Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернувся\~до\~суду\~з позовом,\~в\~якому\~просить стягнути\~з\~відповідача\~заборгованість за\~кредитним\~договором\~в розмірі\~25274,88 грн., та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.10.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №5986979 , згідно з умовами якого відповідач отримав 6500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору підтверджує Анкета-заява на кредит №5986979 позичальника від 01.10.2022 року, що заповнена відповідачем. Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором №5986979 від 01.10.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №5986979 від 01.10.2022 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023 р. Сума заборгованості відповідача становить 25274,88 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 6138 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 18486,88 грн., прострочена заборгованість за комісією становить - 650 грн. \~Відзив на позовну заяву не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 01.10.2022 року [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №5986979, згідно з умовами якого відповідач отримав 6500 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 27.04.2023 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договір про відступлення права вимоги № 95-МЛ. Відповідно до вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 5986979 від 01.10.2022. Відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №95-МЛ від 27.04.2023 сума заборгованості відповідача становить 25274,88 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 6138 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить - 18486,88 грн., прострочена заборгованість за комісією становить - 650 грн. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з абзацом 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно із ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною 1 статті 514\~ЦК\~України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 626\~ЦК\~України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 638\~ЦК\~України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6138,00 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Стосовно нарахованих позивачем процентів за користування кредитними коштами, суд зазначає таке. У пунктах 1.5.2, 1.5.3, 1.6 Договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 975,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 17550,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, п. 2.3 цього Договору. Пунктом 2.3 Кредитного договору визначені умови пролонгації строку кредиту. Крім того відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток № 1 до Договору (Графік платежів за Договором про споживчий кредит № 5986979 від 01.10.2022) та Паспорт споживчого кредиту. Пропозиція щодо пролонгації строку кредитування відповідачем не відкликана. Як вбачається з умов Кредитного договору № 5986979 від 01.10.2022 його укладено строком на 15 днів, тобто до 16.10.2022 (пільговий період). Водночас, пунктом 2.3 Договору передбачено умови пролонгації строку кредиту. За період користування кредитом позивачем нараховано відповідачу проценти у розмірі 17550,00 грн, що відповідає умовам кредитного договору. Із Виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 5986979 від 01.10.2022, наданого позивачем видно, що [PERSON] станом на 05.11.2024 жодних платежів на погашення кредиту та сплати відсотків не здійснював. \~Виходячи із викладеного вище, встановивши укладення між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 01.10.2022 Кредитного договору № 5986979 продовження строку користування кредитом через автопролонгацію, відсутність сплати боргу, перехід права вимоги до позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення тіла кредиту в сумі 6138,00 грн та відсотків за користування кредитом у межах строку кредитування в сумі 18486,88 грн. Щодо вимог про стягнення комісії, суд зазначає наступне. Пунктом 1.5.1 , 2.2.1 Договору про споживчий кредит № 5986979 передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 650 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі №524/5152/15-ц викладено висновок про те, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниє обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав, оскільки встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1ст.3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право-відношення. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 650 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: partial