Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказано, що від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2014 року шлюб розірвано. З 16.03.2011 року догляд за дитиною здійснювали матір та його бабуся - [PERSON] . В свою чергу, відповідач самоусунувся від виховання сина, протягом десяти років не цікавився його життям та не здійснював догляд за дитиною. [INFO] [PERSON] померла, після чого піклування за дитиною здійснювала лише [PERSON] . [PERSON] є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує постійного догляду та піклування, при цьому відповідач вихованням та розвитком сина не займається, матеріальної допомоги не надає, що і стало підставою звернення до суду. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Також надала нотаріально посвідчену заяву [PERSON] в якій останній надав свою згоду на позбавлення [PERSON] батьківських прав та призначення його піклувальником [PERSON] . Відповідач також в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки за місцем проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог. Представник служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області також надіслав заяву про розгляд справи без його участі, просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до положень ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. З огляду на те, що [PERSON] визнав позовні вимоги у повному обсязі, при цьому дитина не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав та призначення піклувальником його бабусю [PERSON] , суд доходить висновку, що визнання позову не суперечить закону, а тому вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] народилась [INFO] , про що 08.12.1984 року зроблено актовий запис №38, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Долинської сільської ради Дніпропетровського району та Дніпропетровської області. Матір`ю дитини зазначена [PERSON] , батьком [PERSON] Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 22.09.2007 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що зроблено актовий запис №765. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , актовий запис №627, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 15.07.2008 року. Матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком [PERSON] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.07.2011 року, справа №2-2380/2011, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму починаючи стягнення з 19.05.2011 року до досягнення ним повноліття. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 26.11.2014 року, справа № 175/4605/14-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників від 06.12.2024 року, [PERSON] [INFO] , є боржником по стягненню аліментів за виконавчим провадженням №51189957. Довідкою про неотримання аліментів, виданої Другим правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.09.2024 року та розрахунком заборгованості підтверджено, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження та по вересень 2024 року становить 385\~540,00 гривень. [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом Комунального неприбуткового підприємства Центру первинної медико-санітарної допомоги Підгородненської міськради Дніпровського району Дніпропетровської області Шевченківської АЗПСМ з 01.07.2008 року і по теперішній час. [PERSON] є дитиною-інвалідом з діагнозом: вроджена вада розвитку нижніх кінцівок, двостороння вроджена клишоногість з порушенням функції опорно-рухового апарату, укорочення лівої нижньої кінцівки до 3,0 см з порушенням опорної функції нижніх кінцівок, дислалія, рефракційна амбліопія середнього ступеня, складний гіперметропічний астигматизм обох очей, що підтверджується листом сімейного лікаря КНП ЦПМСД ПМР ДР ДО Миколаївської АЗПСМ [PERSON] від 11.10.2024 року, висновком про стан здоров`я, виданого КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради від 29.11.2024 року, та обмінною карткою з пологового будинку Миколаївської АЗПСМ від 08.07.2008 року. Як вбачається з листа сімейного лікаря КНП ЦПМСД ПМР ДР ДО Миколаївської АЗПСМ [PERSON] від 11.10.2024 року було встановлено, що [PERSON] [INFO] при спостереженнях був у супроводі матері - [PERSON] , бабусі - [PERSON] , дідуся - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.08.2024 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] , про що 29.08.2024 року зроблено актовий запис №3096. Згідно довідки, виданої центром надання адміністративних послуг Миколаївської сільської ради Дніпровського району від 04.11.2024 року № 283, померла [PERSON] [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] ., та мала сім`ю у складі сина - [PERSON] [INFO] , матері - [PERSON] [INFO] , батька [PERSON] [INFO] .. Актом обстеження умов проживання від 28.10.2024 року, складеного начальником служби у справах дітей Миколаївської сільської ради та членами комісії було встановлено, що разом з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживає [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики [PERSON] [INFO] , виданої 01.10.2024 року директором Шевченківської гімназії Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дядюк Т., бабуся та дідусь завжди приділяли належну увагу навчанню, вихованню [PERSON] та брали активну участь у житті класу. Батько [PERSON] з сім`єю не проживає, за період навчанням сина в Шевченківській гімназії не цікавився його справами, не відвідував навчальний заклад, батьківські збори, не займався його навчанням та вихованням. 02.09.2024 року наказом №6 «З-УДЗ» [PERSON] [INFO] було зараховано до «Дніпровського центру професійно-технічної освіти» на І курс денного навчання, що підтверджується довідкою від 22.10.2024 року №9863 виданою директором навчального центру та характеристикою з місця навчання від 24.10.2024 р. №289. [PERSON] була прийнята на роботу в лікарню КНП «МКЛ №4» ДМР в 2018 році на посаду молодшої м/с терапевтичного відділення, що підтверджується позитивною характеристикою з місця роботи, виданої медичним директором з лікувально діагностичної роботи [PERSON] від 20.11.2024 року. Згідно довідок про доходи, виданих КНП «МКЛ №4» Дніпровської міської ради, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 рік становить 182\~492 грн 58 коп., за період з 01.01.2024 по 31.10.2024 рік становить 149\~913 грн 09 коп. Відповідно до довідки про доходи, виданої Дніпровським приміським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сума пенсії виданої [PERSON] за період з 01.01.2024 року по 31.10.2024 року, становить 32200 грн. Відповідно до витягів з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 23.11.2024 року та 03.12.2024 року, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до кримінальної відповідальності не притягалися, незнятої чи непогашеної судимості не мають, у розшуку не перебувають. Згідно висновку про стан здоров`я заявника, виданої Комунальним підприємством «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради від 29.11.2024 року, [PERSON] [INFO] , є здоровою, протипоказань до опікунства не має. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 24.01.2025 року №06 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Службою у справах дітей було встановлено, що піклування про неповнолітнього [PERSON] , [INFO] взяли на себе бабуся та дідусь дитини [PERSON] , та [PERSON] , оскільки батько хлопця не приймав та не приймає участі у вихованні сина та його матеріальному забезпеченні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідними харчовими продуктами, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. 15.10.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Огородником Л.В. засвідчено заяву [PERSON] про згоду на позбавлення батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно з заявою, засвідченою\~приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Огородником Л.В. від 27.02.2025 року, [PERSON] [INFO] висловив згоду на позбавлення свого батька [PERSON] батьківських прав стосовно себе та зазначив про бажання встановити піклувальником його бабусю [PERSON] . Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У відповідності до ст. 166 СК України\~позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом на підставі письмових доказів встановлено, що відповідач не бере участь у вихованні свого неповнолітнього сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, обов`язку зі сплати аліментів не виконує, чим свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим наявні підстави для позбавлення батьківських прав. Крім того, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, при цьому дитина не заперечує проти позбавлення батьківських прав та призначення опікуном бабусю [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.\~Дніпропетровська від\~28.07.2011\~року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму. При цьому суд зауважує на тому, що згідно ч. 2 ст. 272 СК України, сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню на одну дитину, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на утримання [PERSON] аліментів у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо встановлення піклування суд виходив з наступного: Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Також положеннями ст. 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування»\~встановлено, що\~діти, позбавлені батьківського піклування, - це діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти. \~Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», встановлення опіки, піклування є формами влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування; встановленням опіки та піклування - є влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, в сім`ї громадян України, які перебувають, переважно, у сімейних, родинних відносинах з цими дітьми, позбавленими батьківського піклування, з метою забезпечення їх виховання, освіти, розвитку і захисту їх прав та інтересів; а місцем проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, є жиле приміщення опікунів або піклувальників. Згідно ст. 247 СК України, дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: на проживання в сім`ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника. Відповідно до ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Дослідивши матеріали справи судом було встановлено, що [PERSON] піклується про свого онука, бере участь в його вихованні та матеріальному забезпеченні, піклується про стан його здоров`я, здійснює супровід до медичних закладів. З урахуванням вищенаведених обставин, суд доходить висновку про те, що вимога встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] з призначенням піклувальником його бабусю [PERSON] , яка і так виконує ці обов`язки, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3 634 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved