Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20\~листопада 1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м.\~Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис №910 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у них народились діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, на теперішній час шлюбні стосунки припиненні. У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає, не несе інших витрат на лікування, оздоровлення та розвиток здібностей їх дітей. На теперішній час [PERSON] є повнолітнім і продовжує навчання на денній формі у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара на другому курсі за рахунок бюджетного фінансування. Враховуючи вищезазначене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні пояснила, що починаючи з 19 грудня 2024 року і до теперішнього часу вона не проживає разом з дітьми та чоловіком, а перейшла жити до військової частини, оскільки не може перебувати в одній квартирі з чоловіком. З 19 грудня 2024 року і до теперішнього часу діти проживають у належній їй квартирі разом із батьком, перебувають на його утриманні, а вона купує деякі речі на їхнє прохання та оплатила навчання сина [PERSON] . Після розірвання шлюбу планує знов проживати з дітьми, якщо діти виявлять зустрічне бажання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що починаючи з 19 грудня 2024 року позивач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, з дітьми не проживає. Діти знаходяться на його утриманні, він забезпечує їхнє щодення харчування та лікування за потреби, позивач матеріальної допомоги дітям не надає, лише оплатила за навчання сина [PERSON] та придбала сумку на прохання доньки [PERSON] . Третя особа [PERSON] в судовому засіданні також зазначив, що він, його брат та сестра проживають разом з батьком з 19 грудня 2024 року до даного часу, повідомив, що не хоче, щоб з батька стягувались аліменти, оскільки він проживає разом з батьком і батько і так надає все необхідне, тому [PERSON] не потребує додаткового забезпечення. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська зроблено відповідний актовий запис №910 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с 16). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №59, батьком дитини зазначений [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с.25). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 жовтня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1320, батьком дитини зазначений [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №835, батьком дитини зазначений [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с. 17). Діти зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про місце проживання та не заперечується учасниками справи (а.с. 20, 24,28). Згідно з довідкою №87-100-2782 від 04.12.2024 року [PERSON] є студентом денної форми навчання Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, навчається за рахунок бюджетного фінансування (а.с.30). Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Статтями\~180,\~181 Сімейного кодексу України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.17\~Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Також в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц зазначено, що однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі. Позивач, відповідач та третя особа у своїх поясненнях пояснили суду, що з 19 грудня 2024 року всі троє дітей постійно проживають разом з батьком, перебувають на його утриманні та забезпеченні щоденного догляду, а мати проживає окремо. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, судом встановлено, що з 19 грудня 2024 року і на теперішній час діти проживають зі своїм батьком та перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність необхідної умови для стягнення аліментів на користь матері, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed