Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 11371 грн. 66 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 12 травня 2006 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 12800 грн. У зв`язку із невиконанням умов договору у [PERSON] склалась заборгованість у розмірі 11371 грн. 66 коп. \~ \~ \~ \~Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась належними чином, в порядку ч. 3 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними, відзив на позовну заяву не надходив, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому є всі підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. В ході дослідження доказів по справі судом було встановлено, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними зобов`язаннями в розмірі 11371 грн. 66 коп. та стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн., зазначивши, що 12.05.2006 р. із відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг № б/н (оформлений у вигляді заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку), згідно із яким позичальнику було відкрито кредитний картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 3000 грн., який в подальшому був збільшений до 12800 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку». Між сторонами договору про надання банківських послуг були узгоджені порядок користування картковим рахунком згідно заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку із тим, що відповідач (позичальник) не виконала умов договору (заяви позичальника), Умов та правил надання банківських послуг, тобто своєчасно не повернула позивачу (кредитору) встановлену суму кредитних коштів, та не сплатила відсотки за користування ними, у неї з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості утворилась заборгованість за кредитними зобов`язаннями в розмірі 11371,66 грн., яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту 8892,46 грн., заборгованості за простроченими відсотками 2479,20 грн. (розрахунок заборгованості за договором № б/н від 12.05.2006 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] станом на 12.05.2021 р.) Сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність кредитної установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Між позивачем та [PERSON] 12.05.2006 р. був укладений договір про надання банківських послуг № б/н (оформлений у вигляді заяви позичальника), ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту, які позичальник порушила, у зв`язку з чим склалась заборгованість за простроченим тілом кредиту 8892,46 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 2479,20 грн.. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] 11371,66 грн. є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобов`язань та підлягають задоволенню. У відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved