Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02.08.2009 він уклав шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу фактично залишився проживати разом з позивачем за однією адресою. Також син знаходиться на утриманні [PERSON] та на його забезпеченні, відповідачка [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина не надає та не приймає участь у його вихованні. Позивач працевлаштований та має достатній дохід та рівень для надання повноцінного життя та розвитку його сину. Позивач має роботу, самостійний дохід та постійне місце проживання. Спиртними напоями він не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина. Колишня дружина позивача знаходиться за межами України, не працює, тому вважає, що сину буде краще проживати з ним. За вказаних обставин позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з ним (а.с. 1 - 3) Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, зобов`язано Відділ опіки і піклуванняАгрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору (а.с. 56). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.11.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 92). Відповідач в судове засідання не з`явилася, та вважається належним чином і в установленому законом порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, пояснив, що матір сина проживає за кордоном, тому він вважає необхідним визначити місце проживання сина з ним в судовому порядку. В судовому засіданні дитина сторін, [PERSON] , [INFO] , повідомив, що проживає та хоче далі проживати разом з батьком. Його матір знаходиться в Німеччині, він розуміє суть даної справи та хоче проживати саме з батьком, а не матір`ю, у відносинах з батьком йому все подобається. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділу опіки і піклування Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, в судовому засіданні повідомила, що позовні вимоги та поданий висновок щодо розв`язання спору підтримує, на засіданні органу опіки та піклування вони запитували думку і дитини та маерір, яка брала участь по відеозв`язку, та матір дитини також не заперечує з приводу визначення місця проживання дитини з батьком. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 02.08.2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1623, та відповідачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 18). В шлюбі у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [INFO] (а.с. 17). Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 18.05.2024, наданої медичним директором ТОВ «Центр здоров`я МедСан» [PERSON] 02.07.2024, [PERSON] , [INFO] , задекларований в ТОВ «Центр здоров`я МедСан» 24.05.2024, батько дитини [PERSON] самостійно приводив дитину до лікаря, цікавився його станом здоров`я (а.с. 5). Згідно копії характеристики Агрономічненського ліцею Агрономічної сільської ради Вінницького району, Вінницької області від 28.05.2024, [PERSON] , [INFO] , зарекомендував себе як дисциплінований, скромний, доброзичливий, відповідальний учень. Учень має постійні місця для навчання, відпочинку. Дитина одягається у чудовий одяг, відповідно до сезонів. Забезпечений усім навчальним приладдям, підручниками, художніми книгами, має великий набір «кубиків-рубиків», які швидко складає. У [PERSON] повна сім`я: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , батьки працюють. Батько [PERSON] цікавиться успіхами дитини, відвідує батьківські збори, завжди реагує на прохання класного керівника. Мама [PERSON] з 1 по 3 клас включно брала активну участь у житті сина і класу, приходила на індивідуальні зустрічі, свята, вирішувала організаційні питання, але з жовтня 2023 року не приходить до ліцею, на індивідуальні зустрічі, не цікавиться справами сина, не була на родинному святі, на фотосесії учнів. Усіма питаннями займається батько. Він привозить сина до ліцею, контролює його навчання, допомагає у виконанні творчих завдань (а.с. 12 - 13). Згідно копії довідки голови правління ОСББ «Агрономічне» від 24.05.2024, сім`я [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та складається з [PERSON] та його сина [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до копії акта від 24.05.2024, за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] та [PERSON] , також зазначено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає, що також підтверджується копією акта обстеження квартири (будинку) від 15.05.2024 та довідкою № 583 від 16.05.2024 (а.с. 16, 20, 21). Згідно копії довідки ФОП [PERSON] від 24.05.2024, [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , відвідує заняття з англійської мови двічі на тиждень в центрі розвитку дітей «ЕРУДИТ» (а.с. 19). Згідно Висновку щодо розв`язання спору, наданого Службою у справах дітей Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області як органу опіки та піклування від 18.09.2024 № 2468, на підставі поданих документів, комісія не виявила причин, не надати висновок щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з батьком. Виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 74). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц. Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. При розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року в справі N 756/13187/17. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час судового розгляду судом встановлено, що дитина [PERSON] досяг 10-річного віку та бажає проживати разом з батьком, при цьому до звернення позивача до суду проживав та продовжує проживати саме з позивачем, оскільки матір дитини тривалий час проживає за кордоном, тобто дитину поєднує з батьком тісний психо-емоційний зв`язок, а тому відмова у визначенні місця проживання дитини разом з батьком безумовно нашкодила б інтересам самої дитини. Позивач піклується про дитину, турбується про його здоров`я, навчання, ним створені сприятливі умови для проживання дитини, дії позивача спрямовані на якнайкраще забезпечення потреб дитини. Також при винесенні висновку органу опіки та піклування щодо доцільності проживання дитини з батьком було встановлено думку матері дитини [PERSON] , яка вказала, що не заперечує з приводу визначення місця проживання дитини разом з батьком, при цьому відповідач, будучи обізнаною з наявністю судового спору, участі в справі не брала, своєї позиції чи заперечень щодо задоволення позовних вимог а ні усно, а ні письмово, не висловила. Таким чином, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, з урахуванням встановлених обставин справи, інтересів дитини, уваги і турботи до неї, розвитку дитини в атмосфері любові та достатнього матеріального забезпечення, емоційного, психологічного та вікового чинників, виходячи із першочергового забезпечення найкращих інтересів дитини, суд вважає, що визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком забезпечить якнайкращі інтереси дитини. При цьому, суд вважає, що визначення місця проживання дитини з батьком не впливатиме на взаємовідносини матері із сином, оскільки таке визначення місця проживання дитини не позбавляє матір батьківських прав та не звільняє її від виконання своїх батьківських обов`язків, в зв`язку з чимсуд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З врахуванням позиції позивача про відсутність клопотання щодо стягнення з відповідача судових витрат, судом не вирішується питання про їх розподіл. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved