Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

15 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - позивач) в системі «Електронний суд» сформувало до Ленінського районного суду м. Миколаєва позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс»посилалося на те, що 27.06.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - Банк) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22039000133677, згідно умов якого позичальник отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 27.06.2024 року. Свої зобов`язання Банк виконав в повному обсязі, своєчасно та в обумовленому розмірі надав [PERSON] кредитні кошти. Проте відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконує, погашення кредиту у встановленому договором порядку не здійснює, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 77\~731,29 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 40\~507,98 грн., заборгованість за відсотками 62,74 грн.; борг по комісії 35\~494,22 грн.; збитки від інфляції 1\~433,29 грн.; 3% річних 233,06 грн. 15 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро`та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, за Кредитним договором № 22039000133677 від 27.06.2019, укладеним із відповідачем [PERSON] . Посилаючись на викладене, ТОВ «Цикл Фінанс» просить суд стягнути з відповідача суму боргу за кредитом у розмірі 77\~731,29 грн., а також судовий збір в сумі 2\~147,20 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6890,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2024 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області. 12 грудня 2024 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 грудня 2024 року, розподілена головуючому судді Лопіній О.О. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2024 року по справі було відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27 січня 2025 року Миколаївського районного суду Миколаївської області суду поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позов. 27 січня 2025 року представником відповідача [PERSON] Бакай Лілії Анатоліївни в системі «Електронний суд» було сформовано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню через наступне. Представник відповідача посилається на нікчемність умов договору (п. 1.2 та розділ 4) про обов`язок позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Зокрема, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), у договорі не зазначено. Так само, Позивачем не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Крім того, представник відповідача посилається на сплив строків звернення з позовними вимогами до суду, зазначаючи, що перебіг позовної давності за кредитним договором від 27.06.2019 почався 01.06.2020 (наступний день за останнім числом місяця, в який необхідно було здійснити наступний платіж), та відповідно на момент пред`явлення даного позову (15.12.2023) сплив 02.06.2023. Про поновлення пропущеного строку позовної давності Позивачем не заявлялось. Тому в задоволені позовних вимог слід відмовити. 29 січня 2025 року представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс Дорошенко Мариною Анатоліївною в системі «Електронний суд» було сформовано відповідь на відзив, з якого слідує, що згідно з п.1.2 Кредитного договору за цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти (далі - Кредит) на наступних умовах: сума Кредиту 49 600,00 (сорок дев`ять тисяч гривень 00 коп.); Строк кредитування 60 місяців; Кінцева дата повернення Кредиту: 27 червня 2024 р.; Цільове призначення: на споживчі потреби; Щомісячна комісія за обслуговування Кредиту: 3,5% від Суми Кредиту; Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56% річних. З вказаними умовами договору відповідач погодилась. Крім цього, відповідно до п. 2 ч. 4 Паспорту споживчого кредиту щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить: 1736,00 гривень. Відповідач під час укладення договору ознайомлювався з його текстом та змістом у цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитними договором, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловив та з ними погодився, про що свідчать його підписи. Підписавши Кредитний договір та Паспорт споживчого кредиту Відповідач підтвердив, що він отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Представник позивача\~також звертає\~увагу суду,\~що ними\~не порушено\~трирічний строк\~позовної давності\~покликаючись на\~Закон України\~№ 540-IX\~ від\~30.03.2020\~«Про внесення\~змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Крім того, відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України продовжуються на строк його дії. 02 лютого 2025 року представником відповідача [PERSON] Бакай Л.А. в системі «Електронний суд» було сформовано заперечення на відповідь на відзив, з якого слідує, що за змістом відзиву Позивач посилається на вимоги Закону України «Про споживче кредитування», якими встановлено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказана норма визначена на законодавчому рівні, і ніким не може заперечуватись. Разом з тим, у відзиві наведена практика Верховного Суду (постанова від 06.11.2023по справі №204/224/21), якою визнано нікчемність положень кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту у разі, якщо банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця. Вважає, що Позивач не спростував доводів викладених у відзиві. Крім того, представник позивача зазначає, що з даним позовом Позивач звернувся 15.12.2023 - тобто поза межами дії карантину, після сплину 6 місяців з моменту його відміни. 17 лютого 2025 року представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс Дорошенко М.А. в системі «Електронний суд» було сформовано клопотання про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якого, позивач зазначає, що на рахунки ТОВ «Цикл Фінанс» від відповідача після подачі позовної заяви надходили кошти за Кредитним договором №22039000133677 від 27.06.2019 року у загальній сумі 27 290,00 грн (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто гривень 00 копійок). Відповідно до статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином, враховуючи вищезазначену норму, загальна сума комісії по кредиту зменшилась на 27 290,00 грн та становить 8 204,22 грн. На підставі\~цього позивач\~просить судстягнути з\~ [PERSON] \~заборгованість за\~Кредитним договором\~№22039000133677\~від 27.06.2019\~року в\~сумі 50\~441,\~29\~гривень (п`ятдесят\~тисяч чотириста\~сорок одна\~гривня 29\~копійок),\~яка складається\~з:заборгованості по\~тілу кредиту\~-\~40\~507,98\~гривень (сорок\~тисяч п`ятсот\~сім гривень\~98\~копійок);прострочена заборгованість\~по відсоткам\~-\~62,\~74\~гривень (шістдесят\~дві гривні\~74\~копійки);прострочена заборгованість\~по комісії\~-\~8\~204,\~22\~грн (вісім\~тисяч двісті\~чотири гривні\~22\~копійки);збитки від\~інфляції -\~1\~433,29\~грн (одна\~тисяча чотириста\~тридцять три\~гривні 29\~копійок);\~3%\~річних у\~відповідності до\~ст.\~625\~ЦК України\~-\~233,06\~гривень (двісті\~тридцять три\~гривні 06\~копійок)\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Цикл Фінанс».Також стягнути з [PERSON] сплачені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 147,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 6890,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс». Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовільнити, розглядати справу за його відсутності. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] просили відмовити у задоволені позивних вимог та застосувати позовну давність, розгляд справи проводити за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 27.06.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - Банк) і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22039000133677. Так, за умовами договору пункту 1.1 за цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановленому даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Пунктом 1.2 за цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 49\~600, 00 грн, строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 27 червня 2024 року. Цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування Кредиту: 3,5 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0 % річних. Відповідно до пункту 3.1 Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором( том 1, а. с. 23, 24). 15 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, за Кредитним договором № 22039000133677 від 27.06.2019. Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Неналежним виконанням зобов`язань за Договором відповідач порушує умови Договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Так, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з копією розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 22039000133677 від 27.06.2019, доданої позивачем до позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14 грудня 2021 року складає 40\~507, 98 грн - заборгованість за кредитом; 62,74 грн - заборгованість за відсотками, борг по комісії 35\~494,22 грн; збитки від інфляції 1\~433,29 грн; 3% річних 233,06 грн (том 1, а. с. 210- 213). У подальшому, у період часу з 26.02.2024 по 16.08.2024 відповідачем сплачено частину заборгованості в загальній сумі 27\~290 грн (том 2, а.с. 36-37 та на завороті). У зв`язку з сплатою частини заборгованості, позивачем зменшено на 27 290,00 грн заборгованість по комісії. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом було встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту внаслідок чого в нього утворилася заборгованість. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 15 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, за Кредитним договором № 22039000133677 від 27.06.2019, укладеним із відповідачем [PERSON] , а саме: заборгованість за тілом кредиту 40\~507,98 грн., заборгованість за відсотками 62,74 грн.; борг по комісії 35\~494,22 грн.; збитки від інфляції 1\~433,29 грн.; 3% річних 233,06 грн. У той же час стосовно стягнення комісії суд зазначає наступне. Установлено, що у п. 1.2 Договору встановлено комісію. Тобто Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» було фактично встановлено сплату комісії, проте не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення позивачем будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять, як і не містить таких даних розрахунок заборгованості. Частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі N 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". За таких обставин суд погоджується з доводами представника відповідача, що оскільки відповідачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. Можливість самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості з огляду на нікчемність умов спірного договору в частині сплати комісії за розрахунково-касове обслуговування (зменшити визначений банком обсяг заборгованості на суми погашеної позичальником та простроченої комісії), відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 01 лютого 2023 року справа № 199/7014/20 (провадження № 61-17825св21). За таких обставин, приймаючи до уваги викладене вище законодавство та правові позиції Верховного Суду, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зменшення заборгованості за тілом кредиту в сумі 27\~290 грн (сплата відповідачем частини заборгованості у 2024 році), які Позивачем зараховано як суму погашення комісії. Разом з тим, судом не приймається до уваги доводи відповідача про пропущення Позивачем строків звернення до суду виходячи з такого. Згідно розрахунку заборгованості, останній платіж за Кредитним договором було здійснено 09.06.2020 року у розмірі 2 487,50 грн. Отже, строк позовної давності у три роки відраховується з 01.07.2020 (наступний день за останнім числом місяця, в який необхідно було здійснити наступний платіж). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальний. Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин. Такий неодноразово продовжувався та діяв до 24:00 год. 30 червня 2023 року. Відповідно до пунктів 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З 24 лютого 2022 року в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами). Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Ураховуючи наведене, строк позовної давності позивачем не пропущено. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову частково та суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача за Договором у розмірі 14\~947,07 грн, з яких: 13\~217,98 грн сума заборгованості по тілу кредиту (40\~507, 98 грн 27\~290, 00 грн=13\~217, 98 грн), заборгованість за відсотками 62,74 грн.; збитки від інфляції (з 15.12.2021 по 23.02.2022) 1\~433,29 грн.; 3% річних (70 днів) 233,06 грн. Відповідно до\~ст.\~133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать у\~тому числі\~витрати на професійну правничу допомогу. За приписами ч.1. ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн (том 1 а.с.12). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 36,9 %, заявлені витрати на правничу допомогу та судовий збір підлягають до задоволення пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі (36,9 %). Решта витрат покладається на позивача. Отже, згідно з положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 792,32 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2\~542, 41 грн.

Outcome: partial