Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 05 червня 1993 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 14. Від шлюбу неповнолітніх дітей у подружжя немає. Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що їх шлюбні відносини поступово припинились, через різні погляди на сімейне життя, ведення побуту та інше. На теперішній час, проживають окремо, що не пов`язано з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми, чи іншими поважними причинами. Спільного господарства не ведуть та не мають взаємних прав та обов`язків. За таких обставин, позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2024 року у справі було відкрито провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, учасники справи в судове засідання не викликались. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. До суду 10.03.2025 року повернулося адресоване відповідачу рекомендоване поштове відправлення №0610229412771 (з копією ухвали суду про відкриття) з відміткою оператора поштового зв`язку про повернення 03.03.2025 року "адресат відсутній за вкаазаною адресою", що є належним повідомленням відповідача. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб (повторно), серії [NUMBER] , сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 червня 1993 року Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 14. Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки питання про вибір прізвища після розірвання шлюбу, відповідно до ст. 113 СК України, залежить від волевиявлення особи, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, і не входить до предмету розгляду, суд не може вирішувати його у цій справі. Оскільки, судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 178, 181, 263-268 ЦПК України,

Outcome: approved