Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що між сторонами 16.11.1999 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №2631. Спільних дітей сторони не мають. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного\~господарства припинено, а тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, надіслано відповідачу листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який отримано 13.02.2024, що підтверджується відомостями із трекінгу відправлень ПАТ «Укрпошта» (0690288486294). Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~63 Закону України «Про\~міжнародне приватне\~право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст.\~60 цього Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Відповідно до ст. 1 Договору між Україною та Республікою Куба про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого Законом України №1368-IV (1368-15) від 10.12.2003, громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони стосовно своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони. Якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони і один з них проживає на території однієї, а другий - на території другої Договірної Сторони, тоді компетентними є установи обох Договірних Сторін. При цьому вони застосовують законодавство своєї держави (ч. 2 ст. 26 цього Договору). Подружжя є громадянами різних держав, водночас на час розірвання шлюбу сторони мають зареєстроване місце проживання на території України, а тому враховуючи вищевказані положення розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 16.11.1999 між громадянкою України [PERSON] та громадянином Республіки Куба [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №263. Після одруження дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). 20.07.2016 позивач змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 20.07.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, зважаючи, що позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved