Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 квітня 2017. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося, тому що у Позивача з Відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого в сім`ї на постійній основі відбувалися сварки, які фактично звели нанівець сутність сумісного сімейного існування. Шлюбні відносини між Сторонами фактично припинилися з вересня місяця 2024 року. Станом на сьогодні вже більше півроку Відповідач разом з дитиною живе окремо від Позивача та не веде спільне з Позивачем господарство, що унеможливлює збереження шлюбу. Просить шлюб розірвати. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір та витрати на професійну правову допомогу. 25.02.2025 до суду від представника відповідача адвоката Мазур І.О. надходив відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] , оскільки вважає, що подальше проживання разом однією сім`єю буде суперечити його інтересам, але не погоджується з обставинам та їх правовою оцінкою, які викладені позивачем в позові, проте останні не мають значення для вирішення цієї справи. Однак, [PERSON] звертає увагу суду, що [PERSON] , якому 6 років, є малолітньою дитиною згідно ч.2 ст. 6 Сімейного кодексу України, а не неповнолітньою, як вказує представник позивачки. Крім того, зазначає про те, що в позовній заяві представник позивачки зазначив попередній розрахунок витрат на правову допомогу, яку просить стягнути з відповідача в розмірі 11000,00 грн: 7 000,00 грн за підготовку позовної заяви, 4 000,00 грн за участь адвоката у судовому засіданні (за кожне судове засідання) Також сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн. Натомість, у додатку до позову попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивачки вже сягає 62 500,00 грн та судового збору у розмірі 968,96 грн. Вказаний розрахунок суперечить змісту позовної заяви та нормам ЦПК України, які не передбачають у суді першої інстанції підготовку апеляційної та касаційної скарг, участі в судовому процесі апеляційної та касаційної інстанцій. Також згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2025 р. у справі №367/1331/25 розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а отже будь які транспортні витрати та участь у судовому процесі в суді першої інстанції від сторін не вимагаються, а отже і не будуть понесені. Вважає, що достатнім розміром витрат на правничу допомогу у цій справі є 500,00 грн у разі надання позивачкою документів, що будуть підтверджувати такі витрати. Відповіді на відзив до суду не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від сторін не надходило. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 квітня 2017 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №718. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п' ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, до позовної заяви предстаником позивача долучено витяг з Договору про надання правової допомоги №250127-1 від 27.01.2025, укладеного між АБ «Владілена Целікова «Фабула Юстиції» та [PERSON] , узгоджений перелік послуг, попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат. Проте, будь яких доказів понесення реальних витрат на правову допомогу представником позивача на день постановлення судом рішення не надано, відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає лише сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст.\~24,\~56,\~105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~та

Outcome: approved