Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

\~\~ ТОВ «Санфорд\~Капітал» через\~ представника [PERSON] звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №22030000514499 від 03 червня 2021 року в розмірі 27883,03 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 червня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та\~\~ [PERSON] укладено в паперовій формі кредитний договір\~№22030000514499 з власноручним підписом клієнта, відповідно до умов якого, банк надав Клієнту грошові кошти в сумі 14999,99 грн на 24 місяці зі сплатою процентів на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах, встановлених договором. Одночасно з укладенням кредитного договору Клієнт уклав з ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» договір добровільного страхування, розмір страхового платежу становить 2903,22 грн. Клієнт частково виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій в розмірі 3991,99 грн. 11.04.2024 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» уклали договір факторингу №11/04/24, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №22030000514499 від 03 червня 2021 року, що укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Санфорд Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Санфорд Капітал» за кредитним договором №22030000514499 від 03 червня 2021 року в сумі 27883,03 грн, з яких 14158,03 грн залишок простроченого кредиту, 13725 грн залишок прострочених комісій, яку позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 03 лютого 2025 року позовну заяву ТОВ «Санфорд Капітал» прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказав, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу за його місцем реєстрації. Однак, як вбачається з інформації поштових повідомлень повістка суду відповідачеві вручена не була у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою. Згідно відповіді з Єдиного державного деммографічного реєстру №1085563 від 03.02.2025 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Саме на цю адресу судом направлялись судові повістки про виклик відповідача у судові засідання. Відповідно до ч. 11\~ст. 128 ЦПК України\~відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст.\~223\~ч. 4,\~280-284 ЦПК України\~суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Банк Кредит Дніпро» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету, що підтверджується копією такої (а.с. 46). 03 червня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та\~\~ [PERSON] укладено кредитний договір №22030000514499, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 14999,99\~ грн, строком на 24 місяці з кінцевою датою повернення 03 червня 2023 року. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом в розмірі: 0,001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 03.06.2021 по 20.01.2022 - 7% від суми кредиту, з 03.01.2022 по 02.07.2022 - 5,5% від суми кредиту, з 03.07.2022 по 02.01.2023 - 4% від суми кредиту, з 03.01.2023 по 03.06.2023 - 2,25% від суми кредиту. У разі неповернення суми кредиту в терміни, встановлені договором, клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56,0% річних (а.с. 91). Одночасно з підписанням кредитного договору [PERSON] підписано Договір добровільного страхування (а.с. 48). АТ «Банк Кредит Дніпро» повністю виконало умови Договору, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту платіжну картку із встановленим кредитним лімітом в сумі 14999,99 грн з яких сплатив на рахунок ПрАТ «УАСК АСКА-ЖИТТЯ» страховий платіж від імені клієнта в сумі 2903,22 грн. З наданої суду виписки по рахунку [PERSON] встановлено, що відповідач активно користувався коштами Банку, та частково погашав заборгованість, що свідчить про визнання [PERSON] правовідносин між ним та Банком (а.с. 35-37). Разом з тим, відповідач належним чином не виконував кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Банк Кредит Дніпро» станом на 10.04.2024 року складає 27887,46 гривень, з яких: 14158,03 гривень залишок простроченого кредиту; 4,43 гривень залишок прострочених відсотків; [NUMBER] гривень залишок прострочених комісій (а.с. 35). У подальшому, 11 квітня 2024 року між акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 11/04/24 від 11 квітня 2024 року, згідно з умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги за Кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (а.с. 23-26). Відповідно до витягу з Реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу № 11/04/24 від 11 квітня 2024 року, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 22030000514499 від 03.06.2021 року, боржником за яким є [PERSON] , у загальному розмірі 27887 гривень, з яких: 14158,03 гривень прострочена заборгованість по тілу кредиту; 4,43 гривень прострочена заборгованість за відсотками; 13725 гривень прострочена заборгованість по комісії (а.с. 33). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Отже, до ТОВ «Санфорд Капітал», відповідно до договору факторингу №11/04/24 від 11.04.2024 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22030000514499 від 03.06.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконував у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість за кредитним договором № 22030000514499 від 03.06.2021 року, що складає 27887,46 гривень, з яких: 14158,03 гривень прострочена заборгованість по тілу кредиту; 4,43 гривень прострочена заборгованість за відсотками; 13725 гривень прострочена заборгованість по комісії. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором в ході розгляду справи відповідачем не оспорювався. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання і згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Санфорд Капітал», яке є правонаступником кредитора. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 22030000514499 від 03.06.2021 року, в межах заявлених позовних вимог, що складає 27883,03 гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано Договір про надання правової допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та АО «Альянс ДЛС», акт-приймання передачі наданої правничої допомоги, вартість послуг зі змісту якого слідує, що вартість наданої ТОВ «Санфорд Капітал» правничої допомоги в межах розгляду даної справи становить 7200 грн (а.с.14-21). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved