Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] пеню, яка виникла в результаті несвоечасної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , за період з вересня 2018 року по жовтень 2024 року, в сумі 38301,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [INFO] померла донька позивачки, [PERSON] , [INFO] . На момент смерті [PERSON] мала двох неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після смерті доньки, опіку над старшою онукою [PERSON] взяла на себе позивач, оскільки батько дитини [PERSON] , її вихованням не займався, а над молодшою онукою [PERSON] опіку установив її дідусь - [PERSON] (батько батька дитини), оскільки батько [PERSON] - [PERSON] на той час перебував під вартою, у зв`язку із вчиненням злочину і у подальшому був неоднарозово засуджений, в тому числі до позбавлення волі, та навіть в той час, коли [PERSON] перебував на свободі, життям дитини не цікавився і не займався її матеріальним утриманням. Оскільки, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання своєї доньки [PERSON] у добровільному порядку не надавав, з нього Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року були стягнуті аліменти на користь опікуна дитини [PERSON] , у розмірі 1700 гри., щомісячно, до повноліття дитини. Виконавчий лист був пред`явлений до виконання і Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрите виконавче провадження [NUMBER]. Рішення суду боржник не виконував і взагалі жодним чином не цікавився дитиною. 27 лютого 2023 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] був засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Наразі [PERSON] відбуває покарання у Державному підприємстві Сннельніківська виправна колонія (№94)». 26 червня 2024 року рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської Ради Дніпропетровської області №542 гр. [PERSON] , за його бажанням і неможливістю у подальшому виконувати функції опікуна, було звільнено від здійснення повноважень опікуна над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , і в цей же день, тобто, 26 червня 2024 року рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської Ради Дніпропетровської області №547 було встановлено опіку над матолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , та призначено опікуном [PERSON] . Ухвалою Заводського районного суду м. Днінродзержинська Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року сторону виконавчого провадження по цивільній справі №208/6122/18, а саме стягувача [PERSON] бело замінено на стягувача [PERSON] . 28 жовтня 2024 року позивач отримала від Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) довідку про неотримання аліментів і розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, стягнутих зі [PERSON] , із якої вбачається, що в період з вересня 2018 року по теперішній час боржником не сплачувались аліменти і існує заборгованість в розмірі 66 300 грн. Позивач працює завідуючою економічним відділенням ВСП «Тєхніко-економічний фаховий коледж Дніпровського державного технічного університету», її чоловік, [PERSON] , також працює у ВСП «Тєхніко-економічний фаховий коледж Дніпровського державного технічного університету» сторожем, отримують стабільну заробітну плату, чоловік також має пенсію. Бюджету родини достатньо для забезпечення дитини всім необхідним для життя і розвитку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити (а.с.73). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, правом подачі відзив на позовну заяву не скористався. 24.02.2025 року надав письмову заяву, передану через начальника ВКВСР ДУ «Сннельніківська виправна колонія (№94)», в якій зазначив, що копію позовної заяви з додатками отримав та ознайомився. Просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. (а.с.68-70). Представник третьої особи Служби у справах дітей Кам`янської міської ради Пелипас Г. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням висновку від 13.02.2025 року (а.с. 72). Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 59). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Магадан російської федерації, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с. 13-14а). Позивач [PERSON] була матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] (підтверджено копією свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, а.с. 15-17). Відповідач, [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце перебування (місце відбування покарання: [ADDRESS] , ДУ «Синельніковська виправна колонія №94, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Від спільного сімейного життя [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 червня 2018 року, виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом жержавної реєстрації актів цивільног остану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №525 (а.с. 18). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10 липня 2018 року, виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом жержавної реєстрації актів цивільног остану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №761 (а.с. 19). Над [PERSON] , [INFO] опіку установив її дідусь - [PERSON] (батько батька дитини). Згідно копії рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.10.2018 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на користь опікуна дитини [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти, у розмірі 1700 гри., щомісячно, до повноліття дитини. (справа №208/6122/18) (а.с.20-21). 26 червня 2024 року рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської Ради Дніпропетровської області №542 гр. [PERSON] , за його бажанням і неможливістю у подальшому виконувати функції опікуна, було звільнено від здійснення повноважень опікуна над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , і в цей же день, тобто, 26 червня 2024 року рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської Ради Дніпропетровської області №547 було встановлено опіку над матолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , та призначено опікуном [PERSON] (підтверджено копією рішення, а.с.31-32). Ухвалою Заводського районного суду м. Днінродзержинська Дніпропетровської області від 03 вересня 2024 року за заявою позивача, сторону виконавчого провадження по цивільній справі №208/6122/18, а саме стягувача [PERSON] змінено на стягувача [PERSON] (а.с. 22-25). Згідно довідки Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на виконанні перебуває виконавче провадження за виконавчим листом №208/6122/18 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , в якому заборгованість в період з вересня 2018 року по теперішній час склала 66 300 грн. (а.с.26-30). Згідно довідки КЗ «Початкова школа «Дніпряночка» КМР, [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільне відділення КЗ «Початкова школа «Дніпряночка» КМР. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, наданої директором початкової школи, Веронікою опікується бабуся [PERSON] , яка приділяє дитині багато часу, прислухаючись до рекомендацій педагогів. Вероніка врівноважена, розсудлива, підтримує дружні стосунки з дітьми (а.с.33-34) Відповідно до службової характеристики, наданої директором «Тєхніко-економічний фаховий коледж Дніпровського державного технічного університету», [PERSON] працює завідуючою економічним відділенням ВСП «Тєхніко-економічний фаховий коледж Дніпровського державного технічного університету» з 1996 року. Користується повагою серед колег і студентів коледжу, має високий рівень моральних якостей. Вона відповідально ставиться до виховання онуки, постійно слідкує за її здоров`ям, матеріальним забезпеченням, сприяє всебічному розвитку дитини (а.с.35). Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», відомості щодо притягнення [PERSON] , [PERSON] до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості, про розшук, відстутні (а.с.38-39) Родина проживає у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності. Квартира складається із трьох кімнат, житловою площею 37,6 кв.м., загальною площею 53.7 кв. м., яка обладнана всім необхідним для проживання, навчання та відпочинку дитини (а.с.40-44) Відповідач [PERSON] вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 27.02.2023 року, справа №208/1408/23 , був засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі (а.с. 46-50). Згідно Висновку Органу опіки та піклування Кам`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 13.02.2025 року, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради вважає за недоцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с.61-62). Відповідно до положення ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частинами 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання батьківських обов`язків - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд не може погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц викладено таку правову позицію, - позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічне зазначено в постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 01.11.2017 року у справі №211/559/16-ц. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року зазначено, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В судовому засіданні з належно допустимих письмових доказів встановлено, що тривалий час відповідач [PERSON] взагалі не приділяє належну увагу вихованню доньки - [PERSON] , [INFO] , жодного піклування про доньку не проявляє, матеріально не забезпечує, не цікавиться життям. Через місяць після її народження, через смерть матері дитини, обов`язки опікуна дитини було покладено на батька відповідача, [PERSON] . Також відповідач має значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , яка станом на жовтень 2024 року складає 66 300 грн., і яку відповідач не сплатив до теперішнього часу. Відповідно до ст. 196 СК України: «1. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення» Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У Постанові Верховного Суду України № 754/4461/21 від 09 листопада 2022 року викладено правову позицію щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст. 196 СК України. Зокрема, зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяці, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися. Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст.196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду при розгляді по цій категорії справ. Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочку відповідачем сплати аліментів становить 38 301 грн., з таким розрахунком суд погоджується. Суд, враховуючи вищевикладене, з огляду на дійсні обставини справи, - приходить до переконання, що відповідач усвідомлюючи значення своїх дій, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Сумуючи вищенаведене, суд, виходячи з інтересів дитини, зауважуючи, що позбавлення батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дітей, усунення небезпеки для їхнього життя, здоров`я, створення передумов для належного виховання дітей, - приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, оскільки встановлені сцудом обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку по вихованню своєї доньки та сплати аліментів на її утримання. При прийняті такого рішення, суд, вважає за необхідне роз`яснити надане ст. 169 СК України право особам, що позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, при зміні поведінки цієї особи та обставин, що були підставою, для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держави. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 164-167, 180, 182, 191, 196 СК України,

Outcome: approved