Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 05.08.2024 з Широківського районного суду Дніпропетровської області до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа. Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 449696-КС-001 про надання кредиту від 17.02.2022 року у розмірі 65\~284,42 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 25\~000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 36\~534,42 грн; суми прострочених платежів за комісією 3750,00 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано обставинами: 17.02.2022 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 449696-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний останнім одноразовим ідентифікатором, що надісланий позивачем на номер телефону, зазначений позичальником в анкеті. У відповідності до договору товариство надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25\~000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,8647 % за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач належним чином не виконує зобов`язання за Договором. Станом на 10.04.2024 року у відповідача утворилася заборгованість в сумі 65284,42 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 25\~000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 36\~534,42 грн; сума прострочених платежів за комісією 3750,00 грн. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Позиція відповідача У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 25.04.2025 представник позивача звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області з даною позовною заявою про стягнення заборгованості. В позові міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без участі позивача. 20.05.2024 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області постановлено відкрити провадження у справі, розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 08.07.2024 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області постановлено перейти до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.07.2024 на підставі Розпорядження №1039 в.о. голови суду цивільна справа була передана до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 12.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільна справа була прийнята до свого провадження, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.12.2024 на виконання ухвали суду від 18.11.2024 до суду надійшла виписка по картковому рахунку відповідача від АТ «ОТП БАНК». Відповідач відзив не надав. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. У позові міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення позивач не заперечує, про що в матеріалах справи наявна письмова заява від 15.11.2024. Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про прийняття справи до провадження від 12.08.2024 направлялись судом за вказаним в позові місцем проживання відповідача, але були повернуті до суду з. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання за кредитним договором перед позивачем. 17.02.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 449696-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Договір укладено в електронному вигляді шляхом направлення товариством пропозиції (оферти) укласти договір та прийняття її (акцепт) відповідачем. Також для укладення договору позичальником заповнено анкету із зазначенням особистих даних, в тому числі дати і місця народження, РНОКПП, адреси реєстрації, даних паспорта, номер банківського рахунку, номер мобільного телефону та електронна адреса. За умовами договору: строк кредиту 24 тижні, стандартна процентна ставка за Кредитом в день 0,8647% фіксована, комісія за надання кредиту складає 3750,00 грн, термін дії договору до 04.08.2022 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 54 960,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3584,96%. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позивачем надано візуальну форму послідовних дій клієнта, яка містить детальну інформацію щодо процесу оформлення та розгляду заяви почасово. На підтвердження перерахування суми кредиту позивач надає копію квитанції №494164089 від 17.02.2022, яка містить реквізити вказаної платіжної операції. Листом від АТ «ОТП БАНК» від 29.11.2024, наданого на ухвалу суду, підтверджується, що у вказаному банку на ім`я [PERSON] була емітована платіжна картка № [NUMBER] . Із виписки АТ «ОТП БАНК» по вказаному картковому рахунку відповідача за період з 17.02.2022 по 04.08.2022, видно, що 17.02.2022 року на вказану картку зараховані кошти в сумі 25\~000 грн. Відповідач\~ взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, кредит та проценти за його користування, а також комісію за надання кредиту, у строки, передбачені графіком погашення кредиту, не сплатив. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що за період користування з 17.02.2022 по 04.08.2022, на отриману суму кредиту (25 000 грн) відповідачу нараховано відсотки в розмірі 36 534,42 грн, комісія в розмірі 3750,00 грн. Заборгованість за договором про надання кредиту №449696-КС-001 станом на 10.04.2024 року становить 65284,42 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 25\~000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 36\~534,42 грн; сума прострочених платежів за комісією 3750,00 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо форми правочину та його змісту. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~-\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Із копії наявних у матеріалах справи доказів видно, що [PERSON] , як позичальник за кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши позичальнику персональні дані, а саме ПІБ, дата народження, РНОКПП, паспортні дані, місце проживання, телефон, e-mail, необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора. Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Бізнес Позика» і відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Встановлено судом, що в Договорі про надання кредиту № 449696-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) від 17.02.2022, укладеному між сторонами визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредиту, процентна ставка та розмір комісії, орієнтовна загальна вартість кредиту, орієнтовна реальна річна процентна ставка, термін дії договору. Також встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Останній не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами та комісію за надання кредиту не сплатив, заборгованість погашена не була. Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він в електронному режимі підписував договір про споживчий кредит, отримував кредитні кошти та користувався ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надав. Таким чином, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. З урахуванням приписів частини першої\~статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved