Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , терті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Хмельницька міська рада про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державного акту на право приватної власності на землю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, 06.06.2002 року на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений із [PERSON] , він набув у власність земельну ділянку площею 0,10 га, яка надана для будівництва індивідуального житлового будинку та розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приваної власності на землю, виданого 16.05.2002 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.06.1997 року за реєстраційним номером №22768, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю ХМ №21440. Вказаний договір купівлі-продажу, був зареєстрований приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2301. На підставі вказаного договору, йому був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ХМ № 040790 від 19.07.2002 року. Разом з цим, 26.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за яким останній набув право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаного договору вбачається, що [PERSON] продала земельну ділянку площею 0,0988 га, кадастровий номер 6810100000:05:001:0320, яка їй належала на підставі договору дарування посвідченого 26.04.2023 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Побережною І.М. Під час проведеної перевірки документів на підставі яких було здійснена реєстрація права власності та відчуження вказаної земельної ділянки, ним було встановлено, що первинне право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] , яка після внесення відомостей до Державного земельного кадастру, у квітні 2023 року подарувала її [PERSON] . При цьому, в якості підстави про право власності [PERSON] надала для реєстрації Державний акт на право власності ІV-ХМ № 045026 від 05.02.1998 року. Як вказано у цьому документі, він був виданий на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 23.05.1996 року №948 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № ХМ 16128. Згідно відповідей Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №2295/291-23 віл 10.11.2023 року та № 2296/291-23 від 10.11.2023 року повідомлено, що за наявної у відділі інформації видавався державний акт на право власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Хмельницького міського виконавчого комітету від 23.05.1996 року №948 на ім`я [PERSON] (державний акт серія ХМ №05608 від 13.08.1996) та у книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю міститься відповідний запис про реєстрацію державного акта на ім`я [PERSON] . У книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю відсутній запис про реєстрацію державного акта на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення міського виконавчого комітету від 23.05.1996 року № 948 на ім`я [PERSON] за реєстраційним номером 16218 від 05.02.1998 року. Зазначив, що з часу набуття права власності на вказану земельну ділянку розробленні на його замовлення технічної документації на цю земельну ділянку ПП «Діоріт Плюс 1» (землевпорядною організацією) було повідомлено, що у Державному земельному кадастрі за вказаними параметрами внесена земельна ділянка з кадастровим номером 6810100000:05:001:0320 та вона перебуває у власності у [PERSON] . На підставі викладеного з урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач просив визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ХМ №045026, який був виданий Хмельницькою міською радою народних депутатів 05.02.1998 року [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована на території Хмельницької міської ради, [ADDRESS] та витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6810100000:05:001:0320. Відзив на позовом відповідачем поданий не був. У поданих письмових поясненнях на позов Хмельницька міська рада зазначила, що відповідно до відомостей, наявних у відділі інформації та кадастрів управління земельних ресурсів на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів від 23.05.1996 року №948 земельна ділянка площею 0,1 га, розташована по [ADDRESS] була передана у приватну власність для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] .. Підставою у рішенні зазначено, рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів від 10.08.1995 №540. У подальшому права на вказану земельну ділянку переходили до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.1997 року №2278 та до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2002 року №2301. Будь-які відомості про набуття права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] [PERSON] відсутні. У поданих письмових поясненнях представник [PERSON] адвокат Малькут О.О., просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. Зазначив, що на підставі інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що відповідна земельна ділянка ніколи не належала [PERSON] , а у подальшому [PERSON] . Так, на підставі акта денаціоналізації домоволодіння, виданого Проскурівським окружним місцевим господарством від 27.06.1926 року житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] .. На підставі даного акту 05.03.1949 року [PERSON] було подано заяву до відповідного органу та видано висновок про реєстрацію домоволодіння від 22.03.1949 року згідно якого на підставі діючих норм було зареєстроване вказане домоволодіння за [PERSON] . У подальшому після смерті [PERSON] у вказаному домоволодінні проживала його донька [PERSON] та її рідна сестра [PERSON] . Після смерті [PERSON] все належне їй майно успадкувала [PERSON] , яка у подальшому передала все своє майно доньці [PERSON] 26.04.2023 року на підставі договору дарування [PERSON] відчужила земельну ділянку у [ADDRESS] [PERSON] .. Вважав, що [PERSON] набула правомірно право власності на спірну земельну ділянку. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі. Зазначили, що у 2002 році на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбав у власність у [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного договору, він одержав відповідний державний акт, яким посвідчено його право власності на вказану земельну ділянку. Така земельна ділянка була набута [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений з [PERSON] , а остання набула таке право власності згідно рішення міськвиконкому №948 від 23.05.1996 року. У травні 2023 року на його земельну ділянку прийшов відповідач [PERSON] та повідомив, що він є власником цієї земельної ділянки. Як зазначив останній таке своє право власності, він набув згідно укладеного договору купівлі-продажу з [PERSON] . При дослідженні документів встановлено, що [PERSON] набула право власності на таку земельну ділянку на підставі договору дарування укладеного з [PERSON] . У свою чергу право власності за [PERSON] було зареєстровано на підставі Державного акту, який був виданий на підставі рішення Хмельницького міського виконкому №948 від 23.05.1996 року. Просили врахувати, що рішенням Хмельницького міськвиконкому №948 від 23.05.1996 року земельна ділянка по [ADDRESS] виділялася [PERSON] . Більше того, у вказаному рішенні [PERSON] взагалі не значиться. За таких обставин вважали, що виданий на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку є незаконним, як і проведена на його підставі реєстрація права власності. Представник відповідача адвокат Заболотний А.М. позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що відповідач [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку законно та підстав для витребування цього майна на користь позивача не має. При укладенні договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки, нотаріусом було перевірені всі правовстановлюючі документи та обставини, які б перешкоджали посвідченню такого договору виявлено не було. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Малькут О.О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що згідно даних інвентаризаційної справи на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що відповідна земельна ділянка ніколи не належала [PERSON] , а у подальшому [PERSON] . Так, на підставі акта денаціоналізації домоволодіння, виданого Проскурівським окружним місцевим господарством від 27.06.1926 року житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] .. На підставі даного акту 05.03.1949 року [PERSON] було подано заяву до відповідного органу та видано висновок про реєстрацію домоволодіння від 22.03.1949 року згідно якого на підставі діючих норм було зареєстроване вказане домоволодіння за [PERSON] . У подальшому після смерті [PERSON] у вказаному домоволодінні проживала його донька [PERSON] та її рідна сестра [PERSON] . Після смерті [PERSON] все належне їй майно успадкувала [PERSON] , яка у подальшому передала все своє майно доньці [PERSON] 26.04.2023 року на підставі договору дарування [PERSON] відчужила земельну ділянку у [ADDRESS] [PERSON] .. Вважав, що [PERSON] набула правомірно право власності на спірну земельну ділянку. Щодо наявності двох виданих державних актів на спірну земельну ділянку зазначив, що за фактом підробки станом на даний час органами поліції проводиться відповідне досудове розслідування. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Фактичні обставини справи встановлені судом. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.05.1996 року №948 «Про приватизацію земельних ділянок» та долученого до нього Додатку №1 (список громадян, земельні ділянки яким передані у приватну власність для будівництва житлових будинків) [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуальних житлових будинків площею 0,10 га за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 13.08.1996 року [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ 05608, яким посвідчено право власності останньої на земельну ділянку площею 0,1 га яка розташована на території Хмельницької міської ради по [ADDRESS] (цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку). Вказаний державний акт був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 05608. 18.06.1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки за р.№ 2278, за яким останній придбав у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного договору [PERSON] був виданий Державний акт на права приватної власності на землю серія ХМ №21440. 06.06.2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, за яким останній придбав у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір був посвідчений приваним нотаріусом Хмельницьокго міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г. та зареєстровано у реєстрі за № 2301. На підставі вказаного договору [PERSON] був виданий Державний акт на права приватної власності на землю серія 1-ХМ №040790. Згідно листа ПП «Діоріт Плюс 1» №276 від 20.11.2023 року [PERSON] було повідомлено, що під час внесення інформації щодо земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS] , яка належить на підставі Державного акту серія І-ХМ № 040790 [PERSON] через офіційний електронний портал Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Державного земельного кадастру (присвоєння кадастрового номера) з видачею витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що відповідно до винесеної інформації до Державного земельного кадастру на земельну ділянку площею 0,1000 га внесена інформація про земельну ділянку площею 0,0988 га кадастровий номер 6810100000:05:001:0320, яка перебуває у приватній власності [PERSON] . Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.12.2024 року № д_2656/0-.0502-2777/291-24 встановлено, що земельна ділянка площею 0,100 га з кадастровим номером 6810100000:001:0336 для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі громадської забудови за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності на підставі Державного акта на прав приватної власності на землю серія І-ХМ №040790 від 19.07.2002 року накладається земельна ділянка площею 0,0988 з кадастровим номером 6810100000:05:001:0320 для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі громадської забудови за адресою: [ADDRESS] , яка перебуває у приватній власності [PERSON] згідно Національної кадастрової системи пересічення становить орієнтовно 98%. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ХМ № 045026, який був виданий 05.02.1998 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради посвідчено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована на території Хмельницької міської ради по [ADDRESS] (цільове призначення обслуговування житлового будинку). У вказаному державному акті зазначено, що він виданий на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.05.1996 року № 948. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3200547592023 від 21.04.2023 року за [PERSON] на праві власності на підставі державного акту ввід 05.02.1998 року № IV-ХМ № 045026 була зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером 6810100000:05:001:0320 площею 0,0988 га. 26.04.2023 року між [PERSON] уклала договір дарування, яким належну їй на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:05:001:0320, площею 0,0988 га подарувала [PERSON] . Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Побережною І.М. та зареєстрований за №410. 26.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки за яким [PERSON] придбав у [PERSON] у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6810100000:05:001:0320 площею 0,0988 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Земельні відносини регулюються\~Конституцією України, Земельним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Станом на час виникнення спірних правовідносин земельні відносини були врегульовані Земельним Кодексом України від 18.12.1990 року №561-XII (далі ЗК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Приписами ст.6 ЗК України було визначено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу. До відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу п.1 частина 1 ст.10 ЗК України. Відповідно до положень ст.17 ЗК України передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Згідно частини 1 ст.23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. За приписами ст.67 ЗК України Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Розмір земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва не повинен перевищувати 0,1 гектара, будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Частинами першою, четвертою статті 41\~Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 387\~ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом частини першої статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. В силу частини першої\~статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза її волею. При цьому між власником і володільцем майна (добросовісним набувачем) не повинно існувати жодних юридичних відносин. Як встановлено з матеріалів справи земельна ділянка площею 0,10 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №948 від 23.05.1006 року була передана у власність [PERSON] , про що останній, на підтвердження її права власності на таке майно, був виданий відповідний Держаний акт на право приватної власності на земельну ділянку. У подальшому, у встановленому законом порядку, [PERSON] продала вказану земельну ділянку [PERSON] , а той продав її [PERSON] . Також з матеріалами справи встановлено, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,0988 га кадастровий номер 6810100000:05:001:03207, що розташована на території Хмельницької міської ради по [ADDRESS] незаконно. Так, своє право власності на вказану земельну ділянку [PERSON] зареєструвала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ХМ № 045026, який був виданий 05.02.1998 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради та яким було посвідчено її право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 га, яка розташована на території Хмельницької міської ради по [ADDRESS] (цільове призначення обслуговування житлового будинку). У вказаному державному акті зазначено, що він виданий на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.05.1996 року № 948. Натомість з матеріалів справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.05.1996 року №948 земельна ділянка по [ADDRESS] [PERSON] не виділялася, і така земельна ділянка була передана у власність [PERSON] . При цьому згідно наданої інформації у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, відсутній запис про реєстрацію державного акту на земельну ділянку, яка розташована у [ADDRESS] площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку на підставі рішення МВК від 23.05.1996 року №948 на ім`я [PERSON] . Оскільки, [PERSON] придбав спірну земельну ділянку в особи, яка не мала права відчужувати її, то вказана земельна ділянка може бути витребувана у [PERSON] як добросовісного набувача. Також, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-ХМ № 045026, який було видано Хмельницькою міською радою народних депутатів 05.02.1998 року [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована на території Хмельницької міської ради, [ADDRESS] видано з порушеннями вимог закону, він підлягає визнанню недійсним. Посилання представника [PERSON] на те, що домоволодіння [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] , а після його смерті було успадковане його донькою [PERSON] , а після її смерті [PERSON] , яка у подальшому передала його своїй доньці [PERSON] , як на безпідставність позовних вимог, суд вважає безпідставними, оскільки жодних належних доказів таким обставинам матеріали справи не містять і суду не надані. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено одну майнову вимогу (витребування майна) та одну немайнову вимогу. З урахуванням вартості майна, яке становить 363\~000,00 гривень (а.с.189) сума судового збору, що підлягала до сплати становила 4841,20 гривень. Оскільки позов задоволено у повному обсязі з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір у сумі 4841,20 гривень. Щодо вимог позивача про відшкодування понесених витрат на правову допомогу у сумі 20\~000,00 гривень суд зазначає, що позивачем не долучено доказів, які б підтверджували факт понесення ним витрат на правову допомогу. З огляду на викладене у відшкодуванні витрат на правову допомогу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved