Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Осипенко А.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12634 від 15.03.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС" заборгованості в розмірі 21308,50 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову 1211,20 грн. та за подачу заяви про забезпечення позову 605,60 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 12634, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС» заборгованість в розмірі 21 308,50 грн. 09.03.2022 між Позивачкою - [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після укладення вказаного шлюбу прізвище Позивачки змінилось з [PERSON] на [PERSON] . Про факт існування оскаржуваного виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження щодо себе, [PERSON] дізнався від свого представника - адвоката Осипенко А.В., який ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №65417993 та отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження Позивач вважає, що виконавчий напис №12634 від 15.03.2021 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. [PERSON] (Позивач) вважає, що даний виконавчий напис вчинено з порушеннями норм ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно; сума грошових вимог не є безспірною; про існування заборгованості та вимоги про погашення заборгованості від ТОВ «ФК Фінрезерв Плюс» Позивач не отримував; кредитний договір з Відповідачем Позивач не укладав; кредитний договір не нотаріально посвідчений; Відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вказаним виконавчим написом № 12634 від 15.03.2021 запропоновано стягнути з Позивачки за період з 03.08.2019 по 27.01.2021 суму загальної заборгованості у розмірі 21308,50 грн. (з них: 11196,25 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7712,25 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2250 грн.; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто 150 грн., які підлягають стягнення з боржника). Вказані обставини свідчать, що виконавчий напис №12634 від 15.03.2021 вчинений нотаріусом з численними порушення та підлягає скасуванню. 13.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. відкрито виконавче провадження № 65417993 щодо примусового виконання виконавчого напису №12634 від 15.03.2021, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення заборгованості у розмірі 21308,50 грн. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2025 року було задоволено заяву [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник \~адвокат Осипенко\~Артем Валерійович про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису № 12634 від 15.03.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС" заборгованості в розмірі 21308,50 грн., у виконавчому провадженні № 65417993, яке відкрито та перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С..(т.2 а.с.17) Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.11). 10 березня 2025 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Осипенко А.В. в судове засідання не з`явились, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Представник ТОВ "ФК\~ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС" в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином., про причини неявки суд не повідомив. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С.\~в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади міста від 04.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (т.2 а.с.9) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 09 березня 2022 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (т.2 а.с.10) 15 березня 2021 року вчинений виконавчий напис приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №12634 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФК ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС» заборгованості за період з 03.08.2019 року по 27.01.2021 року, у розмірі 21308,50 грн. (т.2 а.с.13) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. \~про відкриття виконавчого провадження ВП №65417993 від 13.05.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №12634 виданого 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ «ФК ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС» заборгованості за період з 03.08.2019 року по 27.01.2021 року, у розмірі 21308,50 грн. (т.2 а.с.11-12). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 року (зі змінами та доповненнями) при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Хара Н.С. не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізналась після вчинення нотаріусом виконавчого напису, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, суд доходить до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. за подання позовної заяви, та 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову, оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved