Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» або Товариство) звернулося до суду з зазначеним вище позовом до [PERSON] , який обґрунтовувало тим, що 06 червня 2023 року між Товариством та відповідачем було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1218-7373. Даний кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір, у відповідності до норм частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор [NUMBER] для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. За умовами договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 4000,00 грн, строк кредитування - 300 днів, базовий період - 21 день, знижена відсоткова ставка - 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка - 3,00 % в день. Товариство зазначало, що воно отримало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг. Однак воно не є банківською установою, а тому уклало з АТ КБ «Приватбанк» договір про надання послуг з приймання та переказу платежів в системі LigPay, на підставі якого відповідачу було надано кредитні кошти. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вказувало, що позичальник належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконував, внаслідок чого у нього станом на 25 листопада 2024 року виникла заборгованість у розмірі 39580 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 4000 грн, прострочена заборгованість по процентам 35580 грн. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг Товариства, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 19580 грн за умови погашення відповідачем решти заборгованості у сумі 20 000 грн. Посилаючись на вищевказане, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 20 000 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4000 грн та заборгованості за нарахованими процентами у сумі 16000 грн, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. 25 лютого 2025 року від представника відповідача адвоката Каліч Є.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач будь-яких договорів з позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не укладав, кредитні кошти не отримував, не домовлявся з відповідачем про істотні умови договору. Зазначав, що відсутні докази, які підтверджують факт того, що сума фінансового кредиту була зарахована на поточний рахунок відповідача та що останньому було передано на виконання договору суму коштів у розмірі 4000 грн, також не встановлені належні та допустимі докази того, що із боку відповідача була вчинена будь-яка дія, направлена на укладення цього договору та на отримання коштів на умовах позики. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 06 червня 2023 року [PERSON] ознайомившись з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) ТОВ «Укр Кредит Фінанс», паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, уклав з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір про відкриття кредитної лінії № 1218-7373, відповідно до якого отримав у кредит 4000 грн строком на 300 календарних днів. Вказані документи позичальник підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. Згідно з п.4.3 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Однак позичальнику на умовах, вказаних у договорі (програма лояльності), може бути надана можливість скористатися пільговою та/або зниженою процентною ставкою. Базовий період складає 21 календарний день (п.4.4. договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Нарахування відсотків здійснюється за стандартною процентною ставкою у розмірі 3% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою (п.4.6 Договору). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію від 01 серпня 2013 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою. 06 червня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на підставі зазначеного вище кредитного договору перерахувало через АТ КБ «Приватбанк» відповідачу 4 000 грн на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.27-32,33). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом відповідач має заборгованість за основним боргом у сумі 4000 грн та за нарахованими процентами у сумі 35580грн. Заборгованість за кредитом [PERSON] не погашав. Згідно з поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» списало відповідачу заборгованість за відсотками на суму 19580 грн, а тому відповідач має непогашену заборгованість у сумі 20000 грн, з яких 4000 грн заборгованість за кредитом та 16000 грнзаборгованість за нарахованими процентами. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). В разі порушення зобов`язання наступають наслідки, визначені статтею 611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Згідно з статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статті 525, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першоїстатті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідженими доказами доведено наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у вказаній ним сумі, а тому він повинен компенсувати її позивачу. Судом встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідач 06 червня 2023 року уклали кредитний договір в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитні кошти позивач перерахував через АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] на його банківську картку № [NUMBER] . Відповідач, отримавши кредитні кошти, своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та нарахованих відсотків не виконав. Внаслідок чого утворилася заборгованість. Доказів, які б спростовували перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів на картковий рахунок останнього в АТ КБ «ПриватБанк» матеріали справи не містять. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 06 червня 2023 року по 26 червня 2023 року (включно) нараховувалась пільгова ставка, відповідно до п. 4.6 кредитного договору. У період з 27 червня 2023 року по 31 березня 2024 року (включно) відповідачу було застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю. Відповідно до п. 4.8. кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надавався Кредит Позичальнику 300 календарних днів (до 31 березня 2024 року) з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Після закінчення строку кредитування нарахування процентів протягом строку договору припинилося. Відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія не нараховувались. Відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності. Оскільки відповідач у добровільному порядку належним чином не виконав своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів, він повинен їх відшкодувати у примусовому порядку. Посилання відповідача на те, що він не укладав кредитний договір та не отримував кредитних коштів спростовується дослідженими доказами. Відповідно до 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідач, ознайомившись з умовами договору, знав процентну ставку, і погодився укласти кредитний договір, взявши на себе обов`язок повернення кредиту разом з процентами. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі в сумі 2422,40 грн, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved