Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

У лютому 2025 року адвокат Хомич А.В. через систему Електронний Суд звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Голобської селищної ради про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник позивач зазначає, що після смерті матері позивача відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшли всі права та обов`язки [PERSON] , що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі на спірний житловий будинок, який вона успадкувала після смерті своїх батьків ( [PERSON] та [PERSON] ), однак за життя не зареєструвала. Позивач, як єдиний спадкоємець, прийняв спадщину після смерті матері відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки був неповнолітнім на момент її смерті. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Оскільки нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами позивачу відмовив через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, позивач просить визнати за ним право власності на спадщину в судовому порядку. Відповідно до вимог частини четвертої статті 274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. В підготовче засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] клопотала про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, судові витрати просила залишити за позивачем. Від Голобської селищної ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Враховуючи визнання відповідачем позову суд, відповідно до положень частини третьої статті 200 ЦПК України, ухвалив рішення у підготовчому засіданні. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.12.1999) та онуком [PERSON] та [PERSON] по материній лінії (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.06.2005). Дід позивача - [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (довідка Голобської селищної ради № 34 від 17.06.2023), помер [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2022. Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 80098743 від 13.02.2025). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно,яке йому належало, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (довідка Голобської селищної ради №651 від 23.09.2024). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина (бабуся позивача) [PERSON] (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00040109255 від 15.06.2023) та його дочка (мати позивача) [PERSON] , шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Голобської селищної ради №34 від 17.06.2023. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає, ніхто з спадкоємців не звертався до нотаріуса, щоб оформити спадщину, спадкова справа не заводилася (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 80098730 від 13.02.2025). [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2022), яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (довідка Голобської селищної ради №34 від 17.06.2023). Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 80098755 від 13.02.2025). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, яке їй належало, в тому числі і на те, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , але право власності не зареєструвала. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка (мати позивача) [PERSON] , шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Голобської селищної ради №34 від 17.06.2023. Остання з приводу оформлення спадщини після смерті матері до нотаріуса не зверталася, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 80098760 від 13.02.2025). Мати позивача [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] (довідка Голобської селищної ради №34 від 17.06.2023) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.04.2017. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, яке їй належало, в тому числі на те, яке вона успадкувала після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , але за життя право власності не зареєструвала. Спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України прийняв її син (позивач) [PERSON] , оскільки був неповнолітнім на момент її смерті і не відмовився від спадщини у встановленому порядку. В Ковельській державній нотаріальній конторі Волинської області після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №335/2017. За її матеріалами єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син (позивач). Суд встановив, що інших спадкоємців, які мають право на спадкування або прийняли спадщину після смерті [PERSON] , окрім позивача, немає. Так, [PERSON] на момент смерті у шлюбі не перебувала (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.08.1999 та свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 11.08.1999), а її батьки - [PERSON] та [PERSON] - померли раніше дочки. До складу спадщини померлої [PERSON] увійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . За матеріалами спадкової справи №355/2017 суд встановив, що після спливу шести місяців після смерті матері [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.01.2024 (справа №159/6675/23) визнано за позивачем [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім. Мартинюка, яка належала діду [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно (повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №78/01-16 від 27.01.2025). Згідно з витягом з погосподарської книги №3 за 1996 рік Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належить [PERSON] . Будинок збудований в 1959 році. Технічною документацією на домогосподарство підтверджено, що до його складу входить житловий будинок, прибудова, ганок, літня кухня, два сараї, погріб, хлів, вбиральня, хвіртка, огорожа, колодязь, 1959 року побудови. За даними КП «Волиньпроект» та відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №417522199 від 12.03.2025 право власності на спірних житловий будинок не зареєстроване. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, приватизована. Рішенням Поповичівської сільської ради від 18.10.1996 [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,43 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с. Жмудче Ковельського району, та 0,18 га для ведення особистого селянського господарства в с. Жмудче Ковельського району. Оцінивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до цієї дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. З урахуванням часу смерті діда і баби позивача правовідносини щодо спадкування регулюються в цій частині вимог нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, тому позивач є спадкоємцем першої черги. Стаття 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадкові майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд встановив, що після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] мало місце спадкування за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли дружина померлого [PERSON] та його дочка (мати позивача) [PERSON] в порядку визначеному статтею 549 ЦК УРСР, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] спадщину в порядку визначеному статтею 549 ЦК УРСР прийняла її дочка [PERSON] . До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок їх смерті. З урахуванням часу смерті матері позивача [PERSON] ( [INFO] ) правовідносини щодо спадкування регулюються в цій частині вимог нормами Цивільного кодексу України 2003 року. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України). За приписами частини четвертої статті 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Суд встановив, що після смерті [PERSON] має місце спадкування за законом. Позивач [PERSON] , [INFO] , який на момент смерті матері був неповнолітній, вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. Таким чином, право на спадщину належить лише позивачу. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд переконався, що спадкодавець правомірно набув право власності на спірний житловий будинок. За приписами постанови Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 № 5-24/26 Про Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах запис у погосподарських книгах визнавався в якості актів органів влади, що підтверджував право приватної власності. Відповідно до статті 31Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку,коли таке речове право зареєстроване в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування. В силу статті 548 ЦК УРСР, яка є аналогічною ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат»та пункту 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивача може бути реалізоване лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем відповідно до його клопотання.

Outcome: approved