Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Комунального підприємства «Містосервіс» про відшкодування матеріальної шкоди. Посилався на те, що йому належить на праві власності квартира [ADDRESS] . 08.07.2024 року стався залив належної йому квартири [ADDRESS] поверхом вище по каналізаційному стояку. Вказана квартира належить на праві власності [PERSON] . Факт заливу встановлено актом №39, складеним КП «Містосервіс» 08.07.2024 року. Відповідно до акту виявлено сліди замокання на стелі належної позивачу квартири. Також, зазначено, що при обстеженні внутрішньобудинкових каналізаційних мереж витоків не виявлено, а самі мережі знаходяться в задовільному технічному стані. Водночас, обстежити внутрішньоквартирні мережі в квартирі [ADDRESS] немає можливості, оскільки до них немає фізичного доступу. Актом КП «Містосервіс» №42 від 09.08.2024 року зафіксовано повторне комісійне обстеження належного йому житлового приміщення, пошкодженого внаслідок аварійної ситуації на інженерних мережах. Виявлено ознаки заливу на стелі та стіні кімнати. Повторно зроблено висновок про технічно-задовільний стан внутрішньобудинкових мереж. Водночас виявити причину заливу на час складання акту не було можливості, оскільки мешканці квартири [ADDRESS] не надавали доступу до обстеження внутрішньоквартирних мереж. Актом КП «Містосервіс» від 22.08.2024 року встановлено, що у зв`язку з частковим наданням доступу до внутрішньобудинкових мереж власниками квартири [ADDRESS] виявлено незначний витік на каналізаційному стояку. Згідно акту виконаних робіт від 28.08.2024 року, КП «Містосервіс» було проведено заміну каналізаційного стояка у квартирі [ADDRESS] . Для встановлення розміру завданої майнової шкоди позивач звернувся до експерта з заявою про проведення будівельно-технічної експертизи. За результатом проведеної експертизи складено висновок №164/24-29 від 16.08.2024 року, відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для ліквідації наслідків затоплення квартири [ADDRESS] становить 9578 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ. Також зазначив, що оскільки зі складених КП «Містосервіс» актів не зрозуміло внаслідок пошкодження яких саме каналізаційних мереж (внутрішньоквартирних чи внутрішньобудинкових) стався витік і залив належної йому квартири, тому вважає доцільним звернутися до суду з позовними вимогами про солідарне відшкодування відповідачами завданої шкоди. Просив стягнути солідарно з відповідачів завдану матеріальну шкоду у розмірі 9578 гривень. Також просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.; 8178 грн. 62 грн. вартість експертного дослідження; витрати на правничу допомогу 20000 гривень. Ухвалою суду від 05.11.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача КП «Містосервіс» було подано відзив на позов. У відзиві представник позовні вимоги не визнав. Посилався на те, що КП «Містосервіс» надає послуги з управління будинком [ADDRESS] згідно з договором №16/75 про надання послуги з управління будинком від 15.09.2019 року. 08.07.2024 року співробітниками КП «Містосервіс» було здійснено вихід до квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . При обстеженні мереж каналізаційних та ФВП внутрішньобудинкових витоків не виявлено. Встановлено, що мережі знаходяться в технічно задовільному стані; обстежити внутрішньоквартирні мережі у кв. [ADDRESS] виявилося неможливим через те, що останні зашиті плиткою; у квартирі [ADDRESS] на стелі наявні сліди замокання у розмірі 0,040 см. Мешканці квартири [ADDRESS] не надали доступу до приміщення. Дані факти зафіксовані в акті №39 від 08.07.2024 року. 09.08.2024 року працівниками було здійснено повторний вихід на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , результати якого зафіксовані в акті аналогічного змісту. Вказував на те, що позивач не звертався до КП «Містосервіс» з проханням щодо впливу на власницю квартири [ADDRESS] з питання надання доступу до внутрішньобудинкових та внутрішньоквартирних мереж. 22.08.2024 року КП «Містосервіс» з власної ініціативи склало письмове повідомлення [PERSON] щодо надання доступу до каналізаційних мереж та мереж холодного водопостачання спільного користування, які проходять у тому числі і у її квартирі для ліквідації аварійної ситуації, а саме: заливу квартири поверхом нижче. Того ж дня, у зв`язку з наданням часткового доступу до внутрішньобудинкових мереж власницею квартири [ADDRESS] , співробітниками КП «Містосервіс» було здійснено огляд та виявлено незначний витік на каналізаційнму стояку, про що було складено акт від 22.08.2024 року. Відповідно до акту виконаних робіт від 28.08.2024 року, КП «Містосервіс» було проведено заміну каналізаційного стояка у квартирі [ADDRESS] . Вважає, що єдиною причиною заливу стелі та стіни кімнати у квартирі [ADDRESS] є протиправна поведінки власника квартири [ADDRESS] з утримання власного майна та ненадання доступу для обстеження мереж. Для того, щоб здійснити огляд, скласти акт та виконати ремонтні роботи мав бути фізичний доступ до мереж, який був відсутній саме через [PERSON] , яка заклала стіну декоративною плиткою та не надавала фізичний доступ. Крім того, зазначив, що позивач зі свого боку не вживав жодних дій із забезпечення доступу до мереж спільного користування. Загальнобудинкові мережі є спільним майном всіх співвласників багатоквартирного будинку, яке не може бути поділене між співвласниками. Співвласники зобов`язані у встановленому законом порядку особисто забезпечити безперешкодний доступ управителя до свого житла для ліквідації та зпобігання аваріям цілодобово; усунення неполадок, що виникли у санітарно-технічному та інженерному обладнанні, його встановленні та заміні, проведення технічних та профілактичних оглядів у робочі дні з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. Тому вважає, що управитель виконав всі зобов`язання за договором, проте фізичний доступ не був наданий власницею квартири, що розташована поверхом вище квартири позивача. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог до КП «Містосервіс». Представником відповідача [PERSON] також було подано відзив на позовну заяву. У відзиві представник позовні вимоги не визнав. Зазначив, що [PERSON] дійсно є власником квартири [ADDRESS] , однак у ній не проживає. У зв`язку з похилим віком їй по господарству допомагає донька [PERSON] . Під вказаною квартирою на другому поверсі розташована квартира [ADDRESS] , що належить позивачу. 08.07.2024 року дійсно відбулось замокання стелі у квартирі [ADDRESS] . При цьому в акті від 08.07.2024 року №39 не міститься інформація про відмову власника/мешканців квартири [ADDRESS] в сприянні з`ясування причин такого замокання, а зазначено, що оскільки внутрішньоквартирні мережі зашиті плиткою, то обстежити їх немає можливості. Поряд із цим, донька відповідача [PERSON] викликала аварійну службу для встановлення причин замокання квартири [ADDRESS] , проте лише 16.07.2024 року прибули представники КП «Містосервіс» та встановили, що витоку не виявлено. Про дані обставини було повідомлено позивача, а тому відповідач мала обгрунтовані підстави вважати, що конфлікт вичерпано. Натомість, через декілька днів позивач повторно звернувся з претензіями пре те, що площа замокання в його квартирі збільшилась. Посилався на те, що донька відповідача знаходилась на зв`язку як з представниками КП «Містосервіс», так і самим [PERSON] , не забороняла доступ до квартири та/або мереж, що у ній знаходяться. Про те, що 09.08.2024 року відповідач не надала доступу до квартири [ADDRESS] їй відомо не було, оскільки вона там не проживає. Водночас, як позивач, так і представники КП «Містосервіс» мають її мобільний номер телефону, а тому могли завчасно повідомити про таке обстеження. Окрім того, посилався на те, що [PERSON] залучила до проведення демонтажних робіт майстра [PERSON] , який вказав, що витік відбувається саме на каналізаційному стояку, проте працівники КП «Містосервіс» передусім шукали витік на внутрішньоквартирних мережах. Останні лише 22.08.2024 року встановили, що витік стався саме на загальнобудинкових мережах. Надалі, 26.08.2024 року відповідачу було надано акт технічного огляду мереж та встановлено необхідність заміни каналізаційного стояка, що і було зроблено силами КП «Містосервіс» та за його кошт 28.08.2024 року. Звертав увагу на те, що факт замокання квартири позивача виявлено 08.07.2024 року, в той час як лист про надання доступу до мереж КП «Містосервіс» датований 22.08.2024 року. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення КП «Містосервіс» як загальних, так і профілактичних оглядів внутрішньобудинкових каналізаційних мереж будинку [ADDRESS] , зокрема і після укладення договору №16/75 від 15.09.2019 року. Відсутні також плани проведення робіт із поточного ремонту таких мереж. Вважає, що збитки завдано позивачу саме з вини КП «Містосервіс», яке відповідальне за утримання в належному стані внутрішньобудинкових систем, до яких відноситься каналізаційний стояк, де виявлено протікання. Вини [PERSON] у залитті квартири [ADDRESS] немає. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] та стягнути з позивача понесені нею витрати на правничу допомогу. 08.01.2025 року строк підготовчого провадження по справі було продовжено на 30 днів. 11.02.2025 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Пояснила суду, що залиття квартири позивача відбулось із вини обох відповідачів, а тому вважає, що вони спільно мають нести відповідальність за завдану шкоду. Яким чином експерт повідомляв відповідача [PERSON] про необхідність огляду її квартири їй не відомо. Просила позов задовольнити. Представник відповідача КП «Містосервіс» у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила суду, що вини КП «Містосервіс» у завданні шкоди позивачу не має, оскільки управителю не було надано доступу до внутрішньо будинкових мереж, які розміщені у квартирі [PERSON] та були закладені плиткою. Працівникам КП «Містосервіс» надано доступ до мереж лише 26.08.2024 року, після чого було одразу усунуто причину залиття. Стверджували, що представники управителя телефонували до мешканців квартири [ADDRESS] та в усній формі повідомляли про необхідність надання доступу до мереж. Не заперечувала ту обставину, що каналізаційний стояк, з якого відбувалось затікання, відноситься до внутрішньо будинкових мереж і це був обов`язок КП «Містосервіс» провести його заміну. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог до КП «Містосервіс». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що у квартирі [ADDRESS] не проживає. На той час вона хворіла, а тому усі питання вирішувала її донька. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві. Вказував на те, що відповідач не чинила будь-яких перешкод у наданні управителю доступу до мереж, а навпаки сама неодноразово викликала спеціалістів КП «Містосервіс» для встановлення причини витоку. Проте, останні їй повідомляли, що причиною залиття є внутрішньо квартирні мережі, а не внутрішньо будинкові. Вимогу про надання доступу до внутрішньо будинкових мереж КП «Містосервіс» висунуло лише після заміни каналізаційного стояка. Свідок [PERSON] суду показала, що працює техніком КП «Містосервіс». [PERSON] звернувся до них із повідомленням про залиття квартири. Вони прийшли, обстежили квартиру позивача та квартиру [PERSON] , де на той час проживали квартиранти. Їм одразу було надано доступ до квартири відповідача, перешкод ніхто не чинив. Вони оглянули внутрішньо будинкові мережі у квартирі відповідача через маленьке віконечко, розташоване внизу. Там все було сухо, тому вони вважали, що витік стався у внутішньоквартирних мережах [PERSON] і більше свої мережі не оглядали та не вимагали надати більшого доступу. Через деякий час стався повторний витік, після чого було здійснено повторний огляд мереж, під час якого вони повідомили мешканців квартири [ADDRESS] про те, що необхідно надати повний доступ до внутрішньо будинкових мереж, які були закладені плиткою. Після цього донька відповідача одразу найняла сантехніка [PERSON] , який розібрав плитку і надав їм доступ до каналізаційного стояка, з якого відбувалось залиття. Свідок [PERSON] суду показав, що працює сантехніком. Восени минулого року йому зателефонувала донька відповідачки і попросила встановити причину заливу квартири, що розташована поверхом нище. Він прийшов, розбив плитку і вияв, що тече труба загального користування і що це має ремонтувати управитель будинку. Дудковська не заперечувала, щоб він розібрав плитку для забезпечення доступу до мережі. Свідок [PERSON] суду показала, що є донькою відповідача. Цю квартиру вони придбали 18 років тому. На момент придбання квартири стіна з каналізаційним стояком вже була закладена плиткою. Влітку минулого року до неї зателефонували сусіди і сказали, що відбулось затоплення квартири. Вона викликала аварійну службу та представників КП «Містосервіс». У неї в квартирі все оглянули і сказали, що до неї претензій не має. Через декілька днів їй знову зателефонували і сказали, що сталося повторне залиття. Вона повторно надала доступ до квартири для огляду. Представники КП «Містосервіс» повторно оглянули квартиру і сказали, що це тече унітаз, проте в подальшому виявилось, що це не так. Знизу в стіні була дирка, через яку представники КП «Містосервіс» проводили огляд стояка. Вони казали, що їм цього достатньо і що стіну розбирати не потрібно. Вона одразу їм казала, щоб розібрали плитку, проте вони запевняли, що причина залиття у внутрішньо квартирних мережах. Після цього вона викликала сантехніка [PERSON] , який обстеживши приміщення одразу сказав, що тече каналізаційний стояк. Свідок попросила його розібрати плитку, щоб у повній мірі був доступ для заміни каналізаційного стояка. Через декілька днів прийшли працівники КП «Містосервіс» і провели заміну стояка. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, положеннями ст.\~15\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільного права визначені у ст. 16 Кодексу. Це, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Як було встановлено судом, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.12.2023 року належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.6-9). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.11). 08.07.2024 року сталось залиття квартири [ADDRESS] . Факт заливу встановлено актом №39, складеним КП «Містосервіс» 08.07.2024 року. Відповідно до акту виявлено сліди замокання на стелі, площею 0,040 см, належної позивачу квартири. Також, зазначено, що при обстеженні внутрішньобудинкових каналізаційних мереж витоків не виявлено, мережі знаходяться в задовільному технічному стані. Водночас, обстежити внутрішньоквартирні мережі в квартирі [ADDRESS] немає можливості, оскільки їх зашито плиткою у квартирі [ADDRESS] (а.п.12). Актом КП «Містосервіс» №42 від 09.08.2024 року зафіксовано повторне залиття квартири [ADDRESS] , належної позивачу. Зокрема, виявлено замокання на стелі кімнати, площею 0,13 кв.м. та замоканання на стіні кімнати, площею 0,5 кв.м. В акті зазначено, що виявити причину заливу немає можливості, оскільки мешканці квартири [ADDRESS] доступ для обстеження не надають. На час огляду внутрішньобудинкові мережі в технічно-задовільному стані, витоків не виявлено (а.с.13). Згідно статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-III від 29 листопада 2001 року, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Судом також встановлено, що КП «Містосервіс» на підставі договору №16/75 від 15.09.2019 року, укладеного між КЖРЕП №4 та ВК ЧМР, є управителем будинку [ADDRESS] (а.с.42-46). Позивач, звертаючись до суду з позовом, посилався на те, що внаслідок протиправних дій відповідача сталось неодноразове залиття його квартири, а тому вважає, що вони солідарно повинні відшкодувати йому завдану шкоду. Розглядаючи доводи позивача, суд виходить із наступного. Так, відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з частиною третьою\~статті 386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються\~Законом України від 09.11.2017 року №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до\~п.12\~ч.1\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Пунктом 1 частини 4 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Положеннями ч.1 ст.18 цього ж Закону визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Згідно з ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року,\~до\~житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п.п.1,7,8,9 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини та ін. Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором (ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Витрати на\~управління багатоквартирним\~будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку (стаття 12 Закону). Із дослідженого судом договору №16/75 від 15.09.2019 року вбачається, що управитель, зокрема, зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих договорів та послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням співвласниками послуги з управління, що виникли з його вини (п.8 Договору). Представники відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, наведених ними кожним окремо у поданих до суду відзивах, посилаючись на те, що їх вини у завданні шкоди позивачу немає. Оцінюючи аргументи представників відповідачів, суд виходить із наступного: Так, згідно до ч. 1- ч.4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо) (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Порядком обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року № 219 визначено, що точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи)(абз. 2 п. 3 розділу 1). Згідно з\~п.4-8\~розділу І\~вищезазначеного порядку\~обслуговування систем\~теплопостачання,\~водопостачання,\~водовідведення та\~постачання гарячої\~води в\~межах житлового\~(нежитлового)\~приміщення від\~точки приєднання\~здійснюється його\~власником (співвласниками). Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо, та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку. Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом. Виконання робіт із поточного ремонту внутрішньобудинкових систем здійснюється виконавцем на підставі плану проведення робіт з поточного ремонту, який формується виконавцем протягом п`ятнадцяти днів з дати набрання чинності договором на підставі переліку робіт, які було погоджено із співвласниками при укладанні договору та закладено до розміру плати виконавця (п.1\~розділу ІІІ\~Порядку). У випадку аварії внутрішньобудинкової системи виконавець має невідкладно її ліквідувати. Якщо внаслідок аварії було припинено надання споживачам комунальної послуги, виконавець вживає усіх можливих заходів для якнайшвидшого відновлення надання комунальної послуги (п.7 розділу ІІІ Порядку). Якщо внаслідок аварії подальша експлуатація внутрішньобудинкових систем є неможливою або створює загрозу життю і здоров`ю людей та/або майну співвласників, виконавець у порядку та спосіб, визначені договором, повідомляє співвласників про аварію та необхідність проведення ремонту (відновлення безпечної експлуатації) внутрішньобудинкових систем, які вийшли з ладу або були пошкоджені, та вносить пропозиції щодо вартості проведення таких робіт (п.8 розділу ІІІ Порядку). Як було встановлено судом, комісія КП «Містосервіс» у складі техніка [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] , у присутності мешканців кв. [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] , 22.08.2024 склали акт про те, що у зв`язку з частковим наданням доступу до внутрішньобудинкових мереж власником кв. [ADDRESS] виявлено незначний витік на каналізаційному стояку (а.с.14). У подальшому, представником КП «Містосервіс» 26.08.2024 року було обстежено каналізаційний стояк у квартирі [ADDRESS] та за результатами технічного огляду встановлено необхідність його заміни каналізаційної труби. Зазначена обставина підвтерджується актом технічного огляду загальнобудинкових мереж від 26.08.2024 року (а.с.82). 28.08.2024 року представником КП «Містосервіс» за участю наймача квартири [ADDRESS] було складено акт виконаних робіт, згідно якого було проведено заміну каналізаційного стояка у квартирі [ADDRESS] (а.с.82). З огляду на зазначене, суд вважає встановленою ту обставину, що причиною неодноразового залиття квартири [ADDRESS] , належної позивачу, був незадовільний стан каналізаційного стояка, який проходить через приміщення квартири [ADDRESS] , належної відповідачу [PERSON] . Відповідно до наведених вище норм Законодавства каналізаційний стояк відноситься до внутрішньобудинкових мереж багатоквартирного будинку, обов`язок по утриманню яких в належному стані покладено на управителя, тобто в даному випадку на КП «Містосервіс». Представник відповідача КП «Містосервіс» у судовому засіданні вказану обставину не заперечувала, проте вважає, що вини управителя у завданні шкоди [PERSON] немає, оскільки власниця квартири [ADDRESS] [PERSON] не надавала доступу до приміщення своєї квартири, що унеможливлювало виконання управителем свого обов`язку. Наведені доводи суд відхиляє з огляду на їх необгрунтованість. Так, представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував факт не надання доступу до приміщення кв. [ADDRESS] відповідачем - управителю. Зазначена обставина підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Усі допитані судом свідки, які були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.385 КК України, підтвердили суду, що відповідач не чинила перешкод у наданні доступу до приміщення своєї квартири для обстеження внутрішньо будинкових мереж та усунення причин залиття квартири позивача. Проте, представники КП «Містосервіс», двічі оглянувши приміщення квартири [PERSON] , наполягали на тому, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є внутрішньоквартирні мережі відповідача. Окрім того, на підтвердження зазначеної обставини судом було досліджено та проаналізовано докази надані представником. Зокрема, 16.07.2024 року між КП «Містосервіс» та [PERSON] було укладено договір №312 про надання послуги із своєчасної ліквідації аварійних ситуацій (а.