Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

ТОВ «Глобал Спліт» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 18.02.2020 № 5/3206619 у розмірі 56553,19 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5/3206619. За умовами такого договору відповідач отримала кредит в сумі 49580,40 грн. на строк 60 місяців до 17.02.2025. За умовами такого договору позичальник сплачує банку процентну винагороду в розмірі 11 % щомісячно та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30 %. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5/3206619. 22.10.2024 відповідачу була направлена вимога про необхідність дострокового повернення кредиту. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 56553,19 грн., в тому числі 29573,11 грн. прострочена заборгованість за основним боргом; 5313,43 грн. прострочена заборгованість за відсотками; та 21666,65 грн. простроченої комісії. Звернувшись до суду ТОВ «Глобал Спліт» просить стягнути з відповідача указану вище заборгованість. Представник відповідача, адвокат Василець С.О., подав до суду відзив у якому проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] комісії заперечував, просив відмовити задоволенні таких вимог. Зазначив, що відповідно до п. 1.3.2 договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,30 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. За змістом п. 1.4.2 договору супутні послуги банку полягають у виконанні функцій банком, які пов`язані із необхідними операціями (діями) щодо кредиту, тому плата за такі послуги суперечить принципам споживчого кредитування. Пунктом 1.4.2 договору фактично встановлено плату за надання позичальнику інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої визначена законом. Посилаючись, в тому числі на судову практику Верховного Суду, представник вважає нарахування позивачем комісії в розмірі 21666,65 грн. безпідставним. З посиланням на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 вказує, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Позивач подав до суду додаткові пояснення у яких зазначив, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Укладаючи кредитний договір позичальник погодився з його умовами, договір не був визнаний недійсним, він є обов`язковим до виконання його сторонами. Позичальник користувалася кредитними коштами, сплачувала за кредитом, чим визнала заборгованість та умови обслуговування за кредитним договором. Ухвалою від 04.02.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву у якій справу просив розглядати без його участі. Представник [PERSON] у судове засідання також не з`явився, просив справу розглядати без його участі та участі відповідача. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 18.02.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» (банк) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 5/3206619. Відповідно до п. 1.1 договору банк надає позичальнику кредит в сумі 49580,40 грн. на строк 60 місяців з 18.02.2020 по 17.02.2025. Кредит надається на споживчі потреби (п. 1.2). Згідно з п. 1.3.1, 1.3.2 позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти щомісячно в розмірі 11 % річних та комісію в розмірі 2,30 % щомісячно від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору за обслуговування кредитної заборгованості. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Згідно з п. 2.6 банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором (а.с. 18). Додатком № 1 до кредитного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки (а.с. 20-21). Кредитні кошти в сумі 47400,00 грн. були перераховані на поточний рахунок клієнта відповідно до платіжної інструкції від 18.02.2020 № 30024003-1 (а.с. 22). 29.08.2023 між ТОВ «Глобал Спліт» (новий кредитор) та АТ «Креді Агріколь Банк» (первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 4-2023. Відповідно до п. 2.1 договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с. 9-12). Згідно з Додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги 4-2023 від 29.08.2023, Реєстру прав вимоги від 15.09.2023, ТОВ «Глобал Спліт» набуло право вимоги в тому числі до відповідача на суму 56553,19 грн. (а.с. 90-124). Позивач зазначає, що станом на 07.01.2025, заборгованість [PERSON] за договором № 5/3206619 складає 56553,19 грн., в тому числі 29573,11 грн. прострочена заборгованість за основним боргом; 5313,43 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 21666,65 грн. простроченої комісії (а.с. 17). 23.10.2024 ТОВ «Глобал Спліт» направило відповідачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 56553,19 грн. протягом 30 днів (а.с. 51, 52-54). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За умовами договору відповідач зобов`язана виконувати свої зобов`язання, повернути кредит у строки та в розмірі, встановленому договором, сплатити проценти за користування кредитними грошима. Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Так, п. 1.3.2 кредитного договору № 5/3206619 передбачено щомісячну сплату позичальником комісії, розмір якої становить 2,30 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору за обслуговування кредитної заборгованості. Також зазначено, що обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 вказала на те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (пункти 31.29, 31.33 постанови). При цьому, у постанові від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (пункти 71-73). У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Як встановлено судом, спірний договір встановлює щомісячну сплату комісії в розмірі 2,30 % від суми кредиту. Як визначено п. 1.3.2 кредитного договору оплаті підлягають послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Тобто фактично встановлюється плата за послуги, які відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», повинні надаватися безоплатно. Також до позовної заяви не додано доказів того, що послуги, наведені у п. 1.3.2 кредитного договору, фактично надавалися відповідачу. Таким чином умови договору № 5/3206619 в частині сплати комісії є нікчемними. За таких обставин розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 34886,54 грн., в тому числі 29573,11 грн. за основним боргом та 5313,43 грн. відсотків, у зв`язку із чим вимоги ТОВ «Глобал Спліт» слід задовольнити частково. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Глобал Спліт» підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 1494,33 грн.

Outcome: partial