Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 11.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір №4048086 про надання споживчого кредиту у загальному розмірі 8000,00 грн, строком на 360 днів: з 11.10.2023 по 05.10.2024, зі сплатою процентів кожні 30 днів. Крім того 21.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Додатковий договір до Договору №4048086 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.10.2023 в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язання перед [PERSON] , виконало та надало йому кредити в загальній сумі 13000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 24.05.2024 загальна сума заборгованості відповідача за договором 4048086 від 11.10.2023 склала: тіло кредиту 13000,00 грн, заборгованість за процентами 58000,00 грн, загальною сумою 71000,00 грн. 24.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором №4048086 від 11.10.2023 загальна сума заборгованості склала 71000,00 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту 13000,00 грн, заборгованість за процентами 58000,00 грн. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору №4048086 строк кредиту 360 днів: з 11.10.2023 по 05.10.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024, строк дії Договору №4048086 не закінчився. А тому в межах строку дії договору позивачем здійснено нарахування процентів за стандартною ставкою в сумі 15600,00 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 86600,00 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Ухвалою суду від 04.12.2024 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті і витребувано в АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 11.10.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 8000,00 грн від ТОВ «Лінеура Україна», інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 20.10.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 5000,00 грн від ТОВ «Лінеура Україна». Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Судову кореспонденцію надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з цим, в матеріалах справи містяться розписки про явку в судові засідання, призначені на 13.02.2025 та 11.03.2025. Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 11.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №4048086. Згідно із п.п. 1.2, 1.3 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 8000,00 грн; строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за догвором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору. Відповідно до п. 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на таких умовах. Якщо Клієнт до 09.11.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Згідно із п. 1.5, 1.6 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 32646,25% річних. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 19,647,92% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 65600,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 64160,00 грн. Вказаний договір, додаток №1 до нього та паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом, одноразовим ідентифікатором Т698 [PERSON] . Додаток №1 та паспорт споживчого кредиту містять вказівку на суму кредиту, строк його видачі, реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту, штрафи, тощо. Відповідно до п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Крім того, 20.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір до договору №4048086 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11.10.2023. Згідно з п.п. 1.2, сума кредиту, яка надається згідно цим Додатковим договором складає 5000,00 грн. Загальний розмір кредиту складає: 13000,00 грн. Преіодичність платежів кожні 30 днів. Як вбачається з інформації, наданої АТ «КБ «ПриватБанк» на карту [PERSON] , № [NUMBER] , 11.10.2023 здійснено переказ коштів на суму 8000,00 грн та 20.10.2023 здійснено переказ коштів на суму 5000,00 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно приписів статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 24.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідача, що підтверджується витягом Реєстру Боржників за Договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024. [PERSON] повідомлено 27 травня 2024 року за допомогою текстового повідомлення (SMS-повідомлення) на зазначений в анкеті боржника телефонний номер, про відступлення первинним кредитором право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредитування вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 24.05.2024 становить 71320,00 грн, що складається з: тіла кредиту 13000,00 грн, сума процентів нарахована первісним кредитором за користування кредитом 58000,00 грн. Крім того, позивачем нараховано проценти за договором №4048086 за 60 календарних днів (24.05.2024 по 22.07.2024) в розмірі 15600,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. Відповідно до умов п. 1.3 Договору № 4048086 строк кредиту 360 днів: з 11.10.2023 по 20.10.2024. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 4048086 від 11.10.2023 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у період з 24.05.2024 по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 15600,00 грн. Отже, судом встановлено, що проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3. Договору № 4048086 від 11.10.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 73600,00 грн, а саме: нараховані проценти первісним кредитором у сумі 58000,00 грн, та проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у сумі 15600,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що зобов`язання, які взяв на себе відповідач при укладені вищевказаного кредитного договору не виконано, будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору (судовий збір визначений з урахуванням понижуючого коефіцієнта). Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved