Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 22.10.2022 між ТзОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено кредитний договір №455073-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 26 000 грн. на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,16125851% в день (фіксована ставка). Видача кредиту здійснювалася шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника № [NUMBER] вказану при заповненні анкетних даних. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 16.08.2024 заборгованість по кредитному договору становить 25247,86 грн., що складається з наступного: 15069,10 грн. - заборгованість за кредитом, 10178,76 грн. - заборгованість за відсотками та 0,00 грн. - заборгованість по комісії. Враховуючи наведене просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 247,86 грн. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 05.09.2024 відкрито провадження в справі і призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, вказаною ухвалою витребувано у ПТ КБ «Приватбанк» докази, що надійшли до суду 21.10.2024. 07.10.2024 ухвалою суду здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві та заяві від 02.12.2024. 16.12.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла підписана електронним підписом заява про відкладення розгляду справи та проханням направити на вказану ним електронну адресу позовної заяви з додатками. Клопотання задоволено: Дубенський міськрайонний суд Рівненської області повідомив відповідача, що відповідно до додатку 18 поданого з позовною заявою ТзОВ " Бізнес Позика" позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками на його адресу 02.09.2024, у трекінгу відправлення зазначено, що 10.09.2024 адресат відмовився від отримання. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області направив відповідачу знову копію позовної заяви з додатками на вказану ним електронну пошту та повідомив, що судове засідання відкладено на 5 березня 2025 року 10 год. 10 хв. Отже, відповідачу документи було направлено на електронну адресу згідно поданої останнім заяви від 16.12.2024 та доставлені до його електронної скриньки 18.12.2024 о 16:29 год. Однак, відповідач відзиву на позовну заяву не подав у встановлений судом строк, при цьому повторно 03.03.2025 подав клопотання про відкладення розгляду справи та направлення йому копії матеріалів справи - аналогічне клопотанню від 16.12.2024 і навіть з тією ж датою, що вже було вирішено судом. Враховуючи, що [PERSON] отримав копію позовної заяви з додатками за 77 днів до судового засіадння, був повідомлений про час та місце розгляду справи, доказів поважності причин своєї повторної неявки в судове засідання не подав, суд не визнає їх поважними. Підстав для чергового відкладення розгляду справи не має, тому суд вирішує справу по суті. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 22.10.2022 між ТзОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено кредитний договір №455073-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 26000 грн., строком на 16 тижнів, термін дії договору до 11.02.2023, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,16125851% в день (фіксована ставка). Комісія за надання кредиту становить 3900 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 54 640,00 грн. (а.с.26-33). Сторонами у розділі 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.23-25). До вказаного договору додана візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта, з якої встановлено, що [PERSON] підписав одноразовим електронним ідентифікатором за допомогою телефону паспорт споживчого кредиту та Договір (34-36) ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 26 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується квитанціями про видачу коштів Pay №531371852 від 22.10.2022 та №531371968 від 22.10.2022 (а.с.37,38). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] підтверджується інформацією , наданою АТ КЬ «Приватбанк» (а.с.90). З виписки по картковому рахунку боржника, наданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідач [PERSON] користувався кредитною карткою та отримував кредитні кошти (а.с.90 зворот-94). Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 16.08.2024 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором №455073-КС-001 про надання кредиту від 22.10.2022, яка становить 25 247,86 грн., з яких 15 069,10 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 10 178,76 грн. - сума прострочених платежів по процентах. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] на виконання умов договору, здійснив часткову оплату за Договором №455073-КС-004 на загальну суму 33 565,64 грн. Вказана сума відображена у розрахунку заборгованості (а.с.12-22). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 22.10.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про надання кредиту. [PERSON] , будучи вільним в укладенні договору позики, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту: у ньому відображені всі факти видачі суми кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved