Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Керівник Кропивницької окружної прокуратури В.Рубан в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають Кіровоградська обласна рада та Національна служба здоров`я України звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», в якому (позові) просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , [INFO] , в сумі 62\~633 грн. 34 коп., які зарахувати в дохід державного бюджету на рахунок [NUMBER] та в сумі 7 538,01 грн., які зарахувати в дохід місцевого бюджету на номер рахунку: [NUMBER] , зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що згідно вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2023 (справа № 404/5135/23), що набрав законної сили 13.10.2023, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 7-ми років 6-ти місяців позбавлення волі. Однак позов в межах кримінального судочинства про стягнення з [PERSON] витрат на лікування потерпілого не заявлявся, таким чином, вимоги про відшкодування шкоди у цьому разі вирішуються в порядку цивільного судочинства. Так, судом під час розгляду кримінального провадження встановлено, що в період часу з 27.03.2023 року по 03.04.2023 року, більш точного часу органами досудового слідства не встановлено, [PERSON] та потерпілий [PERSON] перебували за місцем проживання останнього у приміщенні квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , де у кухонній кімнаті спільно вживали алкогольні напої. В ході розпивання алкогольних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у [PERSON] виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , діючи умисно та цілеспрямовано, [PERSON] , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, умисно наніс потерпілому [PERSON] серію ударів руками та ногами в ділянку голови, тулуба та кінцівок. В результаті умисних та протиправних дій [PERSON] у потерпілого [PERSON] згідно висновку експерта №489 від 08.06.2023 року утворилися тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепа (лобної, тім`яної кісток справа) з субдуральним крововиливом малих розмірів без зміщення серединних структур головного мозку та субарахноїдальним крововиливом, закритого перелому кісток носа, перелому стінок комірок решітчастої кістки, вдавленого перелому передньої стінки правої верхньо-щелепної пазухи, перелому верхньої щелепи справа; посттравматичного розриву барабанної перетинки; множинних гематом обличчя та голови - які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення; б) закритої травми грудної клітки: переломів 4, 5, 6, 7 ребер справа, компресійних переломів тіл 6-го та 8-го грудних хребців, забою верхньої долі правої легені, які відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу; в) множинних саден та гематом тулубу та кінцівок - які як у сукупності, так і окремо, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до висновку експерта Л'2530 від 16.06.2023 року смерть [PERSON] настала внаслідок закритої черепно- мозкової травми, забою речовини головного мозку, крововиливу під тверду та павутинну мозкові оболонки, що в подальшому ускладнилися розвитком набряку речовини головного мозку та здавленням життєво важливих центрів стовбурних структур. При цьому, потерпілий [PERSON] , [INFO] , внаслідок злочинних дій [PERSON] в період з 03.04.2023 по 12.05.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» та на його лікування закладом витрачено кошти на загальну суму 70 171,35 грн (квітень - 27 л/дн. х 1 798,13 грн = 48 549,51 грн., травень - 12 л/дн. х 1 801,82 грн. = 21621,84 грн), а тому саме така сума повинна бути стягнута з відповідача. Вказаний розрахунок підтверджено листом КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 15.01.2024 за №230/02-18/06. Так, згідно проведеного розрахунку витрати на 1 ліжко-день в квітні 2023 року складають: оплата праці 1 194,76 грн.; нарахування на заробітну плату - 262,85 грн.; господарські витрати (предмети, матеріали) - 0,50 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали - 99,32 грн., продукти харчування - 15,44 грн.; оплата комунальних послуг та енергоносіїв - 225,27 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 1572,86 х 21=42467,22 грн; за рахунок коштів обласного бюджету (оплата комунальних та енергоносіїв - 225,27 грн. за 27 л/днів ) - 6082,29 грн. Згідно проведеного розрахунку витрати на 1 ліжко-день в травні 2023 року складають: оплата праці 1 248,40 грн.; нарахування на заробітну плату - 274,65 грн.; господарські витрати (предмети, матеріали) - 0,91 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали - 142,45 грн.; продукти харчування - 14,10 грн.; оплата комунальних послуг та енергоносіїв - 121,31 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 1680,51 х 12=20166,12 грн.; За рахунок коштів обласного бюджету (оплата комунальних та енергоносіїв - 121,31 грн. за 12 л/днів ) - 1455,72 грн. Враховуючи вищезазначене, у вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів державного та обласного бюджету. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Кіровоградської обласної ради, витрачених на лікування потерпілого, в межах даного кримінального провадження не заявлявся. При цьому [PERSON] кошти на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодовано. З огляду на викладене, просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , [INFO] , в сумі 62\~633 грн. 34 коп., які зарахувати в дохід державного бюджету на рахунок [NUMBER] та в розмірі 7 538,01 грн., які зарахувати в дохід місцевого бюджету на номер рахунку: [NUMBER] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а також необхідність сплатити судовий збір в розмірі 3 028\~грн. 22 липня 2024 року керівником Кропивницької окружної прокуратури В.Рубаном на виконання ухвали суду від 12 липня 2024 року подана до суду заява, яка зареєстрована судом за вх. № 19624 про долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції на підтвердження сплати судового збору, а також подана позовна заява в новій редакції. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 серпня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. \~ \~ \~ \~Представником Кропивницької окружної прокуратури - прокурором А. Літвін в судове засідання подано клопотання, зареєстроване судом 09.12.2024 року за вх. № 9200 про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника Кропивницької окружної прокуратури. \~ \~ \~ \~Представниками Національної служби здоров`я України та Кіровоградської обласної ради в судове засідання подані клопотання, зареєстровані судом 27.08.2024 р. за вх.№6411/24 та 29.08.2024 р. за вх.№23145 відповідно, за якими підтримують подану керівником Кропивницької окружної прокуратури позовну заяву та просять її задовольнити. Розгляд справи провести без їх участі. \~ \~ \~ \~Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» в судове засідання подана заява, зареєстрована судом 05.12.2024 року за вх.№9126 про розгляд справи без участі представника КНП «КОЛ КОР», не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України. Заяв, клопотань, заперечень, відзиву на позов відповідач не подавав, на підставі чого справа розглянута судом за наявними у ній доказами. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких в інтересах держави, уповноваженими органами якої є Національна служба здоров`я України та Кіровоградська обласна рада, звернувся керівник Кропивницької окружної прокуратури, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України). Відповідно до вимог ст.131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 вересня 2023 року (справа №404/5135/23), який набрав законної сили 13.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. Згідно з зазначеним вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 вересня 2023 року (справа №404/5135/23) встановлено, що в період часу з 27.03.2023 року по 03.04.2023 рік, більш точного часу органами досудового слідства не встановлено, [PERSON] та потерпілий [PERSON] перебували за місцем проживання останнього у приміщенні квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , де у кухонній кімнаті спільно вживали алкогольні напої. В ході розпивання алкогольних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у [PERSON] виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , діючи умисно та цілеспрямовано, [PERSON] знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, умисно наніс потерпілому [PERSON] серію ударів руками та ногами в ділянку голови, тулуба та кінцівок. В результаті умисних та протиправних дій [PERSON] у потерпілого [PERSON] згідно висновку експерта №489 від 08.06.2023 року утворилися тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепа (лобної, тім`яної кісток справа) з субдуральним крововиливом малих розмірів без зміщення серединних структур головного мозку та субарахноїдальним крововиливом, закритого перелому кісток носа, перелому стінок комірок решітчастої кістки, вдавленого перелому передньої стінки правої верхньо-щелепної пазухи, перелому верхньої щелепи справа; посттравматичного розриву барабанної перетинки; множинних гематом обличчя та голови - які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення; б) закритої травми грудної клітки: переломів 4,5,6,7 ребер справа, компресійних переломів тіл 6-го і за 8-го грудних хребців, забою верхньої долі правої легені - які відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу; в) множинних саден та гематом тулубу та кінцівок, які як у сукупності, так і окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до висновку експерта Л'2530 від 16.06.2023 року смерть [PERSON] настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, забої речовини головного мозку, крововиливу під тверду та павутинну мозкові оболонки, що подальшому ускладнилися розвитком набряку речовини головного мозку та здавленням життєво важливих центрів стовбурних структур. Вказаними діями [PERSON] заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого [PERSON] , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, наведені у вироку Кіровського районного суду м.Кіровограда обставини щодо події, яка мала місце в період з 27.03.2023 року по 03.04.2023 року між [PERSON] та потерпілим [PERSON] , внаслідок якої останньому [PERSON] було заподіяно умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, при розгляді в порядку цивільного судочинства позову про стягнення з [PERSON] витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, не потребують повторного встановлення і доказування. Судом також встановлено, що згідно з інформацією КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» за вих. № 230/02-18/06 від 15.01.2024 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» з 03.04.2023 року по 12.05.2023 року, тобто 39 ліжко-днів. Вартість лікування по фактичним витратам склала без вартості медикаментів, придбаних хворим за власні кошти, виходячи з вартості одного ліжко- дня у нейрохірургічному відділенні: (квітень) 27 л/дн. х 1 798,13 грн. = 48 549,51 грн., (травень) 12 л/дн. х 1 801,82 грн. = 21 621,84 грн., разом: 48 549,51+21 621,84 = 70 171,35 грн. Згідно з проведеним розрахунком витрати на 1 ліжко-день в квітні 2023 року складають: оплата праці 1 194,76 грн.; нарахування на заробітну плату 22% - 262, 85 грн.; господарські витрати (предмети, матеріали) - 0,50 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали - 99,32 грн., продукти харчування - 15,44 грн.; оплата комунальних послуг та енергоносіїв - 225,27 грн., всього 1 798, 13 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 1 572, 86 х 21=42 467, 22 грн; за рахунок коштів обласного бюджету (оплата комунальних та енергоносіїв - 225, 27 грн. за 27 л/днів ) - 6 082, 29 грн. Згідно з проведеним розрахунком витрати на 1 ліжко-день в травні 2023 року складають: оплата праці 1 248,40 грн.; нарахування на заробітну плату 22%; - 274,65 грн.; господарські витрати (предмети, матеріали) - 0,91 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали - 142,45 грн.; продукти харчування - 14,10 грн.; оплата комунальних послуг та енергоносіїв - 121,31 грн., всього 1 801, 82 грн. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 1680,51 х 12=20 166,12 грн.; за рахунок коштів обласного бюджету (оплата комунальних та енергоносіїв - 121, 31 грн. за 12 л/днів ) - 1 455, 72 грн. Крім того, повідомлено, що КНП «КОЛ КОР» провадить свою діяльність за рахунок коштів НСЗУ згідно укладеного договору №1421-Е123-Р000 від 06.02.2023р. та обласного бюджету Кіровоградської області на 2023 рік, згідно Кошторису на 2023 рік та Плану використання бюджетних коштів на 2023 рік, погодженого Директором департаменту охорони здоров`я Кіровоградської обласної військової адміністрації 13.01.2023р. Тим самим, лікування [PERSON] здійснювалося за рахунок коштів: обласного бюджету в сумі 7 538, 01 грн. = 27 л.дн. х 225, 27 грн. + 12 л.дн. х 121, 31 грн.; кошти НСЗУ в сумі 62 633, 34 грн. = 27 л.дн. х 1 572, 86 грн. + 12 л.дн. х 1 680, 51 грн. Окрім того, згідно з інформацією Кіровоградської обласної ради за вих. №51-78-2848вих-24 від 08 березня 2024 року фінансування КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» проводиться за рахунок коштів Національної служби здоров`я України та окремо за рахунок коштів місцевого бюджету в частині оплати комунальних послуг. Крім того, повідомленнями в порядку ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.03.2024 року за вих.№51-78-3053Вих-24 та вих.№51-78-3054Вих-24 керівник Кропивницької окружної прокуратури В.Рубан повідомив Національну службу здоров`я України та Кіровоградську обласну раду про прийняття рішення про представництво інтересів держави в особі уповноважених органів - Національної служби озорони здоров`я України, Кіровоградської обласної ради, КНП "КОЛ КОР" про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 70 171, 35 грн. та про подання у зв`язку з цим позову до суду для розгляду по суті. Судом, в свою чергу відзначається, що положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно з ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. При цьому, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Як передбачено зазначеним Порядком сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. У фактичні витрати лікарні входять такі видатки: заробітна плата працівників; нарахування на оплату праці; видатки на придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, медикаментів та перев`язувальних матеріалів, продуктів харчування; оплата всіх послуг, в тому числі і комунальних; інші поточні витрати лікарні. Кожен місяць фактичні витрати лікарні - різні, кількість ліжко-днів різна, тому і сума вартості за один ліжко-день кожного місяця змінюється. Відповідно п.3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно з п.4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2023 (справа № 404/5135/23), що набрав законної сили 13.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 7-ми років 6-ти місяців позбавлення волі. Зазначеним вироком суду, зокрема, встановлено, що отримані потерпілим [PERSON] тілесні ушкодження, що спричинили смерть потрепілого, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із неправомірними діями [PERSON] . При цьому, питання щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого прокурором у даному кримінальному провадженні не ініціювалося. Разом з тим, винна особа зобов`язана відшкодовувати витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,, тому невідшкодування [PERSON] до бюджету, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] коштів є порушенням інтересів держави щодо надходження належних коштів до бюджетів відповідних рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави та органів місцевого самоврядування. Як встановлено судом витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров`я відповідно до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Згідно п.п. 1.5, 1.9 Статуту КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», затвердженого розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради від 26.06.2019 року № 186-гр підприємство належить до об`єктів комунальної власності та користується майном, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області та закріплене за ним на праві оперативного управління. Засновником (учасником) підприємства є Кіровоградська обласна рада . Відповідно до пп. «г» п. 3 ч. 1 ст. 90 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджету Автономної Республіки Крим і обласних бюджетів, належать видатки на охорону здоров`я - оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які є об`єктами права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні обласних рад, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення. Відтак, Кіровоградська обласна рада є належним позивачем у даній справі в частині вимог про відшкодування комунальних послуг та енергоносіїв в загальному розмірі 7 538, 01 грн. Крім того, згідно з вимогами ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Таким чином, медичні послуги надано КНП "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради". Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення" держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, НСЗУ також є належним позивачем у справі, в частині позовних вимог щодо відшкодування тих витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, що не включають витрати на оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунального закладу охорони здоров`я, а саме: в розмірі 62 633, 34 грн., оскільки, НСЗУ, витративши державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні в період з 03.04.2023 року по 12.05.2023 року з вини [PERSON] , - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (Замовник) та КНП "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради", має право на їх повернення з винної особи до державного бюджету України. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказів на спростування наведеного в позові відповідачем не надано, зокрема, і щодо посилань на відсутність понесення лікарнею витрат на лікування та необґрунтованості розрахунку, при цьому ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, тобто сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них, в іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони, тобто доказування є юридичним обов`язком сторін, зокрема і відповідача. Принцип змагальності не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона; таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19). З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що керівником Кропивницької окружної прокуратури доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених медичним закладом на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, позов є таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3\~028 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved