Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Н.С., звернулася в суд з позовом Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті баби [PERSON] , матері [PERSON] , та визнання права власності на частку майна колгоспного двору - будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи колгоспний двір, що підтверджується записами у погосподарській книзі. Станом на 15 квітня 1991 рік у вказаному будинку були зареєстровані: голова двору [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , внучка [PERSON] , чоловік внучки [PERSON] , правнучка [PERSON] та [PERSON] , тому вказаний вище житловий будинок належав у рівних частках, а саме по 1/7 частці кожному. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, до якого входить належна йому 1/7 частка вказаного вище будинку, яку прийняла голова двору [PERSON] , вступивши в управління спадковим майном, тому розмір її частки змінився до 2/7. [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, до якого входить 2/7 частки вказаного вище будинку, яку прийняла позивачка, як спадкоємець за заповітом. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на належну їй майно, до якого входить 1/7 частка вказаного вище будинку, яку прийняли по 1/14 частці позивачка [PERSON] та сестра позивачки [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса, позивачка [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Крім цього, позивачка також не має можливості у позасудовому порядку зареєструвати право власності на належну їй 1/7 частку в домоволодінні, як члену колишнього колгоспного двору, оскільки відсутні документи, що посвідчують речове право на земельну ділянку. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить суд: - визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на 2/7 частини будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності 1/14 частину житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за нею право власності на 1/7 частину житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Витребувано за клопотанням представника позивача у приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. у строк до 23 грудня 2024 року інформацію: - чи заводилась спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] . Якщо така справа заводилась, то надати суду її завірену копію; - чи заводилась спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] . Якщо така справа заводилась, то надати суду її завірену копію; - чи заводилась спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] . Якщо така справа заводилась, то надати суду її завірену копію. 10 січня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б., на виконання ухвали суду від 28 листопада 2024 року, надано інформацію про те, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] , спадкові справи не заводились. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , Бучацькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №04/2016 від 12 січня 2016 року. Відповідно до ухвали суду від 27 січня 2025 року за клопотанням представника позивача, адвоката Оринник Н.С. витребувано у Бучацькій державній нотаріальній конторі у строк до 17 лютого 2025 року належним чином засвідчену копію спадкової справи № 04/2016 від 12 січня 2016 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . 31 січня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області Бучацькою державною нотаріальною конторою, на виконання ухвали суду від 27 січня 2025 року, надано копію спадкової справи № 04/2016, заведеної Бучацькою державною нотаріальною конторою 12 січня 2016 року до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року за клопотаннями позивача, адвоката Оринник Н.С. замінено у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Оринник Н.С., до Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майно неналежного відповідача Бучацьку міську раду Чортківського району Тернопільської області на належного відповідача [PERSON] , та прийнято заяву про зменшення позовних вимог. Представник позивачки, адвокат Оринник Н.С. в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду відзив, згідно якого зазначає, що спору щодо вказаного майна між сторонами немає. Позов визнає в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутності. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 01 листопада 1967 року Бюро запису актів громадянського стану виконкому Бучацької районної Ради депутатів трудящих Тернопільської області, [PERSON] народився [INFO] , в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 1960 року Бюро запису актів громадянського стану виконкому Бучацької районної Ради депутатів трудящих Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] , в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати - « [PERSON] ». Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15 квітня 1978 року Березівською сільською радою депутатів трудящих Рокитнівського району Рівненської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб 15 квітня 1978 року із [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 1960 року Бюро запису актів громадянського стану виконкому Бучацької районної Ради депутатів трудящих Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] , в графі батько записаний « [PERSON] », в графі мати - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27 квітня 1985 року Старопетликівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». За даними погосподарської книги Новопетликівської сільської ради за 1991-1993 роки, членами домогосподарства, який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онуки [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] . За даними довідки № 03-16/493 від 18 лютого 2025 року, виданої Бучацькою міською радою Тернопільської області, згідно будинкової книги для прописки громадян села Нові Петликівці (книга 4, стор 178-181) станом на 15 квітня 1991 року у домогосподарстві [PERSON] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 липня 1992 року Новопетликівською сільською Радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області. Згідно довідки № 154 від 22 жовтня 2024 року, виданої Новопетликівським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном [PERSON] а, оскільки на той час була головою домогосподарства. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79677791, сформованої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б. 10 січня 2025 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 березня 1994 року Новопетликівською сільською Радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] . За життя, 14 липня 1992 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем сільвиконкому Новопетликівської сільської ради Бучацького району, за реєстровим № 2, згідно якого все своє майно, яке до дня смерті буде їй належати, в чім би воно не виражалось і де би не находилось, в тому числі жилий будинок з господарськими і побутовими умовами, які знаходяться в с. Нові Петликівці Бучацького району Тернопільської області, заповіла онуці [PERSON] . Як слідує з довідки № 155, виданої 22 жовтня 2024 року Новопетликівським старостинським округом Бучацької міської ради Тернопільської області, [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном [PERSON] , померлої [INFO] у с. Нові Петликівці, де вона фактично проживала і підтримувала в належному стані житловий будинок. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79677746, сформованої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б. 10 січня 2025 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 січня 2015 року Новопетликівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області України. За даними довідки № 03-14/434 від 06 серпня 2024 року Бучацької міської ради Тернопільської області, на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ), згідно погосподарської книги (книга 64, арк. 227-232) з нею проживали: донька [PERSON] , зять [PERSON] , внучка [PERSON] , правнуки [PERSON] та [PERSON] , внучка [PERSON] , правнуки [PERSON] та [PERSON] . Як слідує з інформації відділу державної реєстрації Бучацької міської ради Тернопільської області від 21 листопада 2024 року, подані заявником документи не дають змоги встановити набуття речових прав на нерухоме майно, оскільки з питань державної реєстрації речового права, права спільної часткової власності, 1/6 частки, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , звертається гр. [PERSON] , а пред`явлений документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку видано на ім`я гр. [PERSON] , також в Реєстрі прав власності на нерухоме майно наявна реєстрація права власності на нерухоме майно за вказано адресою, що є підставою для відмови в державній реєстрації прав відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як слідує з технічного паспорту на будинок садибного типу від 18 листопада 2021 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Є-КОНСТАКШН», житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , споруджений у 1990 році, складається з: житлового будинку літ. «А», площа під основною будівлею 120,0 кв.м., літньої кухні літ. «Б», хліва літ. «В», комори літ. «Г», гаража літ. «Д», стодоли літ. «Б1». З матеріалів спадкової справи № 04/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої Бучацькою державною нотаріальною конторою Тернопільської області на виконання ухвали суду від 27 січня 2025 року, вбачається, що така заведена Бучацькою державною нотаріальною конторою, 12 січня 2015 року на підставі заяви № 06 [PERSON] від 12 січня 2015 року про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . 12 січня 2016 року завідувачем Бучацької ДНК Максимович Л.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку, кадастровий номер 6121284000:01:002:0138 площею 2,7304 га, що розташована на території Новопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, належну спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на паво власності на земельну ділянку серії ЯА № 494320, виданого Бучацькою райдержадміністраціє 25 травня 2005 року. У відповідності із архівного витягу архівного відділу №2 Чортківської РДА Тернопільської області із протоколу чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Новопетликівської сільської Ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 27 грудня 1993 року (рішення від 27.12.1993) [PERSON] передано в особисту власність земельні ділянки у розмірі 0,65 га, з них: під присадибну ділянку - 0,59; під будівлями - 0,06. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинської Л.Б. № 131/01-16 від 28 жовтня 2024 року, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON] , нотаріус не має можливості видати [PERSON] і свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, тому для вирішення даного питання необхідно звернутися до суду. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , була фактично прийнята спадкоємцем, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями ст. ст. 120-127 ЦК Української РСР, спадкування майна колгоспного двору регулювалося ст. 563 ЦК УРСР. Так, згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною другою статті 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Подібні правовідносини проаналізовані Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі №6-350цс15. Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. За наявними у справі матеріалами встановлено, що будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] належало до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була [PERSON] , яка станом на 15 квітня 1991 року проживала разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (у відповідності довідки № 03-16/493 від 18 лютого 2025 року, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області). Виходячи з рівності часток усіх членів двору, вказаний вище будинок належав кожному із них ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) у рівних частках, а саме по 1/7 частці кожному. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79677791 від 10 січня 2025 року, наданої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б., інформація стосовно [PERSON] , померлого [INFO] , в реєстрі відсутня. Встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом майна покійного [PERSON] , яка прийняла у встановленому законом порядку спадщину, є матір [PERSON] (у відповідності довідки № 154 від 22 жовтня 2024 року, виданої Новопетликівським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79677791 від 10 січня 2025 року, наданої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Одіжинською Л.Б., інформація стосовно [PERSON] , померлого [INFO] , в реєстрі відсутня. [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 2/7 частки будинку адресою: [ADDRESS] , належних їй, з яких: 1/7 частка - як члену колгоспного двору та 1/7 частка - як успадковане майно після смерті сина [PERSON] . Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , як спадкоємець, в користь якого було посвідченого заповіт Новопетликівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області за № 2 від 14 липня 1992 року, оскільки проживала із спадкодавцем на момент смерті (у відповідності до довідки № 155 від 22 жовтня 2024 року, виданої Новопетликівським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області). [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на 1/7 частку вказаного будинку, яку вона набула у майні колгоспного двору. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, оскільки позивачка [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також відповідачка [PERSON] у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] та успадкували по 1/14 кожна вказаного вище будинку садибного типу, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину на відповідні частки спірного будинку позивачка [PERSON] не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Одіжинської Л.Б. № 131/01-26 від 28 жовтня 2024 року. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивачки [PERSON] , як спадкоємця майна померлих членів колишнього колгоспного двору, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на 2/7 часток будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , та 1/14 частку будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, оскільки вищезазначений будинок належав колгоспному двору, членом якого була, зокрема, і позивачка [PERSON] , останній у відповідності до вимог ст. 120 ЦК УРСР належить 1/7 частка вказаного житлового будинку, яку вона не втратила, однак позбавлена можливості реалізувати свої права на реєстрацію права власності у зв`язку з відсутністю документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок, документів на підтвердження права власності на земельну ділянку під ним, та документу, що підтверджує присвоєння йому адреси. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що порушене право [PERSON] на користування, володіння та розпорядження своїм нерухомим майном підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на 1/7 частину будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , як за членом колишнього колгоспного двору. На підставі наведеного,

Outcome: approved