Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє адвокат Ковальчук А.О., звернувся до суду з позовом, згідно якого просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2023 року у справі 274/1913/23 на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із її навчанням у розмірі 6000 грн. Просить зменшити розмір стягнутих аліментів до 1000 гривень щомісячно, з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання донькою у Вінницькому національному університеті ім. М.І. Пирогова, тобто до 01.07.2027 року. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що з часу призначення аліментів його матеріальний стан значно погіршився. При ухваленні вказаного рішення він перебував у лавах Збройних Сил України, однак був звільнений зі служби. На теперішній час практично не має доходу, оскільки не працює. Основна частина його доходу - це пенсія по інвалідності, розмір якої за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 склав 54979,44 грн, 6108,83 грн в місяць. Враховуючи, що з нього стягуються аліменти в розмірі 6000 грн, у нього практично не залишається коштів для закриття базових потреб. Вказує, що розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки, становить більше ніж 90% його місячного доходу. Оскільки він не мав можливості сплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі, станом на 30.09.2024 виник борг зі сплати аліментів у розмірі 37808,76 грн. Також, просить врахувати, що має незадовільний стан здоров`я, оскільки має ряд захворювань, пов`язаних з військовою службою, а тому потребує витрат на лікування. Крім того, перебуває в цивільному шлюбі. Разом з ним та дружиною проживають його батьки - пенсіонери, які також потребують його підтримки. Враховуючи наведені обставини, просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються до 1000 грн. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 26.11.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду ( а.с.29 -30). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 16.12.2024 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 40). 14.02.2025 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого вона просить відмовити в задоволенні вимог позивача, оскільки вважає, що позивач не довів наявність підстав для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Твердження позивача, що розмір його пенсії становить 6108,83 грн, не відповідає дійсності, оскільки нарахована пенсія становить 12217,65 грн, з якої стягуються аліменти та заборгованість по аліментам. Те, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи і йому протипоказана важка фізична праця, не являється доказом того, що він взагалі не може працювати та займатися будь-якою іншою трудовою діяльністю. Позивачем не наведено, що він за станом здоров`я потребує додаткових витрат на лікування. Також, позивачем не доведено належними доказами той факт, що він перебуває в цивільному шлюбі, та те, що його батьки потребують підтримки з його боку. Натомість їх дочка продовжує навчання, її потреба у матеріальній допомозі не зменшились, а враховуючи рівень інфляції, вартість продуктів, одягу, навпаки, значно збільшились. Враховуючи, що вона наразі не працює, оскільки самостійно виховує ще одну дитину, тому не має змоги забезпечити доньку на період навчання. Вважає, що підстави для задоволення позовної заяви відсутні ( а.с. 48 - 51). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві, наполягали на їх задоволенні. Позивач суду пояснив, що він отримує пенсію в розмірі 12000,00 грн., з яких 6000,00 грн це аліменти які він сплачує на утримання доньки. Тих коштів що в нього залишаються йому не вистачає на життя, тому він може сплачувати аліменти лише в розмірі 1000,00 грн щомісячно. Має інвалідність - 3 група. Доньці він не допомагає додатково, тільки з нього вираховуються аліменти. Відповідачка заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Вказала, що донька навчається за її кошти, вартість навчання в рік становить 33 000,00 грн та вартість гуртожитку - 4000,00 грн - за рік. Відповідач не допомагає сплачувати за навчання доньки, їй допомагає її мати. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомлено. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2023 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у зв`язку із навчанням у розмірі 6000 гривень щомісячно, починаючи з 28.03.2023 та до закінчення навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова, тобто до 01.07.2027 (а.с.12 - 13). 07.08.2023 на виконання зазначеного судового рішення видано виконавчий лист №274/1913/23 (а.с.14). Згідно довідки Бердичівського відділу ДВС у Бердичівському районі Житомирської області №16/72501532 від 04.10.2024 заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] перед [PERSON] станом на 30.09.2024 становить 37808,76 грн (а.с.15). Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] від 26.09.2022 [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи. Посвідчення дійсне до 01.12.2024 (а.с.8). Згідно довідки про доходи №4727 1079 0478 2751, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Житомирській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 складає 54979,44 грн (а.