Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 10.06.2022 року [PERSON] звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебував у шлюбі із відповідачем [PERSON] . У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Після розриву стосунків, мало місце непорозуміння щодо місця проживання сина та участі одного з батьків, який буде проживати окремо від дитини, у спілкуватися з дитиною та у її вихованні. Зазначає, що за ініціативи відповідача [PERSON] дійшли усної спільної домовленості, що дитина буде проживати із батьком. З 2020 року, дитина проживає із позивачем [PERSON] . Жодного разу він не чинив перешкод матері у спілкуванні з дитиною та здійсненні виховання. Проте, відповідач [PERSON] не хотіла і не хоче належним чином виконувати свої батьківські обов`язки стосовно сина. 22.08.2022 року відповідач [PERSON] подала на адресу Шевченківського районного суду м. Львова відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 07.11.2022 року позивач [PERSON] подав на адресу Шевченківського районного суду м. Львова відповідь на відзив, у якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Заяви (клопотання) учасників справи: 17.10.2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло повідомлення Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про неможливість надання висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, оскільки малолітній [PERSON] , [INFO] , не проживає на території Залізничного району м. Львова. 05.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання відповідача [PERSON] проведення розгляду справи за її відсутності. Зазначила, що із позовними вимогами погоджується. Просила визначити місце проживання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , із позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . 05.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання позивача [PERSON] , у якому він просив не стягувати із відповідача судовий збір. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.06.2022 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.05.2022 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.08.2022 року витребувано висновок щодо рекомендацій і доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.02.2024 року цивільну справу прийнято до провадження. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.01.2018 року №38, [PERSON] встановлено дні побачень із малолітнім [PERSON] , який проживає із матір`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Відповідно до копії акту ЛКП «Левандівка» №38 від 29.03.2022 року, зі слів сусідів, [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації разом зі своїм батьком [PERSON] , 1988 року народження, за адресою [ADDRESS] , з 2020 року по даний час. Згідно з копією довідки Закладу дошкільної освіти №171 від 15.04.2022 року №108, [PERSON] , [INFO] , відвідує ЗДО №171 м. Львова. Дитина проживає із батьком та періодично з матір`ю. Оплату за садочок проводить батько. Дитину приводить і забирає переважно батько, інколи мама чи бабуся. Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 27.04.2022 року, за адресою [ADDRESS] , є водо- газо- електропостачання. Опалення та підігрів води від двоконтурного котла. Квартира умебльована, є необхідна побутова техніка. Санітарно-гігієнічні норми задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: двоспальне ліжко, шафа для зберігання одягу, комп`ютерний стіл, телевізор, дитячі іграшки. Згідно з копією характеристики ЛКП «Левандівка» Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 09.06.2022 року №2/481, за час реєстрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] , скарг від мешканців будинку та мікрорайону до ЛКП «Левандівка» не поступало. Відповідно до копії акту ТОВ «УК «Збоїща» №72 від 18.07.2022 року, комісією під час обстеження кв. [ADDRESS] , було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживав за даною адресою разом зі своєю мамою [PERSON] з 2017 року по червень 2022 року. Згідно з копією витягу з медичної карти №23009 Центру педіатрії ВП «Лікарня Святого Миколая м. Львова» КНП «1 Територіальне медичне об`єднання м. Львова», в період госпіталізації з 11.05.2022 року по 16.05.2022 року, в лікарні з [PERSON] перебував батько. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає із батьком-позивачем, який самостійно виховує та утримує дитину, матір-відповідач позовні вимоги визнала та не заперечує щодо визнання місця проживання дитини із батьком. На переконання суду, визначення місця проживання малолітньої дитини із батьком-позивачем, відповідатиме її інтересам і сприятиме її гармонійному розвитку в спокійному та безпечному середовищі, а тому заявлені вимоги відповідають якнайкращим інтересам дитини. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] подав на адресу Шевченківського районного суду м. Львова клопотання, у якому просив не стягувати із відповідача [PERSON] судовий збір. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved