Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] через представника звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері, вона звернулася до приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчука С.М. із заявою про надання роз`яснення з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» № 132 від 02.03.2024 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вказує, що загальновідомим є той факт, що на території України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та станом на день звернення до суду діє на всій території України. Селище Біле Куп`янського району Харківської області а також, с. Курилівка з початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну потерпає від постійних ракетних атак, що значно ускладнює вчинення будь-яких дій, в тому числі нотаріальних. Зазначає, що через свій вік та загальний стан здоров`я їй було вкрай складно організувати поїздку в зону бойових дій, яка постійно потерпає від ворожих атак. До того ж, наразі вона в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Власного транспорту не має, в зв`язку з чим мала складнощі з отриманням свідоцтва про смерть своєї матері. Всіма процесами, пов`язаними з оформленням відповідних документів після смерті її матері [PERSON] займався її рідний брат [PERSON] . З урахуванням викладеного, просила визначити їй додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.05.2024 року закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Представник позивача подав через портал «Електронний суд» заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі та позивача. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.\~1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 1 ст.\~1261\~ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьоюстатті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 1 статті 1270\~ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, пунктом 20 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені ст. ст. 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 цього Кодексу, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті. Положення абзацу першого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася після введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, до набрання чинності Законом України" Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини", а також до спадщини, яка відкрилася до введення воєнного стану, строк для прийняття якої не сплив до його введення, за умови, що свідоцтво про право на спадщину не було видано жодному із спадкоємців. Згідно положень ч. ч.1, 2, 3 ст.1272\~ЦК України якщо\~спадкоємець протягом\~строку,\~встановленого ст.\~1270цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01.04.2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11.07. 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (виданої повторно) серії [NUMBER] (а.с. 11). Матеріали справи свідчать, що після смерті [PERSON] , померлої в с. Біле Куп`янського району Харківської області відкрилася спадщина. 28.02.2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області із заявою про надання роз`яснень з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . 02.03.2024 року приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Томчук С.М. з посиланням на строки подання заяви про прийняття спадщини була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 29-30). Як вбачається із повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.02.2024 року, [PERSON] померла [INFO] , про що 04.07.2023 року складено відповідний атовий запис № 182. Оскільки державна реєстрація смерті [PERSON] в книзі реєстрації смертей відбулася лише 04.07.2023 року, тобто більш ніж через місяць після її смерті, тому відповідно до положень п. 20 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України останнім днем для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] було 04 січня 2024 року. Натомість, як свідчать матеріали справи [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса із вказаною заявою лише 28.02.2024 року, тобто майже через два місяці після закінчення строку для прийняття спадщини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст.81 ЦПК України). На підтвердження своїх доводів позивачкою надано копію відповіді Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 29.03.2024 року наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року N 309 затверджено Перелік територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік). Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668. Згідно вказаного Переліку (зі змінами) населенні пункти Шевченківської селищної територіальної громади перебували в тимчасовій окупації загалом з 26.02.2022 року по 10.09.2022 року. Селище Шевченкове Куп`янського району Харківської області перебувало в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку, в період з 26.02.2022 року по 08.09. 2022 року і на теперішній час (з 08.09.2022 року) перебуває на території можливих бойових дій. Активні бойові дії згідно вказаного Переліку, відбуватись на території Шевченківської селищної територіальної громади в період з 24.02.2022 року по 26.02.2022 року. В період з 01.06.2023 року по 15.03.2024 року селище Шевченкове тричі потерпало від ракетних ударів з боку Російської Федерації, а саме: 12.06. 2023 року, 31.07.2023 року та 06 жовтня 2023 року (а.с. 60). Відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, який затверджено Наказом Міністерства з питань реінгтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. №309 село Біле Курилівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, перебувало під окупацією з 27.02.2022 року до 08.09.2022 року. З 08.09.2022 року по 01.07.2023 року вказаний населений пункт було віднесено до територій, де можливі бойові дії, а з 01.07.2023 року Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси та є територією, де можливі бойові дії з 08.09.2022р., а з 01.07.2023 року є територією активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси. Згідно ч. 1 ст.\~18\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Отже, свідоцтво про смерть [PERSON] могло бути видано лише після державної реєстрації смерті. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть, державна реєстрація смерті [PERSON] померлої [INFO] , була проведена 04.07.2023 року, тобто через місяць після смерті [PERSON] про що позивачці стало відомо лише 14.02.2024 року, коли вона отримала повторну копію свідоцтва про смерть. Відповідно до статті 3\~Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Суд вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] , [PERSON] пропустила з поважних причин, оскільки остання мала об`єктивні, непереборні труднощі звернення до відповідних органів для вирішення питання про прийняття спадщини. Через бойові дії, обстріли, державна реєстрація смерті спадкодавця відбулась із зволіканням, і про дату такої реєстрації позивач дізналася лише отримавши дублікат свідоцтва про смерть. При цьому, суд враховує той факт, що пропуск строку для прийняття спадщини є незначним. Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Статтями 12, 81\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.\~78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями ст.\~89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері. Суд вважає достатнім строк терміном три місяці для подання позивачем заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). На підставі викладеного,

Outcome: approved