Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представниці адвоката Козловської Ю. П., звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити: - факт прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла[INFO] в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області; - визнати за нею, право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 94,80 кв.м. та житловою площею 44,50 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезгадане нерухоме майно. За життя [PERSON] особистого розпорядження щодо належного їй майна на випадок своєї смерті не зробила. Спадкоємиця, являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала та продовжує проживати у зазначеному будинку. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейної Г.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено через відсутність належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на спадкове майно за померлою [PERSON] . Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх спадкових прав. Позивачка та її представниця в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву із вимогою провести розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади Старостинського округу № 1 с. Баламутівка Юрковецької об`єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, в адресованій до суду заяві просив розгляд справи провести в їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 постанови Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Судом встановлено, що [INFO] в с. Баламутівка Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 серпня 2024. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Судом встановлено, що померла [PERSON] заповіту не залишала, а тому відкрилася спадщина за законом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Встановлено, що на час відкриття спадщини спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] , є її дочка [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що дочка [PERSON] в шестимісячний термін вступила в управління та володіння спадковим майном. Вказані обставини підтверджуються довідкою № 392 від 15.07.2024 Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, що міститься в матеріалах спадкової справи, а також довідкою №12 від 21.05.2025, що подана разом із позовною заявою, з яких вбачається, що [PERSON] проживала разом матір`ю на день її смерті в будинку по [ADDRESS] . Вона в установлений шестимісячний строк після смерті матері [PERSON] , спадщину прийняла, а саме: протягом березня, квітня 2002 року здійснила ремонт житлового будинку, доглядала за домогосподарством, доглядає за ним по цей час, обробляла належну до нього земельну ділянку. Також згідно з інформацією, яка міститься в довідці Юрковецької сільської ради №361 від 01.06.2024 [PERSON] постійно проживала за місцем реєстрації у [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] в будинку проживала її дочка [PERSON] . Вказані обставини свідчать про те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла[INFO] , і такий факт необхідно встановити. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, та на частину майна вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 жовтня 2024 року, однак на житловий будинок [ADDRESS] нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 200/02-31 від 23 жовтня 2024. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно відомостей, які наведені у технічному паспорті та згідно будівельного паспорта, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , побудовані у 1975-1985 роках Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] . Вказане підтверджується довідкою виданою старостою старостинського округу № 1 с. Баламутівка Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від № 392 від 15.07.2024, копією технічного паспорта, та копією погосподарської книги за 2001-2005. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями, проте не зареєструвала його належним чином. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачкою своїх законних спадкових прав. Згідно з ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12:00 год. 13.03.2025 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 14.03.2025 (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України), то датою ухвалення судового рішення є 14.03.2025. На підставі викладеного та

Outcome: approved