Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Грибанов Є.С. звернувся до суду засобами поштового зв`язку з указаним позовом, отриманим судом 07.11.2024, та просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики № 76659946 у загальному розмірі 32785,16 грн, із яких: 8937,50 грн заборгованість за основною сумою боргу, 23847,66 грн заборгованість за відсотками; за договором позики № 4321168 у загальному розмірі 31687,25 грн, із яких: 7735,71 грн заборгованість за основною сумою боргу, 23951,54 грн заборгованість за відсотками, а також витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 28.10.2023 укладено договір позики № 76659946, підписанням якого відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ із повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, що передбачено Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та п. 5.1 п. 5 договору позики. За умовами договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений договором строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Окрім того, між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 12.11.2023 укладено договір позики № 4321168. Своїм підписом відповідач погодився, що вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку, які розташовані на сайті https://clickcredit.ua/informaciya,\~їх зміст,\~суть,\~об`єм зобов`язань\~сторін та\~наслідки укладення\~договору,\~що обумовлено\~п.п.\~5.3\~п.\~5\~договору позики).\~Між ТОВ\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~14.06.2021\~укладено договір\~факторингу №\~14/06/21,\~відповідно до\~умов якого,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» за\~плату прийняв\~права вимоги\~до боржників,\~указаних у\~реєстрі боржників.\~Таким чином,\~позивач набув\~права грошової\~вимоги до\~відповідача,\~вказаного в\~реєстрі боржників,\~за договором\~позики від\~28.10.2023\~№ 76659946,\~у загальному\~розмірі 32785,16\~грн,\~із яких:\~8937,50\~грн \~заборгованість за\~основною сумою\~боргу,\~23847,66\~грн \~заборгованість за\~відсотками,\~та за\~договором позики\~№ 4321168\~у загальному\~розмірі 31687,25\~грн,\~із яких:\~7735,71\~грн \~заборгованість за\~основною сумою\~борг,\~23951,54\~грн \~заборгованість за\~відсотками.Із моменту отримання позивачем права вимоги відповідачу не нараховувалися жодні штрафні санкції, однак відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ». Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» 27.01.2025 подано відзив на позовну заяву, де він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Не погоджуючись з позовними вимогами, представник відповідача зазначає, що після спливу визначеного договором строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. При укладенні договору № 76659946, сторони погодили у строк 30 днів, застосування базової процентної ставки 2,5% у день. Таким чином, із урахуванням суми позики 11000,00 грн, проценти за користування кредитом складають 8250,00 грн, із розрахунку 11000,00 грн (сума позики) х 2,5% (денна ставка) / 100% х 30 днів користування. Тобто розмір заборгованості за договором № 76659946 становить 17187,50 грн, із яких заборгованість за основним боргом 8937,50 грн та заборгованість за відсотками 8250,00 грн. При укладенні договору № 4321168, сторони погодили у строк 30 днів, застосування базової процентної ставки 3% у день. Таким чином, із урахуванням суми позики 10000,00 грн, проценти за користування кредитом складають 9000,00 грн із розрахунку 10000,00 грн (сума позики) х 3% (денна ставка) / 100% х 30 днів користування. Тобто, розмір заборгованості за договором № 4321168 становить 16735,71 грн, із яких заборгованість за основним боргом 7735,71 грн та заборгованість за відсотками 9000,00 грн. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог за умови їх визначеності, що викладено у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17, від 18.10.2018 у справі № 910/11965/16. Договори позики № 76659946 та № 4321168 [PERSON] в ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено 28.10.2023 та 12.11.2023, тоді як договір факторингу № 14/06/21 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено 14.06.2021. На момент укладання договору факторингу сторони не могли передбачити, що 28.10.2023 та 12.11 2023 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» будуть укладені договори з відповідачем, отже вимога не була визначеною. Таким чином, позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги за договорами позики № 76659946 та № 4321168, укладеними із [PERSON] . Окрім того, витяги з реєстру боржників № 22 та № 23 до договору факторингу від 14.06.2021 не підписано первісним кредитором, та не надано доказів на підтвердження факту оплати за договором факторингу. Також, представник відповідача просить покласти на позивача понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Сторони та їх представники право участі у судовому засіданні не скористалися, подали заяви про судовий розгляд за їх відсутності. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, за відсутності сторін, що не суперечить ст. 223 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 28.10.2023 укладено договір позики № 76659946, за умовами якого товариство надає позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 грн, строком на 30 днів (до 26.11.2023), за процентною ставкою 2,5% у день (а.с.7-9). У додатку № 1 до договору міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно з якою сума платежу за розрахунковий період складає 13062,50 грн, де сума кредиту за договором 11000,00 грн, проценти за користування кредитом 2062,50 грн. Окрім того, між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 12.11.2023 укладено договір позики № 4321168, за умовами якого відповідач отримав у позику грошові кошти і розмірі 10000,00 грн, строком на 30 днів (до 12.12.2023) із базовою процентною ставкою за перший день користування позикою 22,21%, базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою 3% (а.