с.79). Згідно вказаного договору виконавець зобов`язався надати послуги щодо своєчасної ліквідації аварійних ситуацій на внутрішньобудинкових мережах. Того ж дня між сторонами було складено акт надання послуг, відповідно до якого на виконання договору було проведено огляд та витоку у квартири [ADDRESS] не виявлено. Загальна вартість послуги склала 485 гривень та була повністю оплачена відповідачем [PERSON] (а.с.80-81). Наведені докази є належними та допустимими та повністю спростовують доводи представника позивача та представника відповідача КП «Містосервіс» про протиправну поведінку власника кв. [ADDRESS] [PERSON] щодо ненадання доступу до квартири управителю, внаслідок чого останній своєчасно не усунув несправності, що перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із завданням шкоди позивачу. Окрім того, із дослідженого судом акту загального огляду житлового будинку [ADDRESS] від 15.03.2024 року, наданого представником КП «Містосервіс», встановлено, що комісія КП «Містосервіс» у березні 2024 року шляхом візуального обстеження будинку дійшла до висновку, що мережі ХВП та каналізації потребують часткової заміни (а.с.113). Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди, закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України. Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Статтею 1192 ЦК України\~визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до яких: якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Із дослідженого висновку будівельно-технічної експертизи №164/24-29 від 16.08.2024 року судом встановлено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для ліквідації наслідків затоплення квартири [ADDRESS] становить 7982 гривні без ПДВ або 9578 гривень з врахуванням ПДВ . Планування квартири [ADDRESS] поверхом вище таке саме як в кв. [ADDRESS] . Розташування плям вологи на стелі свідчить про те, що зволоження стається в горизонтальній площині перекриття зі збірних плит. Для встановлення причини витоку води необхідно перевірити стан з`єднання внутрішньоквартирної каналізації з каналізаційним стояком (а.с.16-24). Вартість проведеного експертного дослідження складає 8178 грн. 00 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.\~106\~ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України. З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, установлених судом обставин справи, з огляду на те, що висновок експертного дослідження, одержаний у порядку, встановленим законом, суд вважає наданий позивачем висновок судового експерта належним, допустимим і достатнім письмовим доказом у розумінні\~ст.76 ЦПК України, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну. Також, суд вважає, що належними і допустимими доказами доведений безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками і діями відповідача КП «Містосервіс». Відповідач КП «Містосервіс» не спростував своєї вини у залитті квартири позивача та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме стягнення з КП «Містосервіс» завданої майнової шкоди у розмірі 9578 грн. 00 коп. У задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, сплачений судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ст.141 Кодексу). \~Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке: \~витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;\~висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи; \~у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду; \~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 22.11.2023 року у справі №712/4126/22. ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок «вирішення спору» щодо своїх «прав та обов`язків цивільного характеру» пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі «Редька проти України» (Redka\~v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі «Васильчук проти України» (Vasilchuk\~v. Ukraine), заява № 31387/05). Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2018 року у справі «Літвінюк проти України» (Litvinyk\~v. Ukraine), заява № 55109/08). У зв`язку з розглядом справи №727/11650/24 [PERSON] оплатив вартість проведення судової будівельно-технічної експертизи №164/24-29 від 16.08.2024 року у розмірі 8178 грн. 62 коп., що підтверджується актом від 30.07.2024 року (а.с. 26). За вказаних обставин, враховуючи, що позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди судом задоволено,\~\~а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: partial