Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

25.12.2024 року, на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 05.12.2024 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав по відношенню до неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2013 року між його донькою та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народилося дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 19.06.2017 року рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова шлюб між донькою та відповідачем було розірвано. Після розлучення, відповідач жодного зв`язку з доньками не підтримував, участі у їх вихованні не приймає, не цікавиться їх життям та розвитком, матеріальної допомоги не надає. На сьогоднішній день існує заборгованість зі сплати аліментів. Зазначає, що діти постійно проживали з матір`ю і знаходились на її утриманні. [INFO] мати дітей [PERSON] померла і з того часу їх утриманням та повним забезпеченням займається він, як їх дідусь. Вважає, що зазначена поведінка відповідача свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо доньок. Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.12.2024 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначно підготовче судове засідання. (а.с.30) Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.01.2025 року, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті, зобов`язано Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради надати в судове засідання висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.38) В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про свідчить його підпис у зворотньому поштовому повідомленні. Заяви, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Враховуючи, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, суд визнав можливим провести розгляд справи без участі останнього на підставі наявних матеріалів справи. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду надійшла заява, разом із висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Просять справу розглядати без участі їх представника, рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 06.03.2025 року №115 про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських [PERSON] по відношенню до його малолітніх дітей підтримують. Просять рішення прийняти з урахуванням інтересів дітей. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05.03.2013 року по 19.06.2017 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова по справі №750/3896/17 від 19.06.2017 року розірвано. (а.с.8) Від спільного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.01.2014 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.01.2016 року). (а.с. 9, 10) Як вбачається із матеріалів справи, після розірвання шлюбу фактично більше 7 років малолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживали разом із матір`ю [PERSON] , спочатку за адресою: [ADDRESS] , а з липня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , де на даний час і зареєстровані. (а.с.14) Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №62788383 станом на 19.11.2024 року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 110 598,83 грн. (а.с.12-13) [INFO] мати дітей [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2024 року. (а.с.11) Позивач є дідусем малолітніх дітей (батько померлої [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 07.06.1990 року. (а.с.7) Згідно довідок Чернігівської гімназії №29 Чернігівської міської ради від 16.10.2025 року за №№205, 206 за час навчання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батько участі у вихованні доньок не брав, не цікавився шкільним життям, на батьківських зборах не з`являвся, вихованням [PERSON] та [PERSON] на даний час, в зв`язку зі смертю матері займаються дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] (а.с.17, 18) Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 115 від 06.03.2025 року затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який обгрунтовано тим, що після смерті матері дітей, вихованням та матеріальним утриманням [PERSON] та [PERSON] займаються дід та баба, [PERSON] та [PERSON] , за місцем проживання, за адресою: [ADDRESS] для дітей створені всі умови для життя та розвитку, зазначають, що під час бесіди з спеціалістами управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, [PERSON] проти позбавлення його батьківських прав не заперечує. Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків. Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, життям та здоров`ям доньок не цікавиться, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, має заборгованість зі сплати аліментів, чим не виконує ст.ст. 150, 151, 155 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітніх доньок, суд доходить висновку, що на підставі ст. ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, позов необхідно задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав по відношенню до малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати як найкращим інтересам дітей. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1, 2), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, проте за відсутності такої вимоги, судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Outcome: approved