Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

ТОВ "Коллект\~центр" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~в загальному розмірі 123350,58 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 22.07.2019 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] укладено Угода № 491008038. Відповідно до умов якої, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 32387,84 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 23.07.2024 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,9 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором,а відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. Також 09.11.2018 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] укладено Угода №501083856. Відповідно до умов якої, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 30000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 09.11.2021 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 21,99 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, а Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. 17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491008038. 18.05.2021 було укладено договір №18-05/2021 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491008038. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491008038. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №491008038. 17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №501083856. 18.05.2021 було укладено договір №18-05/2021 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №501083856. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №501083856. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №501083856. Розмір заборгованості за Договором №491008038 від 22.07.2019 р., що підлягає стягненню з відповідача відповідно до розрахунку заборгованості, становить 86083,36 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 30984,07 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -35629,97 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -18967,34 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 501,98 грн. Розмір заборгованості за Договором №501083856 від 09.11.2018 р., що підлягає стягненню з відповідача відповідно до розрахунку заборгованості, становить 37267,22 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 18950,35 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -17206,17 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 116,56 грн., інфляційні збитки - 827,49 грн., нараховані 3% річних - 166,65 грн. В судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~про день,\~час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримуєте в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, а також оголошенням на офіційному веб-порталі судової влади України (на сайті суду). Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом при розгляді справи встановлено, що 22.07.2019 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] укладено Угода № 491008038. Відповідно до умов якої, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 32387,84 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 23.07.2024 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,9 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором,а відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. Також 09.11.2018 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] укладено Угода №501083856. Відповідно до умов якої, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 30000.00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 09.11.2021 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 21,99 %. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, а Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. 17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491008038. 18.05.2021 було укладено договір №18-05/2021 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491008038. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491008038. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №491008038. 17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №501083856. 18.05.2021 було укладено договір №18-05/2021 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №501083856. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №501083856. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №501083856. Розмір заборгованості за Договором №491008038 від 22.07.2019 р., що підлягає стягненню з відповідача відповідно до розрахунку заборгованості, становить 86083,36 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 30984,07 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -35629,97 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -18967,34 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 501,98 грн. Розмір заборгованості за Договором №501083856 від 09.11.2018 р., що підлягає стягненню з відповідача відповідно до розрахунку заборгованості, становить 37267,22 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 18950,35 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -17206,17 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 116,56 грн., інфляційні збитки - 827,49 грн., нараховані 3% річних - 166,65 грн. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а понесених витрат на правничу допомогу в частині, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями\~ст. 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексу\~застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунків заборгованості за відповідачем утворилась наступна заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, яка становить 123350,58 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 49934,42 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 52836,14 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -18967,34 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 618,54 грн., інфляційні збитки - 827,49 грн., нараховані 3% річних - 166,65 грн. Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договорами, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2422,00 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: Договір про надання правової допомоги №02-09/2024-7 від 02.09.2024 року, тарифи,заява про надання юридичної допомоги №1 від 03.09.2024 року, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрата (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 25000,00 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи. Крім іншого розмір правової допомоги в сумі 25000,00 грн. є неспівмірними від стягненої суми в розмірі 123350,58 грн., що становлять у 4,93 рази меншої від суми боргу. Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020р. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу до розміру 4000 грн., вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial