Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищевказана заява. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована на день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . В день її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли, зокрема, житловий будинок (разом із земельною ділянкою згідно договору купівлі-продажу) та належні на праві приватної власності земельні ділянки. Вказує, шо він в період з 1977 року по 2010 рік, фактично проживав (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS] . На день звернення до суду, заявник не має змоги надати довідки, окрім Акту на підтвердження фактичного, постійного місця проживання особи (без реєстрації), що підтверджували факт проживання зі спадкодавцем на момент смерті, архівних довідок теж не має. 21 жовтня 2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Лисканюк О.А., з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він не подав в термін встановлений ст. 1270 ЦК України заяву про прийняття спадщини, а також не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім судового порядку, будь яким іншим способом він не може встановити факт постійного проживання зі своєю померлою бабусею на день її смерті, тобто на день відкриття спадщини, тому був змушений звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що він проживав зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] на день її смерті. Ухвалою суду від 16.10.2024 заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву та просив задовольнити. Пояснив, що з народження і до [INFO] проживав у с. Ольшанка, але потім 18.09.2001 року був вимушений зареєструватися у с. Гута Межигірська Вишгородського району Київської області, так як була необхідність оформлення дітей до школи. При цьому він постійно проживав в с.Ольшанка Житомирської області разом із бабусею та батьком. Батько [PERSON] помер у 2007 році, а його мати та бабуся заявника [PERSON] померла у 2009 році. Він їх поховав і продовжив проживати у будинку. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає можливим ухвалити рішення про відмову у задоволенні заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , 1922 року народження, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Ольшанської сільської ради Романівського району Житомирської області 04 листопада 2009 року. Згідно виданої Ольшанським старостинським округом Романівської селищної ради довідки № 288 віл 21.10.2021 року [PERSON] , померла [INFO] , проживала та була зареєстрована на день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . В той же час, згідно довідки №293 від 22.10.2021 року Старости Ольшанського старостінського округу Голумбовського В.П. [PERSON] на момент смерті проживала разом із [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 3.3969 га, що розташована на території Ольшанської сільської ради, кадастровий номер 1821483200:10:000:0211, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на земельну ділянку розміром 4.0177 га, що розташована на території Ольшанської сільської ради, кадастровий номер 1821483200:10:000:0210, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що їй належали на праві власності, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯА № 121938, виданого 26 жовтня 2004 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 1816437072021, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 1816437082021. Згідно Акту на підтвердження постійного проживання особи (без реєстрації), який затверджено Романівською селищною радою (дата відсутня) встановлено, що [PERSON] , [INFO] , паспорт: [NUMBER] , виданий Дзержинським РВУ МВС України в Житомирській області, 10 серпня 1998 року, у період з 1977 року до кінця 2010 року постійно проживав (без реєстрації) на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , там же навчався у місцевій школі, вів спільне господарство та доглядав за своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть № [NUMBER] ) та його матір`ю (бабою) [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть № [NUMBER] ). Названі родичі були поховані на місцевому кладовищі за власні кошти [PERSON] . Згідно листа приватного нотаріуса Лисканюк О.А. від 21 жовтня 2021 року № 72/01-16 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що він не подав в термін встановлений ст. 1270 ЦК України заяву про прийняття спадщини, а також не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також судом були досліджені пояснення від 13.12.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (без дати). Згідно до вимог статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, вважаються: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. На підтвердження доводів заяви, [PERSON] надав Акт на підтвердження постійного проживання особи (без реєстрації), який затверджено Романівською селищною радою (без дати), згідно якого встановлено, що останній в період з 1977 року по 2010 рік, фактично проживав (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS] . А також пояснення від 13.12.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (без дати). Оцінуючи надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає, що такі докази не є достатніми для підтвердження доводів заяви. У Акті на підтвердження постійного проживання особи (без реєстрації) та поясненнях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не вказана дата, а також не додані документи на встановлення даних осіб. Пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також надані витяги з реєстрів датовані 2021 роком та не є актуальними. Суд не може прийняти до уваги пояснення свідків, так як їх особи та факт проживання на території с. Ольшанка не було підтверджено жодними документами. Щодо особи свідка [PERSON] у суду виникає певний сумнів, так як місце реєстрації у витязі з Реєстру територіальної громади та копії паспорту відрізняються. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] зазначив, що [PERSON] помер практично одразу після підписання заяви. Доводи позивача щодо його постіного проживання за адресою: [ADDRESS] спростовуються його суперечливими показами, відсутністю зазначеної адреси в штампі паспорту (зазначено лише с. Ольшанка без вулиці та номеру будинку), відсутністю відомостей про його особу у довідках № 288 від 21.10.2021 та №293 від 22.10.2021 року. Інших доказів, які б підтверджували викладену у акті інформацію, чи факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якими могли бути покази свідків, фото, відео-записи, заявником не надано та про наявність таких доказів не зазначено. Окрім цього, судом неодноразово відкладалось судове засідання для участі заявлених заявником свідків, однак останні у суд не з`явились, пояснень необхідних для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не надали, клопотань про витребування доказів заявником не заявлено. Дослідивши матеріали по справі, суд дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому заява задоволенню не підлягає. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed