Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

23.01.2025 позивачка подала до Городоцького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період навчання, починаючи з часу пред`явлення позову і до закінчення навчання 30.06.2028. Позов подано з тих підстав, що до повноліття сина відповідач сплачував аліменти за рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 28.08.2013, з 01.09.2024 син навчається на першому курсі факультету компютерно-інформаційних систем і програмної інженерії (ФІС) Тернопільського національного технічного університету імені І. Пулюя, термін навчання до 30.06.2028. Через навчання син не має змоги працювати та забезпечувати себе матеріально. Єдиний дохід, який вона має, це допомога внутрішньо-переміщеним особам на неї і двох дітей в загальній сумі 8000 грн., на даний час вона сама оплачує всі витрати, повязані із навчанням сина, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не бере жодної участі у витратах, повязаних з навчанням дитини, не цікавиться його розвитком та вихованням. Їй самостійно важко утримувати сина, який навчається. Відповідач є працездатним, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що значно полегшує його матеріальне становище, відтак може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно до завершення навчання [PERSON] 07.03.2025 в суд надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому позовні вимоги визнає частково, погоджується оплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу). Зазначив, що [PERSON] проживає у гуртожитку поруч з університетом, відтак не має витрат на проїзд, а навіть якщо пересувається містом, то для студентів передбачений безкоштовний проїзд громадським транспортом. До позову не додано жодного документа, який би підтвердив витрати позивачки на сина, а саме витрати на купівлю одягу, підручників, харчування тощо. Крім цього позивач є працездатною особою, їй не встановлена група інвалідності, тому вона може працювати для покращення свого матеріального становища. З 31.12.2024 до 20.01.2025 їхній син проживав з бабусею по батьківській лінії - [PERSON] , у м. Павлоград. Бабуся перерахувала [PERSON] 8000 грн. для оплати навчання у 2 семестрі в університеті, що підтверджується документально, відтак позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що лише вона утримує сина. На сьогодні він також є внутрішньо переміщеною особою, змушений винаймати житло, має на утриманні дружину і неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , крім цього допомагає своїм батькам і батькам дружини, які також усі вимушено переміщені особи, які змушені орендувати житло. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, від представника надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Третя особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, права та обов`язки сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 13.03.2014 (справа № 259/8437/13-ц) (а.с.5). У шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , (а.с.10), який досяг повноліття. Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 28.08.2013 у справі № 259/6390/13-ц вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 18.07.2013, та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Городоцької міської ради Львівської області № 1312-7001911270 від 23.10.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи місце фактичного проживання [PERSON] , [INFO] , - [ADDRESS] (а.с.16). Довідкою Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя № 1822 від 16.01.2025 підтверджується, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультету комп`ютерно-інформаційних систем і програмної інженерії (ФІС) Тернопільського національного університету імені Івана Пулюя, закінчення навчання 30.06.2028 (а.с.13). З довідки Центру надання адміністративних послуг Городоцької міської ради Львівської області № 1312-7001911271 від 23.10.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в УСЗН Львівської РДА, з 01.01.2024 до 31.12.2024 їй призначено допомогу на проживання в розмірі 8000 грн. щомісяця (а.с.12, 15). З посвідчення ветерана війни учасника бойових дій серії [NUMBER] від 15.12.2017 вбачається, що такий статус надано [PERSON] безтерміново (а.с.17). Батько відповідача [PERSON] , [INFO] , з 07.10.2024 є внутрішньо переміщеною особою, син відповідача [PERSON] , [INFO] , з 05.08.2022 є внутрішньо переміщеною особою. 22.10.2024 [PERSON] перераховував сину [PERSON] 500 грн. Мати відповідача [PERSON] , 08.01.2025 перерахувала в користь [PERSON] 2000 грн., 03.01.2025 8000 грн. Відповідно до ст.199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до положень ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Обставини за яких тягар утримання повнолітніх дітей у зв`язку з їх навчанням лежить виключно на одному із батьків є порушенням закону. Статтею 182\~СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В той же час, законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Аналіз норм СК України свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За наведеного та з огляду на те, що [PERSON] не досяг 23 років, не працює і продовжує навчання, а відповідач [PERSON] є працездатною особою, має статус ветерана війни учасника бойових дій, відтак здатний надавати утримання сину, з урахуванням того, що на утриманні відповідача перебуває ще малолітня дитина [PERSON] , який також є внутрішньо переміщеною особою, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , щомісячно і до закінчення ним навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з часу пред`явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що обидві сторони звільнені від сплати судового збору, такі слід віднести за рахунок держави. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed