Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

29.11.2024 року представник позивача [PERSON] , який підтвердив свої повноваження електронним ордером серії ВН №1425072 від 28.11.2024 року (а.с.23) звернувся до суду з позовом до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області та просить визнати за позивачем, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 1,54 умовних кадастрових гектара в КСП «8 Березня» на території Городненської сільської ради Болградського району, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON] та прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на усе належне йому майно, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 1,54 умовних кадастрових гектара в колективній власності КСП «8 Березня». Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0163224 було втрачено, про що позивач надала оголошення в газеті півдня Одеської області «Дружба». Позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою для оформлення належним чином свого права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, втім їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю сертифіката на право на земельний пай, тому, для захисту прав позивача, представник звернувся до суду з цими позовними вимогами. Ухвалою судді від 10.12.2024 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовчий розгляд. Сторони та їх представники в підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача Деревенський І.Ю. надав 28.02.2025 року через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача - Городненської сільської ради Болградського району Одеської області сільський голова Богоєв М. надав 27.02.2025 року на електрону пошту суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] за життя був включений до списку громадян-членів КСП «8 Березня» с. Городнє та йому належить право на земельну частку (пай) в розмірі 1,54 умовних кадастрових гектари на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0163224, реєстраційний №2602, дата реєстрації не зазначена, що підтверджується листом Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Відділ №3 за вих.№188/343-24 від 12.11.2024 року (а.с.12) та листом Городненського сільського голови Богоєва М. за вих.№616 від 22.11.2024 року (а.с.14). Також з листа сільського голови встановлено, що на підставі цього сертифікату [PERSON] державний акт не видавався та земля в натурі не виділялася. Відповідно до матеріалів справи сертифікат був виданий, но на даний час його оригінал відсутній, про що позивачем було зроблено оголошення в газеті півдня Одеської області «Дружба» випуск №42 (5799) від 19 жовтня 2024 (а.с.19-20). Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 26 липня 2023 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису №452, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.11). Позивач по справі є дружиною спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22 травня 2003 року повітом Тараклія Служба АЦС Р.Молдова на підставі актового запису №44 від 22.05.2003 року, перекладеного з російської мови на українську перекладачем Бондаренком Д.Ю. (а.с.9-10); тобто відповідно до ст. 1261 ЦК вона позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується: - довідкою Городненської сільської ради за вих.№617 від 22.11.2024 року про склад сім`ї, відповідно до якої на момент смерті [PERSON] з ним за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована тільки дружина [PERSON] (а.с.15); - матеріалами спадкової справи № 306/2023, яка заведена приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. за заявою позивача (а.с.29-38), відповідно до якої позивач є єдиним спадкоємцем, що звернулася до нотаріальних органів після смерті [PERSON] з заявою за №885 від 19.12.2023 року про прийняття спадщини (а.с.29). Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 19.11.2024 року за №993/02.31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує це право (а.с.13). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7\~(Із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідних положень ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 11\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України 1990 року\~(561-12),\~Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"\~та відповідні норми\~ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно пункту «г» ч. 1\~ст. 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3\~ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1\~ст. 1225 ЦК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до\~ст. 1216 ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія\~\~п. 1\~розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. На підставі абз. 2 п. 1\~розділу X «Перехідні положення» ЗК України\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»\~(втратив чинність на підставі\~Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із\~Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від\~\~26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Враховуючи те, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай), а [PERSON] позивач по справі, фактично успадкувала вказане право на земельну ділянку (пай), наявні усі підстави для визнання права на земельну частку (пай) за позивачем, яка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved