Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

27.11.2024 року представник заявника адвокат Сахарова Н.М., яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії ВН №1438478 від 25.11.2024 року (а.с.11), звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності заявникові свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок НАН 191955, який посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., зареєстрований в реєстрі за №1481, виданий на ім`я [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявник 04 квітня 2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, а в 2023 році отримав новий паспорт, в якому ім`я заявника вказано « [PERSON] ». Вище вказане свідоцтво було видане на підставі паспорту виданого в лютому 2000 року, в якому ім`я заявника було зазначене на українській мові « [PERSON] ». Під час видачі паспорту в 2023 році ім`я заявника було вірно перекладено «Володимир», але з того часу всі документи, які були видані на ім`я заявника з ім`ям « [PERSON] » втратили для заявника чинність. Заявник звернувся до нотаріуса з проханням внести зміни в свідоцтво, але отримав відмову, тому що під час оформлення спадщини його ім`я в паспорті було вказано « [PERSON] ». Наявна помилка перешкоджає заявникові володіти та розпоряджатися належним йому майном. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації свого права власності. Ухвалою судді від 02 грудня 2024 року по справі було відкрите провадження, про що повідомлено учасників по справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] в заяві про встановлення факту клопотала про розгляд справи за відсутності заявника та його представника. Представник заінтересованої особи - Болградської міської ради Болградського району Одеської області Арнаутов М.І., який здійснює свої повноваження на підставі довіреності, надав 30.12.2024 року через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що заявнику 08 лютого 2000 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області був виданий паспорт громадянина України (книжка) серії [NUMBER] , в якому зазначено його ім`я « [PERSON] », дата народження [INFO] (а.с.7). Як вбачається зі свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 07 липня 1956 року Залізничненською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №37 від 07 липня 1956 року (мовою оригіналу російською) « [PERSON] » народився [INFO] (а.с.6), тобто в перекладі на українську мову ім`я заявника в паспорті повинно було вказано « [PERSON] », але помилково було переведено на українську мову та вказано « [PERSON] ». 04.04.2015 приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1481 (спадкова справа №45/2014), на бланку серії НАН №191955 відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцем житлового будинку за [ADDRESS] , його матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.5). Під час видачі цього свідоцтва документ, що посвідчував особу заявника був паспорт громадянина України (книжка) серії [NUMBER] . Так, 31.03.2023 року заявник отримав паспорт громадянина України (ID-картку) № [NUMBER] , виданий органом 5129, строком дії до 31.03.2033 року (а.с.3), в якому ім`я заявника вказане « [PERSON] », всі інші відомості збігаються з відомостями вказаними у паспорті громадянина України (книжка) серії [NUMBER] , тобто під час видачі паспорта в 2023 року, ім`я заявника було вірно перекладено, але це спричинило розбіжності в документах виданих на підставі попереднього паспорту. Заявник звернувся до приватного нотаріуса Агбун М.І. для виправлення вище вказаних розбіжностей, але листом за вих.№603/01.16 від 29.08.2024 року йому було відмовлено у внесення змі, так як на день вчинення правочину, в паспорті заявника вказане ім`я " [PERSON] " (а.с.9). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Із заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявнику з метою реалізації право на володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном. Відповідно до листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети Судом встановлено, що на даний час в поза судовому порядку внесення змін щодо ім`я заявника у зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом є неможливим, а встановлення факту належності заявникові вказаного документу надасть можливість реалізувати право володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном, яке посвідчене вказаним вище свідоцтвом про право на спадщину за законом. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved