Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Представник позивача, адвокат Бабич І. А., звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [PERSON] народилась [INFO] у місті Артемівськ Донецької області, та зареєстрована в [ADDRESS] , однак є внутрішньо переміщеною особою та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Додавала, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . При цьому батько позивачки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Костянтинівка Донецької області. При цьому [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Єдиною спадкоємицею [PERSON] першої черги за законом є позивачка, [PERSON] , оскільки інших дітей спадкодавець не мав та в зареєстрованому шлюбі на день смерті не перебував, бо шлюб між батьками позивачки, [PERSON] та [PERSON] , було розірвано 27.07.2009 року. Позивачка у встановлений строк з часу відкриття спадщини подала у Першу бахмутську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, на підставі якої державним нотаріусом заведено спадкову справу № 253/2021 від 12.04.2021 року. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із частки у справі спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , самій [PERSON] та її матері, [PERSON] , на праві спільної сумісної власності за свідоцтвом про право власності на житло від 07.07.1994 року (загальна площа 43,5 кв. м, житлова площа 27 кв. м.). Право власності на квартиру було зареєстроване в Артемівському БТІ 09.07.1994 року у реєстровій книзі № 29, запис № 6033. З метою оформлення спадщини позивачка, в інтересах якої діяла за довіреністю мати, [PERSON] , 17.09.2024 року подала приватному нотаріусу Дрогобицького районного нотаріального округу за місцем свого фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії в листі від 18.09.2024 року, оскільки нотаріусом встановлено, що 12.04.2021 року Першою бахмутською державною нотаріальною конторою Донецької області було вже заведено спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] № 253/2021 (№ 67490674 в Спадковому реєстрі). Оскільки спадкова справа не була закінчена внаслідок відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, оскільки Перша бахмутська державна нотаріальна контора знаходиться на тимчасово окупованій території, то нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за такою спадковою справою [PERSON] , тому позивачка змушена звернутись до суду із даним позовом для захисту своїх спадкових прав. Документи нотаріального діловодства та архіву Першої бахмутської державної нотаріальної контори, а нині Бахмутської державної нотаріальної контори, до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. На підставі викладеного просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (загальна площа 43,5 кв. м., жила площа 27,0 кв. м.), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ані позивачка, [PERSON] , ані її представник, адвокат Бабич І. А., в судове засідання не з`явились, надавши заяву з проханням вирішити справу у їх відсутність, прохаючи суд заявлені позовні вимоги задовольнити повністю. Представники відповідача, Бахмутської міської ради Донецької області, у судове засідання також не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, не надавши суду заяв по суті та будь-яких клопотань. Суд при цьому зазначає, що за ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно із ч. 3 ст. 223 ЦПК якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на викладене вмотивування, суд зазначає, що неявка у судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, на підставі переліченого обгрунтування, суд дійшов переконання про можливість провести розгляд справи за відсутності представників Бахмутської міської ради Донецької області. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про доцільність задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного обґрунтування. Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 2 листопада 2020 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1601 від 2 листопада 2020 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . На підставі свідоцтва про народження, виданого 26 вересня 2024 року Дрогобицьким відділом ДРАЦС у Дрогобицькому районі Львівської області, актовий запис № 1194 від 30 жовтня 1986 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] у м. Артемівськ, батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] . З відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 12 листопада 2024 року вбачається, що за актовим записом № 171 від 4 квітня 1997 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 12 листопада 2024 року Дрогобицьким відділом ДРАЦС у Дрогобицькому районі Львівської області, актовий запис № 199 від 27 липня 2009 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За рішенням Бахмутської міської ради Донецької області від 24.05.2017 року вулицю 60 років утворення СРСР у місті Бахмуті було перейменовано на вулицю Захисників України. На підставі довідки ОСББ «Визволителів Донбасу» від 13.11.2020 року № 3559 вбачається, що по [ADDRESS] разом із [PERSON] на момент його смерті була зареєстрована лише [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 7 липня 1994 року госпрозрахункового бюро з приватизації житла при виконкомі Артемівської міської ради вбачається, що на праві спільної сумісної власності власниками квартири [ADDRESS] (загальна площа 43,5 кв. м., житлова площа 27 кв. м.) зазначені [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження від 7 липня 1994 року № 5447, право власності на яку було зареєстровано в Артемівському БТІ 9 липня 1994 року за № 29-6033, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 березня 2005 року, а також технічним паспортом на спірну нерухомість, складену на [PERSON] . Вказане безпосередньо підтверджується також інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 лютого 2025 року, за якою вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності по 1/3 частки у праві спільної власності за кожним. Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, який набув чинності 1 січні 2004 року, передбачено, що такий ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. За ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на спірну квартиру набувалось в порядку, який існував на час оформлення на неї права власності, тобто станом на 1994 рік. Згідно із ст. 128 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Станом на день виникнення у спадкодавця права власності на спадкове майно процедура реєстрації прав на нерухоме майно визначалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995 року, відповідно до п. 1 Розділу І якої реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Проставленою відміткою на звороті правовстановлюючого документа, свідоцтва про право власності на житло, виданого Госпрозрахунковим бюро по приватизації житла Артемівської міської Ради народних депутатів 07.07.1994 року, підтверджується факт проведення Артемівським бюро технічної інвентаризації реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такого речового права. Згідно із ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Згідно із ч. 1, 2 ст. 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. На підставі ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 в разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370 ЦК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Таким чином частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , становить 1/3 частку. Спадкова справа 253/2021 внаслідок смерті [INFO] [PERSON] була заведена Першою бахмутською державною нотаріальною конторою 12 квітня 2021 року, що вбачається з витягу зі Спадкового реєстру. В той же час на підставі листа від 18 вересня 2024 року приватний нотаріус Скрипченко А. Д. на звернення [PERSON] з приводу оформлення спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] повідомила, що оскільки 12.04.2021 року Першою бахмутською державною нотаріальною конторою Донецької області було вже заведено спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] за № 253/2021 (№ 67490674 в Спадковому реєстрі), а спадкова справа не була закінчена внаслідок відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією та веденням бойових дій в м. Бахмут, де розташована Перша бахмутська державна нотаріальна контора, то нотаріусом було рекомендовано звернутись в такому випадку до суду через неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом за такою спадковою справою. З відповіді від 21 лютого 2025 року на запит суду Донецький обласний державний нотаріальний архів повідомив, що нотаріальні документи Першої бахмутської державної нотаріальної контори з 1994 року по 24 лютого 2022 року до обласного нотаріального архіву не передавались, які зберігались у приміщення такої нотаріальної контори, однак після початку ведення активних бойових дій в м. Бахмуті вони не були вивезені, тому доля таких нотаріальних документ невідома. Таким чином судом було встановлено, що з метою оформлення спадщини позивачка 17.09.2024 року подала приватному нотаріусу Дрогобицького районного нотаріального округу за місцем свого фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] свого батька, [PERSON] , однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії в листі від 18.09.2024 року, оскільки нотаріусом встановлено, що 12.04.2021 року Першою бахмутською державною нотаріальною конторою Донецької області було заведено спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] № 253/2021 (№ 67490674 в Спадковому реєстрі). Суд зазначає, що територія міста Бахмут Бахмутської міської територіальної громади з 24.02.2022 року віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, а з 12.12.2023 року віднесена до тимчасово окупованих територій України. За наказом Міністерства юстиції України від 08.05.2023 року № 1705/5 «Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Донецької області» Першу бахмутську державну нотаріальну контору реорганізовано шляхом її приєднання до Другої бахмутської державної нотаріальної контори з перейменуванням в Бахмутську державну нотаріальну контору з місцезнаходженням за адресою: вул. Незалежності 73, м. Бахмут, Бахмутський район, Донецька область, що наразі є тимчасово окупованою територією України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Аналогічна правова позиці викладена Верховним Судом у постанові від 16.02.2022 року по справі № 752/3435/16. Отже, оскільки спадкова справа не була закінчена внаслідок відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, оскільки Перша бахмутська державна нотаріальна контора знаходиться на тимчасово окупованій території, то нотаріус не може видати наразі свідоцтво про право на спадщину [PERSON] за такою спадковою справою, тому позивачка змушена була звернутись до суду із даним позовом. Судом було встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак через обставини, що не залежать від неї, не може отримати в поза судовому порядку свідоцтво про право на спадщину, оскільки документи Бахмутської державної нотаріальної контори не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території м. Бахмут Донецької області, тому доступ до спадкових справ, що перебували в провадженні такої нотаріальної контори наразі відсутній через тимчасову окупацію такої території України. З огляду на те, що до складу спадщини входять усі права, належні спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та які не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи, що до позивачки перейшли спадкові права померлого батька? [PERSON] , то таким чином [PERSON] успадкувала спадщину в виді 1/3 частки приватизованої квартири по [ADDRESS] . Таким чином суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом визнання за нею права власності на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (загальна площа 43,5 кв. м., жила площа 27,0 кв. м.), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved