Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

21 жовтня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.. Позивач мотивує вимоги тим, що 26 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] січня 2018 року та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося. З 2023 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, оскільки вони не зійшлись характером, мають протилежні погляди на життя. Відповідач систематично ігнорував потреби позивачки та не надавав належної підтримки. Протягом останнього року подружжя спільно не проживає, спільного побуту не ведуть. З огляду на вищевикладене, Позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року позов залишено без руху. 28 жовтня 2024 року від Позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду. Судом отримано відомості щодо місця реєстрації Відповідача по справі, у відповідності до яких [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. В судове засідання 10 березня 2025 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Позивач надавав заяву про слухання справи за відсутності. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року, про що свідчить актовий запис №2084, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (серія [NUMBER] ). Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося. З 2023 року шлюбні стосунки між сторонами припинені, оскільки вони не зійшлись характером, мають протилежні погляди на життя. Відповідач систематично ігнорував потреби позивачки та не надавав належної підтримки. Протягом останнього року подружжя спільно не проживає, спільного побуту не ведуть. З огляду на вищевикладене, Позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved