Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

громадянин [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності договору купівлі-продажу від 08.12.1987 року посвідченого секретарем Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області Шестаковою Г.П. № 18 від 08.12.1987 року, де невірно зазначено прізвище, а саме зазначено [PERSON] замість вірного [PERSON] . Заява обгрунтована тим, що згідно договору купівлі-продажу від 08.12.1987 року, укладеного між ним та громадянкою [PERSON] , він придбав житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Даний договір 08 грудня 1987 року було посвідчено секретарем Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області Шестаковою Г.П. Однак, було встановлено, що під час укладання вищевказаного договору допущено помилку, а саме невірно вказано його прізвище на російській мові « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », що перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, а також неможливо внести та зареєструвати відомості про належне право власності на зазначений жилий будинок. Внаслідок помилки в договорі купівлі-продажу від 08.12.1987 року у заявника на даний час виникла певна невідповідність між документами, а саме паспортом громадянина України серія [NUMBER] , що посвідчує особу та договором купівлі-продажу від 08.12.1987 року. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] правильне прізвище заявника « [PERSON] ». Заявник в заяві вказує, що виправити допущену помилку в договорі купівлі-продажу від 08.12.1987 року є неможливим. З метою реалізації своїх прав, як власника жилого будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , необхідно встановити факт допущеної помилки під час реєстрації договору Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області за № 18 від 08.12.1987 року стосовно прізвища заявника. Так, помилка в договорі купівлі-продажу від 08.12.1987 року робить його невідповідність вимогам ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Діючим законодавством не передбачено внесення змін органом місцевого самоврядування до договору купівлі-продажу від 08.12.1987 року, чи видачу нового документа. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від заявника [PERSON] до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути цивільну справу у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника заінтересованої особи Виконавчого комітету Томаківської селищної ради надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, винести рішення на розсуд суду. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується\~\~на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом частини першої\~статті 293 ЦПК\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. А виходячи із змісту пункту 5 частини другої\~статті 293 ЦПК\~суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 зі змінами, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. В свою чергу згідно із пунктом 6 частини першої\~статті 315 ЦПК\~суд може розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зазначено, що «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право». Також, суд враховує правову позицію викладену у Постанові Верховного суду у справі № 206/6186/18 від 21.09.2020, відповідно до якої «визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права». Аналогічні правові позиції викладені у Постановах Верховного суду від 23.12.2020 у справі № 682/1303/19, у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 26.08.2020), у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 03.02.2021). Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 08 грудня 1987 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі №18, громадянка [PERSON] продала громадянину [PERSON] належний житловий будинок в [ADDRESS] . Згідно паспорту громадянина України, серія [NUMBER] , виданого Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області 29.01.1998 року прізвище, ім`я та по-батькові записано наступним чином : « [PERSON] ». Також, в даному паспорті прізвище заявника російською мовою вказано, як « [PERSON] ». До матеріалів справи додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер: 183991912 від 08.10.2019 року згідно якого: об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер: 1225486600:04:001:0244, власник: [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер: 183998695 від 08.10.2019 року, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: 1225486600:04:001:0245, власник [PERSON] . Згідно інформаційної довідки виданої КП «Томаківське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №264 від 19 червня 2019 року житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . До матеріалів справи додано також технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] власником якого вказано [PERSON] . Суд враховує, що інші відомості про особу, як ім`я та по-батькові, що вказані у договорі купівлі-продажу від 08.12.1987 року, а саме « [PERSON] » повністю співпадають з тими, що зазначені у паспорті громадянина України, серія [NUMBER] , виданого Хортицьким РВ УМВС України у Запорізькій області 29.01.1998 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить висновку, що усі наведені докази у їх сукупності свідчать про належність заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу, яким є договір купівлі-продажу від 08.12.1987 року, а тому вимоги заявника є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved