Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду у 2021 році було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє синів: повнолітній [PERSON] та [PERSON] , якому [INFO] також виповнилось 18 років. Зазначає, що у зв`язку із ненаданням відповідачем допомоги на утримання сина [PERSON] , 02.11.2020 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі № 482/1848/20 видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21.03.2023 року по справі №\~482/1037/22 відкликано вказаний судовий наказ від 02.11.2020 року та змінено спосіб стягнення аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , на тверду грошову суму в розмірі п`яти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Вказує, що відповідач свої обов`язки по сплаті аліментів не виконував, в результаті чого у нього станом на 01.06.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 146\~939,81\~грн., що підтверджується листом Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі від 05.06.2024 року та відповідним розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, виконаним в рамках АСВП №63602008. Зазначає, що [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років і нарахування аліментів припинилося, однак з 01.09.2022 року [PERSON] продовжує навчання у Новоодеському професійному коледжі (наказ №3 з-удз від 01.09.2022 року), плановий строк закінчення навчання 30.06.2025 року. Тому, з посиланням на викладене, а також у зв`язку із перебуванням сина на утриманні позивачки та неможливістю його працевлаштування у зв`язку із навчанням, позивачка просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000,00 грн., а також судових витрат. При визначенні вказаної твердої грошової суми аліментів виходила із того, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, займається наданням послуг з перевезення вантажів, отримує дохід, який не декларує, має у своїй власності вантажні та легкові автомобілі, а отже має можливість сплачувати саме таку суму аліментів. Окрім того, просила врахувати, що ряд вантажних транспортних засобів було придбано відповідачем за останні три роки, а саме за період 2022 - 2024 років, а також у 2024 році відповідачем було придбано дороговартісний автомобіль TOYOTA CAMRI, що підтверджує відповіддю ТСЦ МВС №4843 станом на 05.02.2025 року, наданою на запит головного державного виконавця Новоодеського ВДВС. Зазначає, що станом на 15.10.2024 року (досягнення дитиною повноліття) заборгованість відповідача по аліментах становить 218\~553,97 грн. Відповідач у відзиві на позов, поданому його представником адвокатом Могилою С.М., вказав, що відсутні підстави для задоволення позову у зв`язку з тим, що позивачкою не підтверджено місце проживання сина [PERSON] разом із нею, не підтверджено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги і в якому розмірі. Вказує, що позовна заява не містить відомостей, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, а долучені до позовної заяви докази про зареєстровані за відповідачем транспортні засоби та його підприємницьку діяльність, не підтверджують отримання [PERSON] будь-яких доходів. Окрім того, долучив до матеріалів справи довідки, відповідно до яких відповідач працює слюсарем з ремонту колісних транспортних засобів у ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС-2023», та отримує дохід, що становить станом на 13.06.2024 року 10\~000,00 грн., та станом на 04.01.2025 року 10\~500,00 грн. Ухвалою суду від 08.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від її представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явився, але від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, просили позовну заяву залишити без розгляду або відмовити у її задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідно до\~ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. [PERSON] являється батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.05.2020 року, виданого повторно. Шлюб між батьками [PERSON] було розірвано за рішенням суду у 2021 році. У зв`язку із неналежним наданням відповідачем допомоги на утримання свого сина [PERSON] , 02.11.2020 року Новоодеським районним судом Миколаївської області по справі № 482/1848/20 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21.03.2023 року по справі №\~482/1037/22 відкликано вказаний судовий наказ від 02.11.2020 року та змінено спосіб стягнення аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , на тверду грошову суму в розмірі п`яти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Вказані судові рішення набрали законної сили. При цьому, судом враховуються вимоги ст. 82 ЦПК України, відповідно до яких обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 12.11.2020 року Новоодеським районним ВДВС ПМУ МЮ відкрито виконавче провадження № 63602008 з примусового виконання судового наказу № 482/1848/20. Відповідно до листа Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі від 05.06.2024 року та розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виконаним в рамках АСВП №63602008, відповідач станом на 01.06.2024 року допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 146\~939,81\~грн. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років і нарахування аліментів припинилося. Згідно з довідкою Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Новоодеський професійний коледж» №829 від 14.10.2024 року, [PERSON] з 01.09.2022\~року навчається у Новоодеському професійному коледжі (наказ №3 з-удз від 01.09.2022 року), плановий строк закінчення навчання 30.06.2025 року. Як встановлено у судовому засіданні, матеріалами справи не підтверджено на якій формі навчання, бюджетній чи контрактній, навчається [PERSON] , навчальний заклад знаходиться у м. Нова Одеса, де і фактично проживає [PERSON] разом із матір`ю. Відповідно до виписки з ЄДРЮОФОП та ГО [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець. Згідно з відповіддю Регіонального сервісного\~центру ГСЦ\~МВС в\~Миколаївській області№31/30/4843-2025, наданою на запит головного державного виконавця Новоодеського ВДВС, станом на 05.02.2025 року, за [PERSON] , загалом, зареєстровано 17 транспортних засобів, серед яких, 7 вантажних, 5 легкових та 5 напівпричепа. При цьому, ряд вантажних транспортних засобів було придбано відповідачем за останні три роки, а саме за період 2022 - 2024 років, зокрема востаннє у 2024 році ним придбано автомобіль TOYOTA CAMRI, 2013 року випуску. Відповідно до довідок №0008 від 13.06.2024 року та №0002 від 04.01.2025 року, виданих ТОВ «ГЛОБАЛ ТРАНС-2023», відповідач станом на 13.06.2024 року працював слюсарем з ремонту колісних транспортних засобів та отримував дохід 10\~000,00 грн., та станом на 04.01.2025 року працює водієм автотранспортних засобів і отримує дохід 10\~500,00 грн. Матеріали справи не містять інформації про можливий дохід відповідача від підприємницької діяльності, також відсутня інформація і про дохід позивача. Вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Разом з тим ст. 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як слідує із роз`яснень, що містяться в п.20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, пленум Верховного суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Оскільки диспозитивність процесу є однією з основоположних засад цивільного судочинства, суд не вправі виходити поза межі позовних вимог вирішуючи спір. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачкою доведено, що [PERSON] є сином відповідача, набув повноліття та не досяг віку 23 років, продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням. В той же час позивачкою не доведено розміру витрат, які вона несе, або сум які їй необхідно для забезпечення сина [PERSON] усім необхідним для продовження навчання. Зокрема у матеріалах справи відсутня інформація про форму навчання, очну чи заочну, бюджетну чи контрактну, не підтверджено витрат, необхідних для проїзду до навчального закладу, оскільки такий знаходиться за місцем їх проживання, не підтверджено, що стан здоров`я [PERSON] , який є повнолітнім та працездатним, є незадовільним, тощо. Поряд з цим, відповідачем не підтверджено та судом не встановлено доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, про наявність у нього інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дітей. Судом враховується наявність у відповідача рухомого майна, зокрема 17 транспортних засобів, серед яких, 7 вантажних, 5 легкових та 5 напівпричепа. При цьому, ряд вантажних транспортних засобів було придбано відповідачем за останні три роки, а саме за період 2022 - 2024 років, зокрема востаннє у 2024 році ним придбано автомобіль TOYOTA CAMRI, 2013 року випуску. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням викладеного та вимог ст.182, 199, 200 СК України, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи інтереси дитини, можливість відповідача надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву [PERSON] в частині стягнення з відповідача аліментів у сумі 8 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дати подання позову і до завершення навчання 30.06.2025 року, але не довше за досягнення сином 23 річного віку за умов продовження ним навчання, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітнього сина, та буде необхідним для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, є співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, виходячи з засад розумності та справедливості. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 6 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відтак з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог, що складає 67%, тобто 811,50\~грн.

Outcome: partial