Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви заявник зазначив, що з дружиною та дітьми проживають у статусі внутрішньо переміщених осіб за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] матір`ю дитини, офіційно зареєстрував шлюб 24 грудня 2010 року. Заявник [PERSON] займається вихованням [PERSON] , матеріально його забезпечує. Дитина є здоровою, інвалідності та хронічних захворювань, вад розвитку не має. Дитина потребує батьківської турботи та заявник фактично забезпечує стабільні та гармонійні умови для життя [PERSON] . Дитина вважає [PERSON] батьком та хоче носити його прізвище, в зв`язку з чим заявник і звернувся до суду з даною заявою. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в обсязі обгрунтувань зазначених у заяві та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Бериславського району Херсонської області у судовому засіданні підтримала заяву, не заперечує щодо задоволення вимог заяви. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання з`явилася, вимоги заяви визнала, не заперечує щодо їх задоволення. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом 24 грудня 2010 року заявник [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.12.2010 року, виданим Милівською сільською радою Бериславського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис № 08. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] . Згідно до свідоцтва про народження дитини (серії [NUMBER] ) запис про батька дитини внесено зі слів матері. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання потенційного опікуна, піклувальника, усиновлювачів проведеного начальником служби у справах дітей, заступником начальника Борозенської селищної ради від 31.12.2024р., підтверджується, що діти разом із заявником, проживають у будинку, що заявник з дружиною винаймають, як ВПО за адресою: [ADDRESS] , у задовільних санітарно-гігієнічних умовах, в кімнатах прибрано, діти мають сезонний одяг та взуття, забезпечені продуктами харчування, створені умови для їх виховання, розвитку та проживання. На підтвердження задовільного стану здоров`я заявника [PERSON] надано висновок про стан здоров`я від 06.01.2025 року, що наданий КНП «Великоолександрівська лікарня» Великоолександрівської селищної ради. Заявник має постійну роботу, працює на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва у фермерському господарстві «ТМіН», за останні шість місяців отримав дохід 48 тис. грн. Заявнику на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . До кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується Повним витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-003555381 Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України станом на 17.05.2024 року. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України: дитину народила одинока матір. Мати дитини не заперечує проти усиновлення, що підтверджується заявою-згодою на усиновлення неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , засвідчену приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О., пояснивши у судовому засіданні, що дитина вже вважає [PERSON] своїм батьком, а він відповідно відноситься до нього як до свого рідного сина. Відповідно до ч. 1 ст. 210 Сімейного кодексу України якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами. Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України, Конвенцією про права дитини, Європейською конвенцією про усиновлення дітей. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (стаття 217 СК України). Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. [PERSON] відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин, суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам дитини [PERSON] , [INFO] , а тому заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Дана обставина підтверджується висновком органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації про доцільність усиновлення малолітньої дитини [PERSON] громадянином [PERSON] . Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» відзначено, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. З аналізу статей 229-233 СК України, вбачається, що при усиновленні, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що заявником створені усі мови як для найкращого розвитку і виховання дитини, їх спільне проживання однією родиною досить тривалий час, відсутність об`єктивних причин, через які усиновлення не може бути здійсненим, а також

Outcome: approved