Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить оголосити його усиновлювачем дитини [PERSON] , [INFO] , записати його батьком дитини, змінити по батькові дитини та внести зміни в актовий запис про народження дитини. В обґрунтування заяви покликаються на те, що з 13 вересня 2019 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . У шлюбі мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Дружина має малолітнього сина [PERSON] . Відноситься до дитини як до свого сина, а він сприймає його як батька. Одразу після одруження не ставив питання про всиновлення дитини, оскільки потрібен був час, щоб він до нього звик, став сприймати як батька, щоб не травмувати дитину одразу після знайомства. Нині, коли вони з дружиною мають спільну доньку, а син подорослішав, то розуміє, що у нього та сестрички різні прізвища та формально він не може в школі та друзям ідентифікувати його як батька, та хоче, щоб він був його татом не тільки просто так, але щоб це було документально оформлено. Відчуває спорідненість з дитиною та займається його вихованням. Дитина іншого батька не знала та вважає його своїм рідним татом. Хлопчик потребує батьківської турботи та не повинен відчувати обділеності від того, що у нього немає тата. Прийняв свідоме та обдумане рішення стати рідним батьком [PERSON] , враховуючи нелегкий час, який переживають зараз всі сім`ї та країна, не бажає залишати його без статуса свого сина. Ухвалою від 03 лютого 2025 року заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив окреме провадження у справі. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та пояснив, що проживає з [PERSON] спільно з 2017 року, одружилися в 2019 році, через три роки народилася спільна дочка. До [PERSON] ставиться як до сина. Раніше хлопчик не цікавився, хто його тато, а зараз вже задумується про це, бо в школі стали розпитувати. Рідний батько [PERSON] участі у житті дитини не бере. Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви та пояснила, що з батьком її сина вона в шлюбі не перебувала. Батько [PERSON] не цікавиться сином від народження. [PERSON] його виховує з 4-річного віку. Відносини між сином і чоловіком дружні. Син став приходити зі школи засмучений, бо в школі його називають безбатченком. Син сам бажає, щоб його всиновили. Він немає ніякого інтересу до свого біологічного батька та до 4 класу взагалі не знав, що заявник не його тато. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради проти задоволення заяви не заперечує, оскільки усиновлення малолітнього [PERSON] заявником є доцільним та відповідає інтересам дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Відповідно до ст.207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.1 ст.208 СК України, усиновленою може бути дитина. За положеннями ст.211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно з ч.1 ст.217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально (ч.1 ст.220 СК України). Відповідно до ст.218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. За положеннями ч.2 ст.224 СК України, при дотриманні всіх умов, встановлених цим кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно з ст.229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини (ч.2 ст.231 СК України). Відповідно до ч.1 ст.233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 2019 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі подружжя має спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № [NUMBER] від 07 січня 2025 року. Обмежень, передбачених ст.212 СК України, щодо можливості заявника бути усиновлювачем не встановлено. Мати дитини [PERSON] не заперечує проти усиновлення заявником свого сина, що підтверджується нотаріально засвідченою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвою О.В. заявою від 07 січня 2025 року та було підтверджено нею у судовому засіданні. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] та відповідність його інтересам від 13 січня 2025 року № 08-01-81/25, усиновлення [PERSON] заявником є доцільним і відповідає інтересам дитини. Подружжя [PERSON] та [PERSON] згідно із актом обстеження житлово-побутових умов від 08 січня 2025 року проживає у орендованій двокімнатній квартирі загальною площею 45,10 м.кв., житловою - 28,0 м.кв. У квартирі є всі комунальні зручності. Кімнати мебльовані, наявна побутова техніка. Для дитини відведено одну з житлових кімнат в якій [PERSON] мешкає зі своєю малолітньою сестрою, де облаштовані місця для сну, відпочинку та дозвілля, місце для зберігання речей. У хлопця із вітчимом склалися хороші, дружні стосунки. Стосунки у сім?ї довірливі, дружні. Дитина оточена увагою і турботою батьків. У сім?ї панує любов та взаєморозуміння. Сім?я разом проводить вихідні дні, подорожують, відвідують розважальні заклади. Заявник пройшов повне медичне обстеження, на обліку у психіатричному на наркологічному диспансерах не перебуває, протипоказів до усиновлення не має, що підтверджується висновком про стан здоров`я особи від 07 січня 2025 року. Заявник ознайомлений зі станом здоров`я дитини. [PERSON] підтвердив в судовому засіданні свій намір дати малолітньому [PERSON] батьківську любов, створити для дитини сімейний затишок та умови для її повноцінного життя і розвитку. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні підтвердив свою згоду на усиновлення його заявником. Враховуючи проживання заявника однією сім`єю з матір`ю дитини, тривалість періоду опікування дитиною, ставлення хлопчика до нього та здатність забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про усиновлення дитини. Оскільки заява [PERSON] про зазначення його батьком в актовому записі про народження [PERSON] та зміну по батькові дитини не суперечить інтересам дитини, наявні підстави для її задоволення. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст.225 СК України). Відповідно до ч.4 ст.314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі наведеного та

Outcome: approved