Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки і піклування Крижопільської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що його дочка [PERSON] [INFO] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] та [INFO] у них народився син [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] а її син [PERSON] [INFO] з 24 лютого 2022 року постійно проживає разом із позивачем та знаходить на його утриманні та по можливості забезпечує онука усім необхідним для проживання, навчання та виховання. Батько дитини [PERSON] за весь час жодного разу не відвідав дитину, матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, розвитком та здоров`ям дитини не цікавився. Будь - яких перешкод для виконання відповідачем своїх обов`язків відповідач не чинив. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків тому позивач просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, надав пояснення, що відповідач не цікавиться життям сина, після смерті матері сина у січні 2022 року малолітній онук [PERSON] проживав разом з батьком в м. Вінниця, приблизно до двох місяців, але після початку війни, [PERSON] привезли до нього в с. Соколівку. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовільнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Крижопільської селищної ради в судовому засіданні підтримав позицію викладену у висновку органу опіки та піклування Крижопільської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , щодо його сина [PERSON] .. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причина неявки суду не відома, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судовому засіданні заслухано думку малолітнього [PERSON] [INFO] , який вказав, що проживає разом із дідусем та бабусею у с. Соколівка Тульчинського району, останні за ним доглядають та забезпечують усім необхідним, відвідує школу. Відповідач після смерті матері перед війною у 2022 році зібрав всі речі та виїхав до м. Вінниця до своєї сестри. Після того телефонував цікавився чи є у нього гроші та хотів би щоб він не жив разом із дідом та бабою, також телефонував та погрожував фізичною розправою. Відповідач матеріально не допомагає та не цікавиться його життям. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 3.,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого виконкомом Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області 03.12.2010 року. [PERSON] померла [INFO] , про що 04.01.2022 року складено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у тульчинському районі Вінницької області центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 04.01.2022 року. Відповідно до довідки Соколівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського районну Вінницької області від 07.03.2024 року за № 364 [PERSON] ( [INFO] ) фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.01.2024 року за № 13 «Про розгляд заяви [PERSON] , жителя [ADDRESS] , про доцільність позбавлення батьківських прав зятя [PERSON] , відносно його сина : [PERSON] , [INFO] » вирішено взяти інформацію до уваги . Розглянути питання повторно на наступному засіданні комісії з питань захисту прав дитини повторно. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради від 22.02.2024 року за № 113 року затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини Крижопільської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради від 22.02.2024 року за № 113 року затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини Крижопільської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Орган опіки та піклування Крижопільської селищної ради у своєму висновку за № 27 від 02.02.2024 вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина [PERSON] [INFO] . Проте зазначений висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав зроблені без спілкування з [PERSON] . Соколівська філія № 2 ліцею № 3 с. Жабокрич видала довідку [PERSON] , учневі 7 класу Соколівської філії № 2 ліцею № 3 с. Жабокрич Крижопільської селищної ради, про те що його батько [PERSON] не проживає разом із сином та не бере участі у його виховні. Відповідно до довідки виданої 29.11.2023 року [PERSON] [INFO] лікарем ЗПСМ [PERSON] на профілактичні огляди та з приводу захворювання останні 5 років життя ( [PERSON] ) приходить у супроводі [PERSON] . Відповідно до довідки виданої 07.05.2024 року [PERSON] [INFO] лікарем ЗПСМ [PERSON] дитину на планові огляди, щеплення, з приводу захворювання до лікаря приводить виключно бабуся [PERSON] . До матеріалів справи надано письмові пояснення [PERSON] , відповідно до яких останній проживає з дідусем [PERSON] і бабусею [PERSON] якими повністю задоволений. Його батько [PERSON] не бере участь у допомозі вихованні та матеріальній допомозі і в загалі в моєму житті. Тай ще він телефонував і погрожував, що як приїде то всіх повбиває. Відповідно до подання Крижопільської селищної ради від 17.02.2025 року за № 02-24/352 орган опіки та піклування Крижопільської селищної ради вважає, що громадянин [PERSON] [INFO] може виконувати обов`язки опікуна стосовно свого малолітнього онука [PERSON] , [INFO] оскільки він створив всі належні умови для всебічного розвитку , виховання та проживання онука. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що матір ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Позивачем не надано доказів, що до відповідача застосовувались заходи впливу, які виявились без результативними, тобто доказів того, що відповідач систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Законодавець поклав на суд обов`язок при вирішенні спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду враховувати як факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини, так і за присутності дитини. Тобто, у разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства обов`язково слід перевіряти чи відбувалося домашнє насильство щодо дитини або за її присутності (див., зокрема, постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року в справі № 753/23626/17, від 22 червня 2022 року в справі № 757/33742/19-ц, від 14 грудня 2023 року в справі № 127/20368/21, від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20). Тобто при розгляді справи про позбавлення батьківських прав у разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства мають перевірятися обставини чи зазнавала дитина домашнього насильства у будь-якій формі чи стала свідком (очевидцем) такого насильства. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд не приймає до уваги посилання представника третьої особи на постанову Крижопільського районного суду від 17 травня 2019 року справа 134/759/19, щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства» у виді штрафу - 170 гривень, оскільки вчинення адміністративного правопорушення відбулось стосовно тестя [PERSON] та постанови Крижопільського районного суду від 22 липня 2021 року справа 134/1233/21 (за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства») відносно [PERSON] відповідно до якої закрито провадження у справах у зв`язку із застосуванням положень статті 22 КУпАП та звільнення [PERSON] від адміністративної відповідальності з оголошенням їй усного зауваження. Таким чином фактів, того, що малолітній [PERSON] зазнав домашнього насильства у будь-якій формі чи став свідком (очевидцем) такого насильства не встановлено. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Стороною позивача не доведено, що поведінка відповідача відносно її сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з висновком комісії з питань захисту прав дитини Крижопільської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] [INFO] , оскільки вони є недостатньо обґрунтованим, не місить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення батька до дитини, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість батька, установлення факту саме ухилення від виконання батьківських обов`язків та посилання на достовірні докази. З висновків не вбачається, що орган опіки та піклування здійснив належні заходи, щодо запрошення батька дитини для надання пояснень стосовно спірного питання, обмежившись вказівкою на неодноразове здійснення телефонних дзвінків до відповідача, який, як вказує орган опіки та піклування у своєму висновку від 02.02.2024 року перебував поза мережею, та надіслання листа старості [ADDRESS] Липовецької територіальної громади, як вважав орган опіки та піклування перебуває відповідач. Доказів, щодо проживання відповідача [PERSON] в [ADDRESS] Липовецької територіальної громади та його повідомлення з метою надання пояснень в телефонному режимі та надіслання повідомлень про те, що буде вирішуватися питання про позбавлення його батьківських прав суду не надано. Проте у висновку вказано, що сім`я [PERSON] вела аморальний спосіб, життя зловживала спиртними напоями та ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків внаслідок чого малолітнього [PERSON] , [INFO] було взято на облік дітей які перебувають в складних життєвих обставин. Однак, внаслідок постійного вживання спиртних напоїв в матері [PERSON] розвинувся цироз печінки, [INFO] вона померла. [PERSON] став менше зловживати спиртними напоями, влаштувався на роботу в м. Вінниця та переїхав туди на проживання. 21.02.2022 року малолітнього [PERSON] було знято з обліку дітей, які перебувають в складних життєвих обставин у зв`язку зі зміною місця проживання. Проте 24.02.2022 року у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України [PERSON] було повернуто у с. Левків до дідуся [PERSON] , який по сьогоднішній день займається вихованням та утриманням дитини. Зі слів діда, батько не телефонує, не цікавиться його життям та здоров`ям, не надсилає коштів на його утримання. Таким чином позивач та орган опіки та піклування Крижопільської ради підставою для позбавлення батьківських прав відповідача вважають, що після повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України батько свідомо не цікавить життям та здоров`ям дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, оскільки більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаній категорії справ, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. Разом із тим, спір виникає у надчутливих правовідносин, де в центрі повинні стояти інтереси дитини, а тому суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі, з урахуванням того, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, а поведінку батьків (матері/батька) змінити неможливо. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України»). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 204/1199/16-ц (провадження № 61-170св17) зроблено висновок, що не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків факт стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення його батька по відношенню до його онука [PERSON] [INFO] батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Суд звертає увагу й на те, що в судовому засіданні судом заслухано думку малолітнього [PERSON] та до матеріалів справи додано письмові пояснення [PERSON] , які містять розбіжності із наданими поясненнями позивача в судовому засіданні, стосовно факту спільного проживання відповідача із малолітнім [PERSON] у м. Вінниця, також суду не надано доказів, щодо притягнення відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності за погрози на які посилається малолітня дитина, крім того озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав, оскільки вона може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким дитина через малолітній вік неспроможна надавати об`єктивну оцінку, та не завжди відповідає інтересам самої дитини (постанова ВС від 13.07.2022 у справі № 705/3040/18). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити, однак, враховуючи поведінку відповідача щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню сина [PERSON] [INFO] , його слід попередити, що у разі продовження протиправної поведінки він буде позбавлена батьківських прав. З урахуванням наведеного, зокрема, відсутності доказів утримування дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, стан здоров`я і матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, який не має інших осіб на утриманні, є працездатним та враховуючи його обов`язок утримувати малолітню дитину, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позивачем позовних вимог та наявності підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved