Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

09.12.2024 року позивач АТ «Універсал Банк» в особі представника Сахабутдінов В.Ю. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 21.11.2019 року відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank». Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100000,00 грн. Відповідач зі своєї сторони порушила взяті на себе зобов`язання та має заборгованість, яка складає 36426,15 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 13.03.2025 року, через підсистему «електронний суд» представник відповідача надіслав додаткові пояснення у справі в яких в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі, посилаючи на те, що згідно банківської виписки останній кредитний ліміт становить - 19\~200 грн, а незаконно списано позивачем на погашення відсотків, умови нарахування яких не погоджено в розмірі - 26504,05 грн, що перевищує суму наданого кредитного ліміту. Згідно розрахунку боргу позивача, що наданий в додатках до позовної заяви, відповідач погасила боргу за кредитом з 21.11.2019 року по 25.10.2024 рік (дата закінчення розрахунку боргу) в сумі - 45563 грн. В позовній заяві відсутні відомості про розмір встановленого тіла кредитного ліміту. Натомість у банківській виписці по кредитному рахунку кредитний ліміт зазначено 20\~000 грн. На погашення відсотків банком списано суму в розмірі - 26504,05 грн., згідно виписки по банківському рахунку. При цьому, умови нарахування відсотків сторонами договору погоджено не було. Згідно відомостей операцій та руху коштів по кредитному рахунку за випискою по кредитному договору заборгованість в сумі 36 426,15 грн. - відсутня у виписці. Відомості про встановлення кредитного ліміту в сумі 36426,15 грн. відсутні у виписці за кредитною картою про рух грошових коштів по банківському рахунку. Згідно виписки по рахунку, що надана позивачем станом на 14.11.2024 року заборгованість за кредитним договором зазначена в сумі - 10\~354 грн. Тобто, на час звернення з позовною заявою, розмір позовних вимог не відповідає та суперечить відомостям щодо заборгованості за кредитом, згідно банківської виписки по кредитному рахунку. В судове засідання представник позивача не з`явився, справу просилив розглядати у відсутність представника банку та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися, через підсистему «Електронний суд» представник надіслав заяву в якій просив в задоволенні позову відмовити, справу розглянути у відсутність сторони відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи судом встановлено, що 21.11.2019 року [PERSON] звернулася до AT «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 21.11.2019 року. Відповідно до п.2 анкети-заяви відповідач, підписавши заяву погодився, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати. Відповідно до п. 3 анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Згідно з наданої довідки, Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] у гривні. Розмір встановленого Кредитного ліміту по поточному рахунку з 21.11.2019 року становить 20000 грн, з 25.01.2020 року 30000 грн, з 14.04.2020 року - 29500 грн, з 28.04.2020 року 29100 грн, з 24.11.2024 року 19300 грн, з 25.11.2024 року - 18300 грн, з 17.12.2024 року - 17000 грн.. Відповідно дост. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідач не заперечував проти факту звернення до Банку з анкетою-заявою, отримання картки та встановлення кредитного ліміту, користування кредитними коштами. Відповідач користувався коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договору і за неюим рахується заборгованість у розмірі 36426,15 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом 36426,15 грн. Разом з тим, у матеріалах справи відсутнє відповідне підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Паспорту споживчого кредиту та Тарифів. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank та Тарифи з користування Чорною карткою monobank розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в рамках проекту Монобанк (monobank), тоді як вказані Умови і правила та Тарифи [PERSON] не підписані, зокрема електронним цифровим підписом, як це передбачено узгодженими сторонами умовами у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг в рамках проекту Монобанк (monobank) від 21.11.2019 року. За таких обставин суд приходить висновку, що Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank та Тарифи з користування Чорною карткою monobank не є належними доказами у справі. У анкеті-заяві позичальника [PERSON] не зазначені ані процентна ставка за користування кредитними коштами, а ні строк повернення кредиту, ані відповідальність за порушення зобов`язань. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зістаттею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, судом встановлено відсутність правових підстав для нарахування відповідачу [PERSON] процентів за користування коштами, які нараховувалися їй та були списані з рахунку відповідача у розмірі 26908,22 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 21.11.2019 року. Відповідно до розрахунку заборгованості АТ "Універсал Банк" за договором № б/н від 21.11.2019, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) [PERSON] складає 36426,15 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ "Універсал Банк" посилався на Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank, Чорної картки monobank, який не містить підпису відповідача. Однак, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що саме цей Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank, розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Суд зазначає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першоїстатті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ "Універсал Банк" у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил обслуговування вАТ "Універсал Банк"при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Таким чином, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов і правил обслуговування вАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки не містять підпису відповідача, а відтак достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, суд дійшов висновку, що наявність у позивача Чорної картки monobank, яка не підписана безпосередньо боржником, без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не можуть бути підставою для стягнення заборгованості з урахуванням відсотків які були списані з рахунку. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ "Універсал Банк" дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за тілом кредиту в добровільному порядку АТ "Універсал Банк" повернуті не були, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК Україниза змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення залишку фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, з урахуванням того, що домовленості про сплату відсотків за користування коштами підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 21.11.2019 року не містить, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки з врахуванням погашеного відповідачем тіла кредиту в сумі 44451,25 грн та 26908,22 грн - сума, зарахована позивачем на погашення відсотків (загальна сума 71359,47 грн), наявна переплата, в межах наданого кредитного ліміту. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеності та необґрунтованості. Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed