Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

У квітні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, в уточненій редакції якої, позивачі просили суд: -визнати право власності на окреме домоволодіння: житловий будинок літ.Е-1 з мансардним поверхом літ.Мс загальною площею 145,8 м2, прибудови літ.Е1-1 площею 11,7 м2, прибудова літ.Е2-1 площею 12,4 м2, прибудова літ.Е3-1 площею 3,8 м2, гараж літ.Н-2, вбиральня літ.О, навіс літ.М, споруди №№5,10,11,13, мостіння ІІ, за адресою: [ADDRESS] по частині за [PERSON] та [PERSON] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі посилались на те, що 05.02.1999 [PERSON] прийняла у дар 8/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , а 29.08.2002 [PERSON] прийняв у дар 7/100 частин вказаного домоволодіння, у зв`язку з чим їм став належати будинок Е-1 житловою площею 45,5 м2 який складався з квартир [ADDRESS] . З метою обслуговування вказаного будинку, [PERSON] було придбано земельні ділянки з кадастровими номерами: 1210100000:02:367:0008 та 1210100000:02:367:0009, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, з огляду на те, що площа вказаного будинку не дозволяла комфортно проживати сім`ї [PERSON] , ними, за згодою інших співвласників, було проведено реконструкцію та перепланування будинку Е-1 у зв`язку з чим його загальна площа змінилася до 145,8 м2. За декларацією Управління Державного Архітектурно-будівельного контролю ДМР №ДП18119051145 вказаний будинок та прибудова літ.Е1-1 площею 11,7 м2, прибудова літ.Е-2-1 площею 12,4 м2, прибудова літ.Е3-1 площею 3,8 м2, гараж літ.Н-2, вбиральня літ.О, було введено в експлуатацію. З огляду на те, що набуття у власність вказаної нерухомості після її реконструкції у позасудовому порядку є ускладненою наявністю декількох співвласників домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , позивачі вважали за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.04.2021 позовну заяву [PERSON] та [PERSON] було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю приписам ЦПК України. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021, у зв`язку з усуненням недоліків зазначених в ухвалі від 21.04.2021, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.10.2021, провадження у справі зупинено до залучення правонаступника відповідача [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2024, поновлено провадження у справі і призначено її до розгляду. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.07.2024, залучено до участі у справі правонаступника померлого відповідача [PERSON] [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.01.2025, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. У судовому засіданні позивач - [PERSON] позовні вимоги підтримав. У судове\~засідання позивач\~- [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності без її участі. У судове засідання відповідачі не з`явилися, від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій він повідомляє, що не є співвласником домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування від 05.02.1999, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М., [PERSON] прийняла у дар 8/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , що складалося з: у житловому будинку літ.Е-1 квартира [ADDRESS] , 1/2 огороджень №№4,5,10,12,13, І-1/2 мостіння, в спільному користуванні огородження №9, 1/2 - огородження №2. Згідно копії договору дарування від 29.08.2002, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Дубовенко В.О., [PERSON] прийняв у дар 7/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , що складалося з: у житловому будинку літ.Е-1 кв. [ADDRESS] , ганок літ.с, навіс літ.Н, огорожа №№5,10,13, у загальному користуванні №11. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 18.01.2014 посвідченого державним нотаріусом ДМНО Куликовим С.В., [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 0,0135 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером: 1210100000:02:367:0008. Згідно копії договору купівлі-продажу від 18.01.2014 посвідченого державним нотаріусом ДМНО Куликовим С.В., [PERSON] набув у власність земельну ділянку площею 0,0129 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером: 1210100000:02:367:0009. Відповідно до копії технічного паспорту виготовленого ТОВ «КОНЦЕПТ К» на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , за технічними показниками може бути виділено: житловий будинок літ.Е-1, навіс літ.М, гараж літ.Н-2, вбиральня літ.О, споруди, мостіння №№5,10,11,13,ІІ. Відповідно до копії заяви від 04.02.2019 посвідченої приватним нотаріусом ДМНО Котенок Т.В., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , повідомили, що їм відомо про проведену реконструкцію та перепланування 15/100 частин домоволодіння, а саме проведену реконструкцію, добудову літ.Е-1 та надбудови мансардного поверху над літ.Е-1, побудови гаражу та іншого в належних [PERSON] й [PERSON] частинах домоволодіння [ADDRESS] . Також зазначено, що вказані особи не заперечують проти проведення державної реєстрації права власності на реконструйоване та/або перебудоване та/або переплановане нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрованої в Управлінні Державного архітектурно-будівельного контролю ДМР 20.02.2019 ДП№18119051145, [PERSON] та [PERSON] повідомили про закінчення будівництвом об`єкта та готовим до експлуатації (реконструкція житлового будинку літ.Е-1, мансардний поверх літ.мс, прибудова літ.Е1-1, прибудова літ.Е2-1, прибудова літ.Е3-1, гараж літ.Н-2, вбиральня літ.О за адресою: [ADDRESS] ). Відповідно до копії акту ідеальних часток від 23.07.2019 складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (копія якого знаходиться у спадковій справі відкритій після смерті [PERSON] ) [PERSON] належить 7/100 частин домоволодіння, [PERSON] належить 8/100 частин домоволодіння, а у фактичному користуванні знаходиться: житловий будинок літ.Е-1 загальною площею 145,8 кв.м., навіс літ.М, гараж літ.Н-2, вбиральня літ.О, споруди №№5,10,11,13,ІІ. Відповідно копії відповіді державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДМР» Усманова С.В. від 04.10.2019, в інвентаризаційній справі станом на 31.12.2012 містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою: [ADDRESS] за: [PERSON] 86/300 частин; [PERSON] 43/100 частин; [PERSON] 10/100 частин; [PERSON] 8/100 частин; [PERSON] 7/100 частин; [PERSON] 32/100 частин. Згідно матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] , з заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина [PERSON] . Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.ст. 321, 328 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV закріплено обов`язок суду застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 р., ратифікованих Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необгрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульоване статтею 331 ЦК України, згідно якої право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до частин 1, 5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда чи будь-яке інше нерухоме майно, якщо вони будуються або збудовані без належного на те дозволу чи належно затвердженого проекту, вважаються самочинним будівництвом. Проте, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У постанові Верховного Суду від 19.09.2018 прийнятій за результатами розгляду справи №2-962/2009, зроблено висновок про те, що суд має повноваження визнавати право власності на об`єкт самочинного будівництва виключно у двох випадках: - право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно; - на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України: 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля». Зазначені документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України. Реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, у межах земель їх розміщення, можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначає Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» (із змінами), згідно з котрим у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою- підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (пункт 10 Порядку). Виходячи з вищезазначених норм матеріального права, враховуючи те, що реконструкція об`єкта нерухомості та побудова добудов і нових об`єктів відбулась на земельній ділянці, яка знаходиться у власності позивачів й з огляду на відсутність заперечень інших співвласників проти визнання права власності за позивачами на вказані об`єкти, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Ухвалюючи дане рішення судом враховано, що позивачами було здійснено ряд дій спрямованих на набуття права власності на об`єкт нерухомості після його реконструкції у позасудовий спосіб. Виходячи з приписівст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1418,75 грн. на рахунок кожного.

Outcome: approved