Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить встановити факт належності свідоцтва про право власності № б/н від 14.02.1994 року, виданого військової частиною [NUMBER] на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування вимог заявник зазначає, що їй, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 14.02.1994 року, виданого військової частиною [NUMBER] на праві спільної сумісної власності належить частка квартири [ADDRESS] . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику реалізувати її право співвласника квартири. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру прізвище, ім?я та по батькові заявника зазначено « [PERSON] » та не збігається із записом імені заявника в свідоцтві про народження, в якому вказано її ім?я як « [PERSON] » (мовою оригіналу на російській мові) та в паспорті громадянина України, що був виданий Дзержинським РВ ВМС УМВС України в Харківській області від 15.10.2010 року, де ім?я заявника зазначене, як « [PERSON] ». Вважає, що причина неправильного написання її імені у одну літеру виникла у зв?язку із орфографічною помилкою особи, яка заповнювала свідоцтво про право власності на квартиру. Внаслідок такої помилки, у заявника на даний час виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом на квартиру. У зв?язку із чим виникає необхідність встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло. 23 липня 2010 року між заявником та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.07.2010. Після реєстрації шлюбу прізвище заявника стало « [PERSON] ». Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без її участі, вимоги заяви підтримує в повному обязі. Заінтересовані особи Харківська міська рада та Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомили, заяв про відкладення судового засідання заінтересовані особи не надали. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексомвипадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Верховний Суд України у листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд може встановлювати факти належності особі документів, що посвідчують особу, наприклад: довідок про поранення чи перебування у госпіталі через поранення, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи безвісну відсутність у зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, довідки про реабілітацію тощо». Судом встановлено, що 14.02.1994 року військовою частиною [NUMBER] , на підставі розпорядження від 15.12.1993 року № 43, видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 47,0 кв.м. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке складено російською мовою: « [PERSON] родилась [INFO] , отец [PERSON] , мать [PERSON] ». Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції 23.07.2010 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що в Книщі реєстрації шлюбів 23.07.2010 року зроблено відповідний актовий запс № 1061. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 15.10.2010 року, [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом шостим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Пунктом 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом досліджено докази, надані заявником в обгрунтування своїх вимог. Так, в копії свідоцтва про шлюб серії серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції 23.07.2010 року, вбачається, що дошлюбне прізвище заявника було « [PERSON] », ім`я зазначено як « [PERSON] ». У свідоцтві про народження серії серії [NUMBER] , яке складено російською мовою, ім`я заявника зазначено « [PERSON] ». Також, з копії паспорту громадянина України також вбачається, що він був виданий на ім`я « [PERSON] ». Отже, заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованими особами не спростовано доводи, викладені у заяві. На підставі викладеного, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені [PERSON] , оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності документу є обґрунтованою, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved