Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заподіяну шкоду, завдану внаслідок вчинення правопорушення у розмірі 13192 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03.01.2024 року о 13 год 30 хв. за адресою Одеська область, Одеського району, в районі с. Маяки, на річці Дністер, [PERSON] , здійснював лов водних біоресурсів забороненим знаряддям лову для любительського та спортивного рибальства, спінінгом з драчем вилов свіжу молодь ляща в кількості 8 штук (1,5 кг), чим завдав збитків, згідно такси для обчислення розміру відшкодування шкоди водним об`єктам України, на загальну суму 13192 грн. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 07.03.2024 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн з конфіскацією на користь держави знарядь вчинення адміністративного правопорушення: типу «драч» в кількості 1 шт., спінінгу в кількості 1 шт., а також об`єкти адміністративного правопорушення: вісім одиниць молоді риби лящ, вагою 1,5 кг. Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу IV «Правил любительського рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700 «Про затвердження Правил любительського рибальства», забороняється добування (вилов) таким способом: багріння. На адресу [PERSON] була направлена пропозиція з метою досудового врегулювання спору № 1-5-17/898-24 від 03.05.2024 на суму 13192,00 грн, яка відповідачем була проігнорована. Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити майнову шкоду, заподіяну внаслідок вчинення правопорушення, позивач просить стягнути її у судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 07.03.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення за те, що він 03 січня 2024 року о 13.30 годині, знаходячись на річці «Дністер» в районі села Маяки Одеського району Одеської області, здійснював лов риби з берега спінінгом, оснащеним забороненим знаряддям лову для любительського і спортивного рибальства типу «драч», виловивши вісім одиниць молоді риби лящ, вагою 1,5 кг. (а.с. 8). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З довідки від 09.10.2024 року, Управління Державного агентства меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Одеській області обчислений та встановлений розмір відшкодування шкоди, заподіяної [PERSON] , який обраховано згідно такс, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042, складає 13192 грн (а.с. 14 зв.). Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Згідно з ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ч. 4\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.\~Розмір\~компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до абз. 11 ч. 1\~ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Згідно\~ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України\~та законами України. Статтею 324 ЦК України\~передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених\~Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди, а саме Маяківській сільській раді Одеського району Одеської області. У постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. (постанови Київського апеляційного суду від 17.04.2019 № 754/9167/18, 22.05.2019 № 754/14804/18, 31.03.2020 № 754/17496/18). Згідно п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6\~(з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та с вина зазначеної особи. Враховуючи те, що відповідач заподіяв шкоду рибним запасам України, шкоду не відшкодував, а тому суд вважає необхідним стягнути її з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного інструкції № 299 від 214.10.2024 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, а тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved