Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння в подружньому житті. Вказав, що вони з відповідачем не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважав неможливим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 грудня 2024 року зупинено провадження по зазначеній справі, для надання сторонам строку для примирення строком до 03 березня 2025 року. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року відновлено провадження у даній справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, пояснивши, що позивач котегорично заперечує проти примирення, та має намір укласти шлюб з іншою жинкою. Також, вказала, що два місяці примирення результату не дали, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки та мають окремі бюджети. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову. Так відповідач поясснила, що продовжує кохати свого чоловіка та він їй не казав, що має іншу жінку. Також вказала, що в вересні сторони дійсно подавалиспільну заяву про розірвання шлюбу до органів РАЦС, однак [PERSON] в призначений час не прийшла на розірвання шлюбу, так як переконана, що сім`ю можливо зберегти. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19 січня 2019 року, який було зареєстровано Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №24. Від шлюбу спільних дітей не мають. Із матеріалів справи вбачається, що між подружжям виникали непорозуміння та спільне життя в них не склалось через різні погляди на життя. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні. За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до стст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та враховуючи те, що спільних дітей у сторін не має, позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення та наполягає на розірванні шлюбу, оскільки має іншу жінку з якою має намір укласти шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбупідлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved