Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 25 грудня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 4170. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 127/29013/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За час шлюбу подружжям за спільні сімейні кошти було придбано об`єкт житлової нерухомості, а саме квартиру під номером [ADDRESS] , в житловому будинку під номером [ADDRESS] , загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. Реєстрація права власності на квартиру була проведена лише на відповідача за спільною домовленістю між сторонами. Також, за час шлюбу, 10 липня 2013 року, подружжям за спільні кошти було придбано транспортний засіб марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , колір сірий, номер кузова [NUMBER] . За домовленістю між позивачем і відповідачем транспортний засіб також було зареєстровано на відповідача. Оскільки сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, їх шлюб містить лише формальний характер та в невдовзі буде розірваний судом, позивач намагалась дійти згоди з відповідачем про поділ спільного майна у позасудовому порядку, а саме вирішити питання щодо добровільної компенсації позивачу частки реальної вартості від об`єктів майна, що належить їм обом. В свою чергу, відповідач на отриману пропозицію про вирішення питання, щодо компенсації [PERSON] частки реальної вартості у добровільному порядку категорично відмовився. За дорученням позивача було замовлено відповідний Звіт про оцінку майна (квартири), відповідно до якого ринкова вартість частки квартири, загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] становить 900\~000 грн. 00 коп. В зв`язку із чим позивач вважає за необхідне звернутись до суду із даним позовом та поставити вимогу про стягнення вартості частки зазначеної квартири з відповідача, припиненням її права власності на спірний об`єкт нерухомого майна та переходом права власності на квартиру до відповідача. Також, за дорученням позивача було замовлено звіт про незалежну оцінку вартості транспортного засобу, відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , колір сірий, номер кузова [NUMBER] , становить 418\~430 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що вона має право на стягнення з відповідача компенсації частки транспортного засобу в розмірі 209\~215 грн. 00 коп. З підстав зазначених вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2023 року, накладено арешт на квартиру під номером [ADDRESS] , в житловому будинку під номером [ADDRESS] та накладено арешт на транспортний засіб марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , колір сірий, номер кузова [NUMBER] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2023 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 квітня 2024 року, призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу та на час проведення експертизи провадження в справі зупинено. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 жовтня 2024 року, поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та справу призначено до розгляду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2024 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача надійшла заява, у якій останній просить суд судові дебати по справі проводити за відсутності позивача та її представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання, у якому остання просить суд провести дебати у справі за її відсутності та зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог щодо поділу майна подружжя, зокрема, квартири. Проти задоволення позовних вимог в частині поділу транспортного засобу та виділення його у власність відповідача та стягнення вартості автомобіля в розмірі 97\~119, 50 грн. не заперечує. Разом з тим, в ході розгляду справи по суті представником позивача було надано пояснення, якими підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, а з наданих пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач вимоги позовної заяви визнає частково, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 25 грудня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 4170, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 січня 2016 року повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 10). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2023 року, яке отримане судом з Єдиного державного реєстру судових рішень з повним доступом, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 25 грудня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 4170. 22 лютого 2013 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого продавець передав у власність (продав), а покупець набув у власність (купив) всю належну продавцям на праві приватної власності квартиру під номером [ADDRESS] ), в житловому будинку, під номером [ADDRESS] (а.с. 11). Право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за відповідачем [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 691201 від 22 лютого 2013 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 349068847 від 04 жовтня 2023 року (а.с. 12-14). Як вбачається зі Звіту про оцінку майна, виконаного ТОВ «Подільський експертний центр», що станом на 25 вересня 2023 року ринкова вартість квартири, загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , в цілому, без ПДВ складає: 1 800000,00 грн., а частка становить 900\~000,00 грн. (а.с. 16-27). [PERSON] є власником транспортного засобу марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , колір сірий, номер кузова [NUMBER] , дата реєстрації - 10 липня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 15). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 1938/24-21 від 11 жовтня 2024 року, дійсна вартість автомобіля марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , складає 194\~239,03 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За загальним підходом, закріпленим у ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже ст. 60 СК України містить презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільної сумісної власності на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування такої презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині 2 ст. 372 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 23, 24 своєї постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України) відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Тлумачення ст. 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України). Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що квартира під номером [ADDRESS] придбана [PERSON] за кошти, які належали йому особисто, а саме отриманні ним від продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який відповідач отримав у подарунок від своїх батьків, а різницю у вартості квартири останній доплатив із отриманої заробітної плати, тому спірна квартира належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. На підтвердження викладених у відзиві обставин, представником відповідача надано копію договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 23 березня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Івановою Л.П. Однак, суд не може погодитись із твердженнями представника відповідача, оскільки ні відповідачем ні його представником не було надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів того, що спірна квартира була придбана відповідачем в період шлюбу за його власні кошти. Відповідачем не доведено, що саме кошти отриманні ним від продажу нерухомого майна, яке вказано у договорі купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 23 березня 2012 року, були використані на придбання спірної квартири. Судом встановлено, що вищезазначене рухоме та нерухоме майно було придбане сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі та відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач у своєму позові просить в порядку поділу стягнути з відповідача вартості квартири, загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 900\~000 грн. 00 коп. та вартості транспортного засобу марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , колір сірий, номер кузова [NUMBER] , в розмірі 209\~215 грн. 00 коп. При визначенні розміру грошової компенсації, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача за частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , суд враховує те, що відповідно до Звіту про оцінку майна, виконаного ТОВ «Подільський експертний центр», станом на 25 вересня 2023 року ринкова вартість даної квартири в цілому, без ПДВ складає: 1 800000,00 грн., а частка становить 900 000,00 грн. Сторонами даний звіт не оспорювався, вказану у останньому вартість квартири не спростовано, а тому судом береться до уваги Звіт про оцінку майна, який було надано позивачем разом із позовною заявою. З огляду на вказане вище, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості частки квартири у розмірі 900 000 грн. 00 коп. Що стосується стягнення грошової компенсації вартості частки транспортного засобу, то суд зазначає наступне. Позивачем разом із позовною заявою було подано Звіт про незалежну оцінку, виконаний ТОВ «Подільський експертний центр», з якого вбачається, що станом на 25 вересня 2023 року ринкова вартість майна автомобіля BMW Х3, тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , колір сірий, номер кузова [NUMBER] , без урахування ПДВ складає: 418\~430 грн. 00 коп. Тобто, вартість частки транспортного засобу становить 209\~215 грн. 00 коп., яку і просить стягнути позивач на свою користь з відповідача. Однак, в ході розгляду справи, за клопотанням представника відповідача, ухвалою суду від 04 квітня 2024 року призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу, з метою визначення дійсної вартості автомобіля марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . На виконання даної ухвали на адресу суду було надіслано висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № 1938/24-21 від 11 жовтня 2024 року. Як вже зазначалось вище, відповідно до висновку експерта дійсна вартість автомобіля марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , складає 194 239,03 грн. Тобто, вартість частки вказаного рухомого майна, згідно висновку, становить 97\~119 грн. 50 коп. Враховуючи викладене, суд бере до уваги висновок експерта, який було отримано під час розгляду справи судом та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості частки спірного транспортного засобу марки «BMW» модель «Х3», тип універсал В, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , колір сірий, номер кузова [NUMBER] , у розмірі 97 119 грн. 50 коп. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач понесла витрати пов`язані зі сплатою судового збору у загальному розмірі 8\~588 грн. 80 коп., з яких: 8\~052 грн. 00 коп. судовий збір за подання до суду позовної заяви та 536 грн. 80 коп. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 9, 53). З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у загальному розмірі 7\~775 грн. 07 коп., з яких: 7 238 грн. 27 коп. (за подання позовної заяви), тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та 536 грн. 80 коп. (за подання заяви про забезпечення позову). На підставі викладеного та

Outcome: partial