с.17-20). Указані договори укладені у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що зазначено у пункті 20 договору. Факт укладення в електронному вигляді договорів № 76659946 та № 4321168 підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України дана обставина доказуванню не підлягає. Між сторонами виник спір щодо наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання договору позики у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «1 БАНК» виникло зобов`язання щодо надання коштів у позику, а у відповідача виникло зобов`язання з їх повернення. Не погоджуючись із розміром заборгованості, у відзиві представник відповідача вказує, що за договором позики № 76659946 позивачем нараховувалися відсотки після закінчення строку кредиту 30 днів за процентною ставкою за понадстрокове користування позикою 2,7%; за договором позики № 4321168 після закінчення строку кредиту 30 днів за процентною ставкою за понадстрокове користування позикою 3,5%. Оскільки вказані процентні ставки не застосовуються в період воєнного стану, про що вказано в договорі, позивач мав застосувати базову процентну ставку 2,5% та 3%, відповідно. Так, до договору позики № 76659946 позивачем надано додаток № 1, де міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де сума платежу за розрахунковий період 30 днів складає 13062,50 грн, із яких сума кредиту за договором 11000,00 грн, проценти за користування кредитом 2062,50 грн (а.с.9). Тобто, при розрахунку розміру процентів первісним кредитором на суму позики 11000,00 грн нараховувалася занижена процентна ставка 0,625% у день, що становить 68,75 грн у день, та, відповідно, за 30 днів становить 2062,50. Також, до договору позики № 4321168 позивачем надано додаток № 1 із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де сума платежу за розрахунковий період 30 днів складає 12250,00 грн, із яких сума кредиту за договором 10000,00 грн, проценти за користування кредитом 2250,00 грн (а.с.19 зворот). Тобто, при розрахунку розміру процентів первісним кредитором на суму позики 10000,00 грн нараховувалася базова процентна ставка за перший день користування позикою 22,21%, що становить 2221,00 грн в день, а з другого дня користування позикою - занижена процентна ставка 0,01% у день, що становить 1 грн у день, що за 30 днів складає 2250,00 грн. При укладенні договорів позики сторонами обумовлено, що проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту (п. 4 договору). Згідно з пунктом 15 договорів, у разу, якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БАНК», знижена процентна ставка, визначена п. 2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.п. 2.3 п. 2 договору. У такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником у повному обсязі за весь період строку позики. Отже, після закінчення первісного строку кредитування, відповідачу продовжено строк користування позикою на 90 днів із застосуванням за договором позики № 76659946 базової процентної ставки 2,5% у день, а за договором позики № 4321168, - базової процентної ставки 3% у день. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. Матеріали справи не містять, та відповідачем не надано доказів виконання нею зобов`язання з своєчасного повернення основної суми позики, що стало наслідком продовження строку користування позикою відповідно до п. 4 договору, оскільки [PERSON] продовжила користування позикою після спливу строку позики 30 днів. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Відповідно до ст. 512 ЦК України, визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій із фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, із якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Пунктами 14 договору від 28.10.2023 № 76659946 та договору від 12.11.2023 № 4321168, укладеного з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» визначено право товариства укладати договори щодо відступлення права вимоги. Між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 14.06.2021 укладено договір факторингу № 14/06/21, додаткову угоду від 28.07.2021 № 2 та додаткову угоду від 11.04.2024 № 22, відповідно до яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (а.с.10-11, 12, 13). Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 та витягу з реєстру боржників № 22 до договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21, право вимоги за договором № 76659946, укладеним ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» із [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 32785,16 грн, із яких 8937,50 грн заборгованість за основною сумою боргу, 23847,66 грн заборгованість по відсоткам (а.с.14, 15). Відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників № 23 від 11.04.2024 та витягу з реєстру боржників № 23 до договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21, право вимоги за договором № 4321168, укладеним ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» із [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 31687,25 грн, із яких 7735,71 грн заборгованість за основною сумою боргу, 23951,54 грн заборгованість за відсотками (а.с.21, 22). Як визначено п. 1.2 Договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі відповідного реєстру боржників, згідно з додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Та скріплений їх печатками акт прийму-передачі реєстру боржників, підтверджує факт переходу віл Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

Outcome: approved