Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] : А1 1/2 двохквартирний житловий будинок площею основи забудови 77,3 кв. м., з а2 прибудова площею основи забудови 21,7 кв. м., загальною площею 89,1 кв. м., в тому числі житловою 54,8 кв. м., допоміжною 29,2 кв. м., літніх неопалювальних приміщень 5,1 кв. м., а4 тамбур з ганком площею основи забудови 6,3 кв. м., Б1 сарай площею основи забудови 53,6 кв. м., В1 погріб з шийкою площею основи забудови 19,5 кв. м, Г1 вбиральня площею основи забудови 1,3 кв. м., №1, №2 огородження металеве площею основи забудови 20,0 кв. м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 29 серпня 1984 року по 17 червня 1985 року та з 01 жовтня 1987 року по 04 жовтня 1999 року працював у Городнянському міжколгоспному лісгоспі Спеціалізованого товариства «Агроліс» на посаді робітника цеху переробки та електрозварювальника ІІІ розряду та проживав у квартирі [ADDRESS] (службове житло) в одноповерховому двоквартирному будинку [ADDRESS] , яке було надано позивачу для службового користування на час перебування у трудових відносинах. З 17 грудня 1997 року і по теперішній час позивач зареєстрований та проживає за вказаною вище адресою. У грудні 1997 року позивач звернувся до керівництва Городнянського міжколгоспного лісгоспу з проханням продати йому цю квартиру. З керівництвом лісгоспу було погоджено продати квартиру за 500 грн та кошти в здійснення розрахунку за квартиру стягувалися із заробітної плати позивача до моменту його звільнення. Довідки бухгалтерії про розрахунок за квартиру не збереглися, оскільки підприємство було реорганізовано та в подальшому визнано банкрутом, ліквідовано, правонаступників не має. Залишок несплаченої суми після звільнення позивача було внесено його дружиною. Письмовий договір купівлі-продажу між позивачем та підприємством не укладався, нотаріально не посвідчувався та, відповідно, не реєструвався відповідно до вимог закону. За довідкою КП «Городнянське госпразрахункове бюро технічної інвентаризації» право власності на спірну квартиру не зареєстровано, правовстановлюючий документ не видавався. З огляду на вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді\~від 01\~січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, уповноваженого представника в судове засідання не направив. 23.01.2025 на адресу суду надійшло письмове клопотання від повноважного представника відповідача з проханням розглянути справу без участі відповідача та його представника, проти позовних вимог не заперечує. (а. с. 34-35) Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство «Городнянське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», про дату, час та місце судового засідання повідомлялося належним чином. Директор КП «Городнянське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Кривець О. М. подав до суду письмову заяву від 06.01.2025 № 01 з проханням розглянути справу за відсутності представника третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечує. (а. с. 33) Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У силу частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін та третьої особи по суті заявлених позовних вимог, встановивши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами статті 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), положення якого діяли на момент правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, згідно статті 225 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), крім випадків примусового продажу, належить власникові. Згідно із статтею 15 Закону України «Про власність» (який був винний на момент придбання житла позивачем) наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд : продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Стаття 24 названого Закону передбачає, що об`єктами права власності кооперативу (колгоспу) є будівлі, споруди, грошові та інші майнові внески його членів; виготовлена ним продукція; доходи, одержані від її реалізації та іншої діяльності, передбаченої статутом кооперативу (колгоспу), а також інше майно, придбане на підставах не заборонених законом. Відповідно до статті 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. З дослідженої в судовому засіданні домової книги для реєстрації громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 1997 року. (а. с. 20) З довідки, виданої Городнянським міжколгоспним лісгоспом, установлено, що директор підприємства просить Городнянське інвентаризаційне бюро провести обмір будинку по [ADDRESS] робітника [PERSON] для виготовлення технічної документації на будинок. (а. с. 16) Згідно із трудовою книжкою серії [NUMBER] , дата заповнення 28.08.1984, [PERSON] , [INFO] , 29 серпня 1984 року по 17 червня 1985 року та з 01 жовтня 1987 року по 04 жовтня 1999 року працював у Городнянському міжколгоспному лісгоспі Спеціалізованого товариства «Агроліс» на посаді робітника цеху переробки та електрозварювальника ІІІ розряду. (а. с. 23) З архівної довідки, виданої КЗ «Трудовий архів» Городнянської міської ради від 02.07.2024 №\~140-Ж, установлено, що в архівному фонді Спеціалізоване товариство «Агроліс» м. Городня Чернігівської області у наказах директора з особового складу Городнянського міжколгоспного лісгоспу, Спеціалізованого товариства «Агроліс» за 1984-1985, за 1987-1999 р. [PERSON] значиться прийнятим: на роботу в якості робітника цеху переробки ІІІ розрядку з 29 серпня 1984 року (наказ №83 §2 від 27.08.1984) і звільнений з роботи з 17 червня 1985 року в зв`язку з призивом до лав Радянської армії (наказ №75-к §4 від 08.08.1985); на роботу на посаду електрогазозварника ІІІ розрядку з 01 жовтня 1987 року (наказ №63-к §1 від 30.09.1987) і звільнений з роботи 05 жовтня 1999 року у зв`язку із засудженням до позбавлення волі (наказ №85 від 20.12.1999). Підстава: Ф.6, оп. І-0, спр. 17, арк. 60; спр 17, арк 104; спр. 23, арк. 28; спр. 65, арк 31. В архівному фонді Спеціалізоване товариство «Агроліс» м. Городня Чернігівської області про перейменування Городнянського міжколгоспного лісгоспу у Спеціалізоване підприємство «Агроліс» зазначено, після реформування сільськогосподарських підприємств, відповідно Указу Президента України № 1529 від 03.12.99 року було реформовано і Городнянський міжколгоспний лісгосп. На його базі засіданням представників господарств засновників було створено спеціалізоване товариство «Агроліс» (протокол № 1 від 14 квітня 2000 року). (а. с. 21) З постанови Господарського суду Чернігівської області від 08 січня 2004 року по справі №4/152б/53 убачається, що Городнянське спеціалізоване товариство «Агроліс» м. Городня визнано банкрутом. (а. с. 15) Згідно з квитанціями до прибуткового касового ордеру [PERSON] внесла за житловий будинок на рахунок Городнянського міжколгоспного лісгоспу 15.03.2000 10,00 грн та 12.04.2000 10 грн. (а. с. 22) З довідки щодо реєстрації права власності та показників на будинок садибного типу від 06.11.2024 за вих. № 798, виданої КП «Городнянське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», вбачається, що право власності на будинок садибного типу, який розташований за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване, правовстановлюючий документ не видавався. Після проведення технічної інвентаризації нерухомого майна станом на 04 листопада 2024 року встановлено, що він відповідає таким характеристикам: щодо будинку 1/2 А-1 двоквартирний житловий будинок, загальною площею 64,6 кв. м., в тому числі житловою 54,8 кв. м., площею основи 77,3 кв. м., а2 прибудова, загальною площею 19,4 кв. м., площею основи 29,8 кв. м., а4 тамбур з ганком загальною площею 5,1 кв. м., площею основи 6,3 кв. м.; всього по будинку загальна площа 89,1 кв. м., житлова 54,8 кв. м., площа основи 113,4 кв. м. Щодо господарських будівель та споруд: Б1 сарай площею основи 53,6 кв. м., В1 погріб з шийкою площею основи 19,5 кв. м., Г1 вбиральня площею основи 1,3 кв. м., №1, №2 огородження металеве площею основи 20,0 кв. м. Квартира [ADDRESS] розташована в одноповерховому двоквартирному будинку, який побудований станом до 05.08.1992 (до 1994 р. п) дозвільних документів на будівництво згідно чинного законодавства не передбачено. Будинок садибного типу 100% готовності. Крім того, побудовано у 2010 році: вбиральню Г1, огородження металеве №1, №2 дозвільних документів на будівництво згідно чинного законодавства не передбачено. У фактичному користуванні [PERSON] : 1/2 частина житлового будинку А1, прибудови А2, тамбур з ганком а4, загальною площею 89,1 кв. м., житловою площею 54,68 кв. м. та сарай Б1. погріб з шийкою В.1, вбиральня Г1, огородження №1, №2. Зміна назви вулиці рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Городнянської міської ради від 16 квітня 2015 року. (а. с. 13) Станом на 25 грудня 2024 року оцінка нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] становить 218917 грн. (а. с. 14) З виготовленого КП «Городнянське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації», технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено: 1/2 А1 двохквартирний житловий будинок з а2 прибудовою та а4 тамбуром з ганком, загальною площею 89,1 кв. м., у т.ч. житловою площею 54,8 кв. м., Б1 сарай, В1 погріб з шийкою, Г1 вбиральня, №1, № 2 огородження металеве. (а. с. 6-11) Ці дані підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи № 4047 на будинок [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є сусідом та колишнім колегою по роботі позивача. Свідок повідомив, що Городнянський міжкологоспний лісгосп у той час, коли вони там працювали разом з позивачем, надавав своїм робітникам будинки (квартири), а робітники вносили кошти особисто, чи утримувалися такі кошти з їх заробітної плати в рахунок оплати за надане житло. Свідок показав, що таке житло отримав і позивач, підтвердив, що він дійсно проживає за адресою [ADDRESS] . Також свідок зазначив, що після реорганізації Городнянського міжкологоспного лісгоспу, реформованому Спеціалізованому товариству «Агроліс» житло, яке раніше надавалося працівникам лісгоспу, на баланс не передавалося. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є знайомим та колишнім колегою по роботі позивача. Свідок вказав, що працівниками лісгоспу, яким було надано житло, вносилися кошти як оплата за нього. Дослідивши вищезазначені документи та заслухавши свідків, суд дійшов висновку, що у дійсності між позивачем та Городнянським міжколгоспним лісгоспом відбулась угода купівлі-продажу будинку, оскільки міжколгоспний лісгосп був власником спірного майна, а тому мав право розпоряджатися своїм нерухомим майном. При цьому [PERSON] як працівник вказаного підприємства, мав право придбати вказаний будинок, однак в порушення вимог цивільного законодавства сторони не уклали дану угоду у письмовій формі без нотаріального посвідчення та не зареєстрували у виконавчому комітеті місцевої ради. Як зазначив\~суд вище,\~дана угода\~є недійсною\~в силу\~закону,\~однак привести\~її у\~відповідність вимогам\~цивільного законодавства\~позивач не\~має можливості\~у зв`язку\~з реорганізацією\~Городнянського міжколгоспного\~лісгоспу,\~яке в\~послідуючому було\~перейменовано в\~Спеціалізоване товариство\~«Агроліс» та\~в подальшому\~постановою Господарського\~суду Чернігівської\~області від\~08\~січня 2004\~року по\~справі №\~4/152б/53\~визнано банкрутом,а тому право позивача підлягає судовому захисту. Згідно із статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Дослідивши надані докази та провівши їх аналіз, суд прийшов до висновку, що у дійсності [PERSON] став власником квартири [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved