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві прохав суд проводити справу без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 15.03.2024 року укладено Кредитний договір №15.03.2024-100002733. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 70 днів. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним договором 4314-14******1528. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 1200 гривень. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е994 (а. с. 11-16). Суду також надано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 17-18). Згідно квитанції №2437856349 15.03.2024 року на картку № [NUMBER] було перераховано 8000 гривень відповідно до договору №15.03.2024-100002733 (а. с. 10). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №15.03.2024-100002733 заборгованість [PERSON] складає: 8 000 гривень основного боргу, 7560 гривень процентів, 1200 гривень комісія, 640 гривень неустойка. Всього 17 400 гривень. Проценти по кредиту нараховані за період з 15.03.2024 по 23.05.2024 року (а. с. 9). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного, слід стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №15.03.2024-100002733 в розмірі 17400 грн. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] а на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved