Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 4676385 від 26 серпня 2021 року у розмірі 49\~660 грн. 34 коп., понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 13\~000 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що 26 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4676385. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором на строк, визначений пунктом 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Згідно з пунктами 1.2, 1.3 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) кредиту становить 8 000 грн. 00 коп. Кредит надається строком на 30 дні з 26 серпня 2021 року. Відповідно до пунктів 1.5.2, 1.6, 1.7 проценти за користування кредитом становлять 24 грн.00 коп., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована, особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2 та 2.3 цього договору. Згідно з пунктом 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Взяті на себе зобов`язання щодо надання кредитних коштів ТОВ «МІЛОАН» виконав у повному обсязі. 15 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 15 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4676385 від 26 серпня 2021 року, загальна сума заборгованості за кредитом 31 036 грн. 34 коп. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Згідно з Реєстром боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4676385 від 26 серпня 2021 року. З підстав стягнення заборгованості позивач звернувся до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» представника не направив, у позовній заяві просив суд розглянути дану справу без участі його представника, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будучи належним чином та завчасно повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив не скористався. За загальним правилом частини першої статті 223\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4676385. Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором на строк, визначений пунктом 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) кредиту становить 8\~000 грн. 00 коп. Кредит надається строком на 30 днів з 26 серпня 2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 25 вересня 2021 року. Відповідно до пунктів 1.5.2, 1.6, 1.7 проценти за користування кредитом становлять 24 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована, особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2 та 2.3 цього договору. Пунктом 2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит № 4676385 від 26 серпня 2021 року, що є додатком № 1 до договору про споживчий кредит чиста сума кредиту за розрахунковий період становить 8\~024 грн. 00 коп., з них сума кредиту за договором 8\~000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом 24 грн. 00 коп. Додатком № 2 до договору про споживчий кредит є Паспорт споживчого кредиту № 4676385. Відповідно до Анкети-заяви на кредит № 4676385 від 26 серпня 2021 року сума кредиту становить 8 000 грн. 00 коп., строк кредиту 30 днів з 26 серпня 2021 року по 25 вересня 2021 року. Сума до повернення 8 024 грн. 00 коп. Проценти за користування кредитом становлять 24 грн. 00 коп. Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ «МІЛОАН», клієнт [PERSON] з яким укладено договір № 4676385 від 26 серпня 2021 року ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): U33905, дата відправки ідентифікатора позичальнику 26 серпня 2021 року, номер телефону на який відправлено ідентифікатор [NUMBER] . Згідно з довідкою № 6555/19-09 від 19 вересня 2024 року, виданою ТОВ «МІЛОАН» з рахунку товариства, відкритого в АТ «КБ «ПриватБанк» через платіжну систему LiqPayST були проведені операції по переказу коштів, на підставі договору № 4071 від 11 березня 2020 року: одержувач [PERSON] , сума 8\~000 грн. 00 коп., номер договору 4676385. 15 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 15 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4676385 від 26 серпня 2021 року, загальна сума заборгованості за кредитом 31 036 грн. 34 коп. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Згідно з Реєстром боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4676385 від 26 серпня 2021 року. Відповідно до розрахунку загальна заборгованість [PERSON] за договором № 4676385 від 26 серпня 2021 року складає 58\~584 грн. 34 коп., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 7\~760 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 50\~824 грн. 34 коп. Позивачем з урахуванням принципу розумності та справедливості зменшено розмір нарахованих відсотків до 41\~900 грн. 34 коп. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існуванні на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У ньому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із статтями 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частинами першою та другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша стаття 612 ЦК України). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 ЦК України. Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно зі статтями 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавіти о-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 000 грн. 00 коп. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в частині стягнення відсотків за договором позики у розмірі 41\~900 грн. 34 коп., суд виходить з наступного. Відповідно до статті 536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої статті 1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 41\~900 грн. 34 коп. Суд звертає увагу на те, що розмір суми кредиту складає 8\~000 грн. 00 коп., сума нарахованих позивачем відсотків становить 41 900 грн. 34 коп. Разом з тим, умовами договору про споживчий кредит № 4676385сторонами погоджено строк кредитування 30 днів з моменту отримання кредиту. Переказ грошових коштів здійснено 26 серпня 2021 року, термін повернення кредиту 25 вересня 2021 року. Отже, після 25 вересня 2021 року кредитна установа не мала права нараховувати проценти за користування кредитом. Пунктом 1.5.2 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом становлять 24 грн. 00 коп., графіком платежів за договором про споживчий кредит визначена чиста сума кредиту 8 024 грн. 00 коп., з яких сума кредиту за договором 8 000 грн. 00 коп., проценти за користування кредитом 24 грн. 00 коп. Доказів пролонгації дії кредитного договору позивачем до суду надано не було. Вимог про стягнення коштів на підставі частини другої статті 625 ЦК України позивачем не заявлено. Всього стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 8 024 грн. 00 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 8\~000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 24 грн. 00 коп. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування суду надані такі докази: договір про надання правої допомоги від 01 липня 2024 року, прайс-лист АО «Лігал Асістант», заявка на надання правової допомоги № 416 від 01 листопада 2024 року на суму 13\~000 грн. 00 коп., витяг з акту про надання правничої допомоги № 2 від 29 листопада 2024 року на суму 13\~000 грн. 00 коп. Враховуючи часткову обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2\~103 грн. 40 коп. (8024,00*100/49600,34=16,18%;13000*16,18%/100=2103,40). Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial