Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 62697грн.73коп. за кредитним договором №490335190 від 21.10.2020р. та за кредитним договором №3471812047/417374 від 29.04.2021р. Підставою позову, вказує порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитними договорами. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача. У випадку неявки відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників справи. Позиція позивача полягала в тому, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір № 490335190 від 21.10.2020 року, зобов`язання за якими цією установою були виконані шляхом видачі кредиту у розмірі 2100 гривень, на умовах строковості, зворотності і платності. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконала. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 46697 гривень 73 копійки, з яких: 10774 гривні 40 копійки - це основна сума боргу та 35923 гривні 33 копійки - сума боргу по відсотках. Проте, оскільки було відступлено право вимоги за вищевказаним договором до ТОВ «Таліон Плюс», а потім до позивача, саме останній отримав право вимоги уплати боргу за цим договором. Разом з цим між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем був укладений кредитний договір № 3471812047/417374 від 29.04.2021 року, зобов`язання за якими цією установою були виконані шляхом видачі кредиту у розмірі 4000 гривень, на умовах строковості, зворотності і платності. Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконала. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 16000 гривень, з яких: 4000 гривні - це основна сума боргу та 12000 гривень - сума боргу по відсотках. Проте, оскільки було відступлено право вимоги за вищевказаним договором до позивача, саме останній отримав право вимоги уплати боргу за цим договором Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; представник позивача просив розглянути справу у заочному порядку. Оцінка суду щодо кредитного договору № 490335190. 21 жовтня 2020 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали між собою договір № 490335190 (а.с.8-9). І зокрема, за цим договором компанія взяла на себе зобов`язання видати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 2100 гривень, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплачувати проценти у від суми кредиту на умовах передбачених договором. І свої зобов`язання за договором, компанія виконала у повному обсязі, оскільки видала [PERSON] , вказаний у договорі кредит, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.39), але остання у повному обсязі та у вказані строки свої обов`язки не виконала. Також сторони уклали додаткові угоди від 23,26,29,31 жовтня 2020 року, 05,08,12,19 листопада 2020 року, 01, 29 грудня 2020 року, 28 29 січня 2021 року, 01,06,08,11,26 лютого 2021 року, 28 березня 2021 року, 29 квітня 2021 року, 27 травня 2021 року, за якою позивач видав додатково кредит у розмірі 100, 150, 200, 300, 600, 700,1000, 1050, 1500, 1550, 2000, 3000, 5000, грн. та сторони продовжили строк повернення кредиту на 12,28,29,30 днів (а.с.10-38). Але остання все одно не виконала свої обов`язки через що, у компанії виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати кредиту у розмірі 10774 гривні 40 копійок та сплати процентів за користування ним у розмірі 35923 гривні 33 копійки, що в загальній сумі складає 46697 гривень 73 копійки. Через що, станом на 21 жовтня 2022 року, у компанії виникло право вимоги до [PERSON] , щодо сплати кредиту у розмірі 10774 гривні 40 копійок та сплати процентів за користування ним у розмірі 35923 гривні 33 копійки (а.с. 50). Проте, 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «Таліон Плюс», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором 490335190 від 21 жовтня 2020 року, що укладений між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] (а.с.44-46). Разом з цим 20.10.2022 року між ТОВ " Таліон Плюс " та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором 490335190 від 21 жовтня 2020 року, що укладений між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] (а.с. 47-48). Що також підтверджується реєстром прав вимоги № 1 від 21.10.2022 року (а.с.49). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжила не виконувати свої грошові зобов`язання за кредитним договором № 490335190, станом на 21.10.2022 року, але вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у [PERSON] виник борг по кредиту у розмірі 10774 гривні 40 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним у розмірі 35923 гривні 33 копійки, що в загальній сумі складає 46697 гривень 73 копійки. Оцінка суду щодо кредитного договору № 3471812047/417374. 29 квітня 2021 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та ТОВ «Гоуфінгоу» уклали між собою договір № 3471812047/417374 (а.с.55). І зокрема, за цим договором компанія взяла на себе зобов`язання видати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 4000 гривень, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплачувати проценти у від суми кредиту на умовах передбачених договором. І свої зобов`язання за договором, компанія виконала у повному обсязі, оскільки видала [PERSON] , вказаний у договорі кредит, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.62), але останній у повному обсязі та у вказані строки свої обов`язки не виконала. У зв`язку із чим у компанії виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати кредиту у розмірі 4000 гривень та сплати процентів за користування ним у розмірі 12000 гривень, що в загальній сумі складає 16000 гривень. Через що, станом на 08 грудня 2021 року, у компанії виникло право вимоги до [PERSON] , щодо сплати кредиту у розмірі 4000 гривень та сплати процентів за користування ним у розмірі 12000 гривень (а.с. 62-63). Проте, 08.12.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 08122021, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором 3471812047/417374 від 29 квітня 2021 року, що укладений між ТОВ "Гоуфінгоу" та [PERSON] (а.с. 58-59). Що також підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с.61). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжила не виконувати свої грошові зобов`язання за кредитним договором № 3471812047/417374, станом на 08.12.2021 року, але вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у [PERSON] виник борг по кредиту у розмірі 4000 гривень, боргу по сплаті процентів за користування ним у розмірі 12000 гривень, що в загальній сумі складає 16000 гривень. Зміст спірних правовідносин. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідачем [PERSON] дійсно виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері кредитування, в яких позивач виступає новим кредитором, а відповідач - боржником, та в межах яких між ними виник спір щодо права позивача, як нового кредитора у цьому зобов`язанні, отримати кредит та проценти за користування ним, на підставі договору. Оцінка суду (щодо права). Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень частини першої статей 1054, 1055 ЦК України та пунктів 22,23 частини першої статті 1, частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12 травня 1991 року, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем (банком або іншою фінансової установою) та споживачем (фізичною особою) у письмовій формі, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими процентами у розмірі та порядку, що передбачений договором. При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору, при цьому підписи можуть бути електронними за письмовою згодою сторін. Як вже було встановлено судом, [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали між собою договір № 490335190 від 21.10.2020 року, відповідно до якого, компанія взяла на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 2100 гривень. І вона взяті на себе зобов`язання виконала повністю. Разом з цим, [PERSON] та ТОВ «Гоуфінгоу» уклали між собою договір № 3471812047/417374 від 29.04.2021 року, відповідно до якого, компанія взяла на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит у гривні у розмірі 4000 гривень. І вона взяті на себе зобов`язання також виконала повністю. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зокрема, за вказаними кредитними договорами, [PERSON] взяла на себе зобов`язання, за вищевказаною угодою, повернути кредити та сплачувати проценти від суми кредиту. Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). Але, як вже було встановлено судом, [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала. У зв`язку з чим, у неї як позичальника, дійсно утворилась заборгованість спочатку перед первинними кредиторами, а потім і перед новим кредитором (позивачем) за кредитним договором № 490335190 від 21.10.2020 у розмірі 46697 (сорок шість тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 73 (сімдесят три) копійки, з яких: 10774 (десять тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 40 (сорок) копійок: борг по кредиту; 35923 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять три) гривні 33 (тридцять три) копійки: борг по процентах за користування кредитом та за кредитним договором № 3471812047/417374 від 29.04.2021 року у розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень, з яких: 4000 (чотири тисячі) гривень: борг по кредиту; 12000 (дванадцять тисяч) гривень: борг по процентах за користування кредитом. Тож зважаючи на викладене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як нового кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідача вказаних вище сум боргу. Тому, матеріально-правові вимоги позивача до відповідача слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю. Оцінка суду щодо судових витрат. В силу положень частини 1 статті 133 і пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу) покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на це та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а сплачений позивачем судовий збір документально підтверджений і складає 3028 гривень (а.с.7), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі.

Outcome: approved