Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми зайво виплаченої пенсії у розмірі 12\~700,00 грн. та судових витрат у сумі 3\~028,00 гривень. Позов мотивовано тим, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 28.02.2012 та отримував пенсію по інвалідності. Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 846418 відповідачу було встановлено другу групу інвалідності від загального захворювання до 01.03.2022 (період встановлення інвалідності з 28.02.2019 по 01.03.2022, дата переогляду 28.02.2022). Представник позивача зазначає, що відповідно до пункту 14-6 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. На виконання зазначених нормативних актів відповідачу було продовжено виплату пенсії по інвалідності в період з 01.03.2022 по 30.09.2022. Представник позивача наголошує, що [PERSON] вчасно не повідомив орган Пенсійного фонду про те, що він не буде проходити повторний огляд МСЕК та продовжував отримувати пенсію по інвалідності з 01.03.2022 по 30.09.2022 у зв`язку з чим виникла переплата пенсійної виплати у сумі 12700,00 грн. Представник позивача стверджує, що 26.09.2022 року [PERSON] подав заяву про припинення виплати пенсії. Отже, права на отримання пенсії з 01.03.2022 [PERSON] не мав. А тому представник позивача просить задовільнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з [PERSON] суму зайво виплаченої пенсії у розмірі 12700,00 грн. на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 24.06.2024 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду даної цивільної справи, відзив на позовну заяву не подав. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми\~Цивільного кодексу України\~та\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до\~ст.\~76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області перебував [PERSON] як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до\~Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 846418 [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності від загального захворювання до 01.03.2022, період встановлення інвалідності з 28.02.2019 по 01.03.2022, дата переогляду 28.02.2022 (а.с. 9,10). Відповідно до положень\~ст. 46 Конституції України\~громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені\~Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З огляду на положення\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~пенсія\~це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до\~ст. 9 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого\~статтею 32 цього Закону\~(ч. 1\~ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Частиною 1\~ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Згідно з ч. 1\~ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Відповідно до\~Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ\~Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19) розділ\~XV\~Прикінцеві положення Закону № 1058\~доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ХІ від 30.03.2020 відповідачу було продовжено виплату пенсії, як особі з інвалідністю від загального захворювання до 01.03.2022 року ( період встановлення інвалідності з 28.02.2019 року по 01.03.2022, дата переогляду 28.02.2022 року) у розмірі 2100,00 грн. на місяць. Як зазначено у позовній заяві 26.09.2022 року [PERSON] звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області з заявою про припинення йому виплати пенсії у зв`язку з непроходженням МСЕК (а.с.11-14). За період з 01.03.2022 по 30.09.2022 [PERSON] було нараховано пенсію на загальну суму 12700,00 грн., у зв`язку з чим утворилася переплата пенсії на вказану суму. 18.11.2022, 17.04.2023, 05.09.2023, 28.02.2024 позивачем було надіслано листи на адресу відповідача з пропозицією добровільного повернення суми надміру виплачених коштів, проте кошти у розмірі 12700,00 грн. ним не повернуті. Згідно зіст.30 Закону України«Про загальнообов`язковепенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченогостаттею 32 цього Закону. Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено\~Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»\~№ 1058-IV від 09.07.2003\~та\~Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991. Відповідно до ч. 1\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно дост. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення»пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до частини першої\~статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим\~постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003\~(зі змінами, внесеними\~постановою правління Пенсійного фонду України № 25-3 від 25.11.2014). Згідно пункту 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої\~статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058\~решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Отже, стягнення надмірно сплачених сум пенсій передбачене лише у випадках, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації, ненадання відповідної інформації або внаслідок рахункової помилки органу Пенсійного фонду України. Відповідно до частини першої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі\~статтею 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ХІ від 30.03.2020\~розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~доповнено п. 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Карантин в Україні було безперервно встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року. За матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , який перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, нараховувалася та сплачувалася пенсія поза межами строку встановленої йому раніше інвалідності. Позивач був обізнаний зі строком, на який відповідачу встановлювалась група інвалідності та продовжив нарахування та виплату пенсії поза межами цього строку за власною ініціативою у зв`язку з введенням в Україні карантину через COVID-19. Верховний Суд у постанові від 18.08.2020 року у справі №638/10460/17 дійшов висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у\~ст. 1215 ЦК України\~майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а та від 11.02.2020 року у справі № 761/41107/16-а. Статтею 12 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених чим кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області або надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з його боку при отриманні наведеної в позові суми позивач суду не надав. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed