Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира через підсистему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" суму заборгованості в розмірі 32 544,05 (тридцять дві тисячі п`ятсот сорок чотири гривні 05 копійок), з яких сума кредиту - 10 000,00 грн, сума процентів за користування кредитом - 19 000,00 грн, 3% річних - 1 442,05 грн, інфляційні витрати - 2 102,00 грн; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" cплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок), та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень 00 копійок). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи було укладено електронний договір №5307562 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 10 000,00 грн строком на 30 днів (дата повернення кредиту 30.01.2022), зі сплатою процентів в розмірі 1,90 % в день в межах строку кредиту. Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. В період з 25.02.2022 по 30.04.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами. У періоди: з 01.05.2022 по 06.11.2022, з 01.05.2022 по 02.06.2022 та з 25.06.2022 по 02.10.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою 1,90%, які списано за ініціативою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна». 02.02.2022 відповідачка здійснила оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 600,00 грн, у зв`язку з чим договір було продовжено ще на 30 календарних днів відповідно до умов договору. Також вказує, що 19.06.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК" "Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу №19-06/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ "ФК" "Фінтраст Україна" набуло право вимоги за договором №5307562 від 31.12.2021, про що відповідачку повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту. Оскільки відповідачка не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у неї виникла заборгованість, яка становить 32 544,05 грн та складається з наступного: 10 000,00 грн - тіло кредиту; 19 000,00 грн - нараховані проценти; 1 442,05 грн - 3% річних; 2 102,00 грн - інфляційні витрати. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачка [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, двічі направлялися на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 31 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі - Товариство) та [PERSON] (далі - Споживач) (електронна поштова адреса [INFO] ) за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір №5307562 про надання споживчого кредиту. Положеннями розділу 1 вказаного вище договору передбачено наступне: - укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства (п.1.1); - сума кредиту (загальний розмір) складає 10 000,00 гривень (п.1.3); - строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п.1.4); - стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору (п.п.1.5.1 п.1.5); - знижена процентна ставка 0,001 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку, за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк ( пп.1.5.2 п.1.5); - орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41 % річних, за заниженою ставкою 3,71 % річних (п.1.7); - орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 15 700,00 грн, за зниженою ставкою 10 030,00 грн (п.1.8); - строк кредиту може бути продовжено за ініативою споживача або в порядку автопролонгації відповідно до умов, визначених п.4.3 договору (п.4.1); - споживач, у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн може ініціювати продовження строку користування кредитом, пропозиція про вчиняється шляхом здійнення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (п.4.2.2); - у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 к.д. поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися автопролонгація строку кредиту за ініціативою споживача (п.4.3.1). Відповідно до умов п.2.1 розділу 2 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно п.3.1 розділу 3 вказаного вище договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. 31 грудня 2021 року, [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора С585203, було підписано паспорт споживчого кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", в якому передбачено наступні умови кредитування: сума/ліміт кредиту 10 000,00 грн; строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору; стандартна процентна ставка, відсотків річних (застосовується протягом строку кредиту, якщо не виконанні умови для застосування зниженої процентної ставки, в період пролонгації та автопролонгації) 693,50 % річних (1,90 % в день); знижена процентна ставка, відсотків річних: (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема протягом строку кредиту (+3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту) 3,65 % річних (0,001 % в день); штрафи 480,00 гривень на 4 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 110,00 гривень починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом. У відповідності до наявного в матеріалах справи підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю «УПР» від 04.07.2023 № 2274, 31.12.2021 ТОВ "Авентус Україна" на номер картки [NUMBER] були перераховані грошові кошти в розмірі 10 000 грн. Факт належності [PERSON] картки з номером [NUMBER] та здійснення переказу на 10 000,00 грн підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-240815/45053 від 18 серпня 2024 року. 19 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фінтраст Україна" (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі - клієнт) укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, відповідно до умов п.1.1 та 1.2 розділу 1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. У відповідності до п.3.3 розділу 3 договору ціна продажу за договором становить 553 902,76 грн. Актом прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 19.06/23-Ф від 19.06.2023 підтверджено передачу Реєстру Боржників фактору в кількості 3087, загальна сума простроченої заборгованості складає 50 639 498,17 грн. Згідно додатку №1 до договору факторингу №19.06/23-Ф від 19 червня 2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст Україна" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №5307562 в загальному розмірі 29 000,00 грн (10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 000,00 грн - сума заборгованості за відсотками). Платіжною інструкцією № 570 від 23.06.2023 підтверджено факт сплати ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" ціну продажу за договором факторингу в сумі 553 902,76 грн. 19 червня 2023 року на електронну поштову адресу ekaterinaslepcenko@gmail.com відправлено лист про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна". Згідно з наданою позивачем карткою обліку договору, яка підписана директором ТОВ "Авентус Україна", заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем станом на 18.06.2023 становить 29 000,00 грн та складається з наступного: 10 000,00 грн - основний борг; 19 000,00 грн - проценти. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання споживчого кредиту №5307562 від 31 грудня 2021 року був укладений між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується підтвердженням від 04.07.2023 № 2274 та листом АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-240815/45053 від 18 серпня 2024 року. Відомості щодо погашення [PERSON] заборгованості в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за договором про надання споживчого кредиту №5307562 від 31 грудня 2021 року кошти в добровільному порядку відповідачкою [PERSON] не повернуті, що підтверджується договором про надання споживчого кредиту, паспортом споживчого кредиту, карткою обліку договору, а також беручи до уваги те, що заборгованість по тілу кредиту та відсотках за користування кредитними коштами нараховані в межах строку дії договору, тому, суд погоджується, що позивач, якому відступлено право вимоги, що підтверджено дослідженими судом доказами, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків, що становить 29 000,00 грн. Щодо вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Позивачем не враховано вказаних норм Перехідних положень ЦК України та необгрунтовано здійснено розрахунок інфляційних втрат за період з листопада 2022 року по квітень 2024 року та розрахунок 3% річних за період з 03.10.2022 року по 30.05.2024, а відтак у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 31.12.2021 в загальному розмірі 29 000,00 грн, яка складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, та у відповідності до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 158,60 грн (29 000,00 грн/32 544,05 грн х2 422,40 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною до позовної заяви додано: договір про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07 липня 2022 року; звіт від 30 травня 2024 року про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07.07.2022; рахунок на оплату по замовленню №30/05 від 30 травня 2024 року щодо договору №07/07-2022 на суму 10 000,00 грн; платіжну інструкцію №6907 від 30 травня 2024 року. Згідно п.1 розділу 1 договору про надання правової допомоги №07/07-2022 від 07 липня 2022 року, предметом договору є надання клієнту правової допомоги, інформації, юридичної допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь - якому статусі. Встановлення обставин справи, збір та аналіз доказів та документів, формування правової позиції, складення та подання позовних заяв, клопотань, заяв, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Положеннями розділу 3 договору передбачено наступне: оплата за надані послуги складається з суми вартості послуг, зазначених у рахунку - фактурі (п.1); розмір оплати не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт (п.2); сума оплати подвоюється у разі надання адвокатом послуг клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні (п.3); до гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4); факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги (п.5); підставою для оплати є рахунок - фактура. Клієнт здійснює оплату за надані послуги у день отримання рахунку - фактури шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок (п.6); у випадку дострокового розірвання договору з ініціативи клієнта, адвокат не повертає раніше отриманий від клієнта гонорар та відшкодовані фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно пункту 1 розділу 4 договору, договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців. Після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається пролонгованим на той же строк і на тих же умовах. Відповідно до звіту від 30 травня 2024 року про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 07.07.2022, загальна вартість наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною послуг становить 10 000,00 грн, та включає в себе: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] ; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта. Згідно наявних в матеріалах справи рахунку на оплату по замовленню №30/05 від 30 травня 2024 року та платіжної інструкції №6907 від 30 травня 2024 року, ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" перерахувало на рахунок належний адвокату Крюковій Марині Володимирівні грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн, з призначенням платежу: сплата за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] згідно р/ф №30/05 від 30.05.2024. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, часткове задоволення позову, відсутність будь-яких доказів на обґрунтування співмірності витрат на оплату послуг адвоката з обсягом наданої правової допомоги з урахуванням складності справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження та без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що на думку суду є достатнім та справедливим.

Outcome: partial