overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

23 січня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] , в якій зареєстровані та проживають відповідачі. Вказує, що відповідачі у встановленому порядку не оплачують надані їм житлово-комунальні послуги. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 24 988,02 грн. Відповідачі письмового відзиву на позов не подали. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи, але не подали письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Згідно наданого позивачем розрахунку, за квартирою рахується заборгованість за вищенаведені послуги станом на 01 січня 2025 року становить 24 988,02 грн. З перевірених судом відомостей Реєстру територіальної громади слідує, що відповідачі зареєстровані за цією адресою. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідачі у встановленому порядку зареєстровані у спірній квартирі, вони є дієздатними та повнолітніми особами, а отже зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, які надані позивачем. В такому випадку позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволенню Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, з відповідачів слід стягнути судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн., який був сплачений при зверненні до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

17 січня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] , в якій зареєстровані та проживають відповідачі. Вказує, що відповідачі у встановленому порядку не оплачують надані їм житлово-комунальні послуги. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 42 986,21 грн. Відповідачі письмового відзиву на позов не подали. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи, але не подали письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач надавав житлово-комунальні послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Згідно наданого позивачем розрахунку, за квартирою рахується заборгованість за вищенаведені послуги станом на 01 січня 2025 року становить 42 986,21 грн. З перевірених судом відомостей Реєстру територіальної громади слідує, що відповідачі зареєстровані за цією адресою. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідачі у встановленому порядку зареєстровані у спірній квартирі, вони є дієздатними та повнолітніми особами, а отже зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, які надані позивачем. В такому випадку позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволенню Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, з відповідачів слід стягнути судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн., який був сплачений при зверненні до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаної з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Любешівського районного суду Волинської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, 03 лютого 2025 року. Провадження у справі відкрито 07 лютого 2025 року. Справу розглянуто 10 березня 2025 року з участю представника заявника. [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання на день смерті із своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Заяву вмотивовано тим, що після смерті матері відкрилася спадщина. [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не може підтвердити факт проживання із спадкодавцем. За таких обставин заявник не може реалізувати свої спадкові права. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав. Заінтересовані особи до суду не з`явилися, хоча належним чином були сповіщені про час і місце розгляду справи. Від Любешівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника. Дослідженням доказів у справі суд встановив таке. У свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] зазначено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у селі Березичі Камінь-Каширського району Волинської області у віці 75 років. Відповідно до акта Любешівської селищної ради № 22/2-24 від 03 жовтня 2024 року у будинку по [ADDRESS] [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна. Без реєстрації з нею проживав її син [PERSON] . Зазначена обставина також підтверджена довідкою Центру з надання адміністративних послуг Любешівської селищної ради № 557 від 20 січня 2025 року. Таким чином, аналіз досліджених у ході судового розгляду доказів вказує на необхідність задоволення заяви [PERSON] , що має служити доказом у спадкових правовідносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Враховуючи складність справи та те, що для складання повного рішення потрібен значний час, суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 268 ЦПК України повний зміст рішення буде проголошено протягом 10 днів. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У відповідність\~до ч.\~6\~ст.\~259\~ЦПК України\~у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи Враховуючи, що в даному випадку для складання повного рішення необхідний значний час, оголошується резолютивна частина рішення На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до суду\~із позовом\~до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Груп», про відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Зважаючи на складність справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складення повного тексту рішення до 14 березня 2025 року.\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2018 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, ведення спільного господарства. Протягом останніх трьох років кожен з них живе окремим життям, відповідачка живе і працює за кордоном, тому шлюбні відносини вони не відтримують. Фактично сім`я припинила своє існування. На примирення не згоден. Просив шлюб з відповідачкою розірвати. 11 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. У встановлені судом строки відповідачка відзив на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21 серпня 2018 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, та визнання відповідачкою позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Зважаючи, що для складання повного рішення може бути витрачений значний час, на підставі ч. 6 ст. 259, ч. 1 ст. 268 ЦПК України, суд вважає необхідним проголосити його вступну і резолютивну частину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 215. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.10.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Відповідач свого відзиву на позов не подав, про розгляд справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем укладено шлюб, актовий запис № 215. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 19.10.2002 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 883. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Відповідач свого відзиву на позов не подав, про розгляд справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.10.2002 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис № 883. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 07.06.1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації атів громадянського стану, актовий запис № 898. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Відповідач свого відзиву на позов не подав, про розгляд справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.06.1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації атів громадянського стану між позивачем та відповідачем укладено шлюб, актовий запис № 898. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved