Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

09 січня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 квітня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем був укладений кредитний договір №12.04.2024-100001829, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14\~000,00 грн., зі строком кредитування 140 днів, а також сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на день. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 29\~056,46 грн, яка складається з 12\~907,31 грн. тіла кредиту, 12\~649,15 грн. процентів за користування кредитом, 3\~500,00 грн. неустойки. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Зважаючи на те, що відповідач не подав відзиву на позов, на підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 12 квітня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем був укладений кредитний договір №12.04.2024-100001829, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14\~000,00 грн., зі строком кредитування 140 днів, а також сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на день. Згідно наданого позивачем розрахунку позовних вимог, заборгованість за договором становить 29\~056,46 грн, яка складається з 12\~907,31 грн. тіла кредиту, 12\~649,15 грн. процентів за користування кредитом, 3\~500,00 грн. неустойки. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). Зі встановлених судом обставин слідує, що позивач дійсно порушив свої зобов`язання за кредитним договором, а саме не повернув кредит повністю у строк, встановлений договором, чим порушив приписи частини першої статті 526 ЦК України, а також не сплатив договірні відсотки за користування кредитом. У зв`язку з вищенаведеним, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та відсотків слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення неустойки то суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України воєнний стан з 24 лютого 2022 року. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного кредитного договору, так і на час розгляду цієї справи. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено що у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка їй не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі пропорційно задоволеним вимогам, що становить 2\~130,50 грн. (2\~422,40 х (25\~556,46 / 29\~056,46)). На підставі наведеного та

Outcome: partial