Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 26 квітня 2014 року він уклав шлюб з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідачка тривалий час зловживає спиртними напоями та веде бродячий спосіб життя, через що між ними відсутнє взаєморозуміння. В жовтні 2024 року повністю припинили сімейні відносини та спільно не проживають, шлюб існує формально і його збереження є неможливим. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений з відповідачкою, розірвати, не надавати строку для примирення. Відзив на позов відповідачкою [PERSON] не подавався. В судове засідання позивач не з`явився, його представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання відповідачка не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про отримання\~ повістки. Причини її неявки суду невідомі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 26 квітня 2014 року у виконкомі\~ Горінчівської сільської ради Хустського району Закарпатській області за актовим записом №07. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,\~ стосовно яких позивач та відповідач рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2023 року позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.». Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не бажають примирюватись. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка заперечень проти його розірвання не надала, а тому суд приходить висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Питання стягнення з відповідачки судових витрат у вигляді сплаченого судового збору слід вирішити на користь позивача у передбаченому законом порядку.

Outcome: approved