с.10). Згідно Витягу №164 від 19.09.2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою також зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.17 зворот). Згідно Витягу з рішення №21 від 15.12.2021 комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу ветеранів війни та осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вирішено встановити [PERSON] , [INFO] статус особи з інвалідністю війни ІІІ групи (захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини) (а.с.19). Відповідно до Виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3176 [PERSON] , [INFO] має основний діагноз: цереброваскулярна хвороба, ХПМК II ст. з переважним ураженням вертебро-базилярного басейну, стенозуючими змінами артерій головного мозку, венозною гіпертензією, помірною вазо вегетативною та вестибулярною дисфункцією. Легкий когнітивний розлад та супутній діагноз: консолідований трьохкісточковий перелом правої гомілки з легкою післятравматичною контрактурою в гомілково-ступневому суглобі. Ушивання кишківника в 2017 з приводу ножового поранення, складний короткозорий астигматизм обох очей. Ангіопатію сітківок. Виписка датована 06.10.2021 (а.с.20). Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА від 08.09.2021 [PERSON] має 30% страти професійної працездатності (а.с.21). Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №588510 [PERSON] має 3 групу інвалідності з 15.09.2021, йому протипоказана важка фізична праця (а.с.21 зворот). Як вбачається з довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 07.04.2021 №1129 [PERSON] в період з 02.09.2015 по 17.11.2015, з 07.03.2016 по 19.05.2016, з 18.06.2016 по 29.10.2016 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (а.с.22). Згідно Витягу з протоколу засідання 11 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, захворювання [PERSON] , 1985 р.н. так, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.22 зворот). Позивачем до матеріалів справи долучено ТГ головного мозку, згідно протоколу обстеження №2347 від 23.09.2021 КНП "Вінницька обласна клінічна лікарня ім.М.І. Пирогова ВОР". Висновок: латеровентрикулоасиметрія, змішана замісна гідроцефалія і множинні фокуси в лобних частках - стійкі залишкові явища забоїв мозку; стенозуючі зміни артерій і венозна гіпертензія. Змішана після травматична дисциркуляторна енцефалопатія. Викривлення носової перегородки (а.с.23). Як вбачається з оновленої довідки про доходи в період з 01.10.2024 по 28.02.2025 року [PERSON] отримав пенсію в розмірі 30544,15 грн. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд враховує ту обставину, що позивач є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 6108,83 грн ( після вирахування аліментів), а також ту обставину, що відповідачка не надала доказів свого матеріального стану на час розгляду справи в суді, при цьому, суд враховує, що проживання позивача за однією адресою з батьками- пенсіонерами та утворення нової родини, не звільняє відповідача від утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Проте, суд вбачає суттєву зміну стану здоров`я та матеріального стану платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, що відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2023 року розмір аліментів з урахуванням вищевказаних обставин підлягає зменшенню до 3000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішення суду і до закінчення [PERSON] , [INFO] навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років ( вартість навчання + гуртожиток 37 000,00 грн /12 місяців = 3084 грн ( з обох батьків) = по 1541 грн. ( з одного з батьків) + додаткові витрати на проживання, харчування, одяг, проїзд, тощо = 3000,00 грн - щомісячно ). Щодо стягнення судових витрат. При зверненні до суду з даним позовом позивачем не сплачено судовий збір, оскільки він вважав, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону УКраїни " Про судовий збір " звільнений від сплати судового збору, як ветеран війни - інвалід війни 3 групи ( а.с.8). Пунктом 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. При цьому, особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни третьої групи, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у встановленому порядку не прирівнюються до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни. Тобто, від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, а не особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни третьої групи. Позивачем не надано суду доказів стосовно того, що саме він є особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та членом сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, або є прирівняною до зазначених осіб у встановленому порядку особи. У свою чергу, за змістом ст. 5 Закону України "Про судовий збір", пільг щодо сплати судового збору для інвалідів 3 групи, ветеранів війни - інвалідів війни не встановлено. З урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави вважати, що позивач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином позивач при зверненні до суду з даним позовом мав сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК УКраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч. 1 ст. 144 ЦПК України). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір, яким ним не сплачено при зверненні до суду в розмірі 605,60 грн., а також з відповідачки на користь держави в розмірі 605,60 грн. - пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial