Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

25 листопада 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ГУ ПФУ в м. Києві до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Управлінням було проведено перевірку правильності нарахування пенсії відповідачу, та з`ясовано, що йому невірно проводилося нарахування пенсійних виплат, зокрема, середній заробіток вираховувався як 7763, 17 грн замість 5426,60 грн. На підставі аналізу проведених перерахунків, пенсійну справу було приведено у відповідність до норм чинного законодавства, та згідно до здійсненого перерахунку переплата пенсії [PERSON] у період з 01 липня 2021 року по 31 грудня 2021 року становить 20 103, 78 грн. Наразі позивач просить суд стягнути із [PERSON] переплату пенсії у розмірі 20 103, 78 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 листопада 2024 року цивільну справу № 753/23092/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 27 листопада 2024 року. Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "адресат відмовився" та "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві перебуває громадянин [PERSON] , [INFO] , та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Як зазначено у позовній заяві, Управлінням було проведено перевірку правильності нарахування пенсії відповідачу, у зв`язку з невірним застосуванням середньої заробітної плати, а саме при нарахуванні пенсії було застосовано середній заробіток 7763,17 грн замість 5426,60 грн. На підставі аналізу проведених перерахунків, пенсійну справу приведено у відповідність до норм чинного законодавства та було встановлено, що виникла переплата пенсії за період з 01 липня 2021 року по 31 грудня 2021 року в сумі 20 103,78 грн. Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було направлено громадянину [PERSON] лист від 10 січня 2022 року № 2600-0504-8/3219, щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 20 103,78 грн, проте зазначений лист відповідачем проігноровано та безпідставно отримані кошти в сумі 20 103,78 грн повернуті не були, а тому вони звертаються із відповідним позовом до суду. Відповідно до статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі №753/15556/15 від 16 січня 2019 року (провадження №14-445цс18) дійшла висновку, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум. Отже, закон встановлює два винятки з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження рахункової помилки, а також доказів того, що відповідач допустив будь-яку недобросовісну поведінку, вчиняв дії, які призвели або могли призвести до виникнення переплати пенсії. Наявні матеріали справи (долучені до позову документи) не дають можливості встановити хто саме невірно здійснював нарахування пенсії, чому та з яких підстав при нарахуванні відповідачу пенсії застосувувалась середня заробітна плата у розмірі 7763,17 грн та чому має застосовуватись середній заробіток саме 5426,60 грн та чи є в цьому вина відповідача. Враховуючи, що виплата відповідачу пенсії була проведена органом Пенсійного фонду України добровільно, при цьому фактів недобросовісності з боку відповідача або подання страхувальником недостовірних даних судом не встановлено, а тому передбачені законом підстави для повернення безпідставно виплаченої пенсії відсутні. Враховуючи встановлені судом обставини та докази надані позивачем до позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню. На підставі положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed