Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

24.09.2024 в провадження судді надійшла позовна заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю«СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 11.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] був укладений Договір про надання фінансового кредиту №13918-5/2024 (далі - Договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, шляхом заповнення відповідачем Заявки-анкети на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю«СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Відповідно до умов Договору позивач надав відповідачу фінансовий кредит в розмірі 16900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, дата надання кредиту - 11.05.2024, наданий кредит має бути погашений клієнтом в останній день вказаного строку кредитування, дата погашення кредиту - 07.09.2024, денна процентна ставка - 1,50%, що застосовується в межах строку кредитування. Кредит надано у безготівковій формі у національній валюті на рахунок відповідача за реквізитами його платіжної картки № [NUMBER] , які були вказані останнім в Заявці-анкеті. Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти у розмірі та на умовах, передбачених Договором. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання за умовами Договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 13918-5/2024 від 11.05.2024, яку позивач просить стягнути з відповідача та яка станом на 30.07.2024 становить 45883,50 грн., з яких: заборгованість по простроченому тілу - 16900,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 5323,50 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам - 15210,00 грн., заборгованість по штрафам - 8450,00 грн. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, незважаючи на повідомлення, не виконує свого зобов`язання, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, останній змушений звернутися до суду з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати: 3028,00 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5550,00 грн. Ухвалою суду від 02.10.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01.11.2024 представником відповідача - адвокатом Гудимою Т.В. скеровано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що представник відповідача заперечує проти позовних вимог позивача та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено Завку-анкету на отримання фінансового кредиту від 11.05.2024, однак відповідач вважає, що позивачем не надано будь-яких доказів укладення ним договору про надання фінансового кредиту, відтак не доведено, що саме відповідач ініціював отримання кредитних коштів та погодив умови їх отримання та повернення. Крім того, звертає увагу, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи. Відповідач також вказує на непропорційно велику суму компенсації згідно з договором про надання фінансового кредиту. 04.11.2024 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача - адвоката Шишки Ю.О., якою заперечуються доводи, викладені у відзивіна позовну заяву. Представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вона вказує на те, що після підписання 11.05.2024 Заявки-анкети на отримання фінансового кредиту та укладення договору про надання фінансового кредиту, відповідач не звертався до позивача щодо незгоди з умовами Договору, Паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, а отже з ними погодився. Представник позивача зазначає, що підписанням договору про надання фінансового кредиту електронним підписом відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений позивачем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. Окрім того, 04.11.2024 разом з відповіддю на відзив через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» - адвоката Шишки Ю.О. про витребування доказів, в якому представник позивача просив витребувати з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) інформацію відносно належності платіжної карти № [NUMBER] [PERSON] та про рух коштів в період з 10.05.2024 по 12.05.2024. 04.11.2024 представником відповідача Гудимою Т.В. скеровано до суду заперечення на відповідь на відзив, з яких вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог позивача та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не надано електронних примірників кредитного договору №13918-05/2024 від 11.05.2024 та додатків до нього з обов`язковими реквізитами та з усіма додатками до них відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», а отже паперові копії договору про надання фінансового кредиту та додатків до нього не є допустимими та належними доказами. Крім того, звертає увагу, що відповідач не підписував договір про надання фінансового кредиту, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового індефікатора, його направлення та підтвердження пропозиції щодо укладання договору. Наголошує на нікчемності кредитного договору №13918-05/2024 від 11.05.2024, оскільки його форма не відповідає вимогам діючого законодавста. 13.11.2024 ухвалою суду клопотання представника позивача ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» - адвоката Шишки Ю.О. про витребування доказів задоволено, витребувано з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» інформацію про те, чи було банком емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; інформацію щодо наявності у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) карткового рахунку, відкритого у банку станом на 11.05.2024; інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; інформацію щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 16900,00 грн. в період з 10.05.2024 по 12.05.2024; на чиє ім`я (вказати прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, РНОКПП особи) випускалася банківська картка № [NUMBER] із зазначенням фінансового номеру мобільного телефону власника, прив`язаної до цієї картки; інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 10.05.2024 по 12.05.2024, з відображенням часу зарахування коштів; надати інформацію про номер телефону на який відправлялася інформація про операції за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 10.05.2024 по 12.05.2024. 24.01.2025 за клопотанням представника відповідача було витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЙТЕК УКРАЇНА", місцезнаходження: 04071, місто Київ, вул. Костянтинівська, буд. 2А, код ЄДРПОУ 44103264 інформацію, а саме: копію договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №0902-2 від 09.02.2024 року укладений між ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" та ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП"; копії первинних (паперових або електронних) документів на підтвердження здійснення транзакції щодо зарахування 11.05.2024 року грошових коштів від ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" (ЄРДПОУ 44022416) з допомогою системи грошових переказів "MoneySend" на банківську картку № [NUMBER] . У останнє судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача у останнє судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 13918-5/2024 у формі електронного документу з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 16900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, денна процентна ставка - 1,50%, що застосовується в межах строку кредитування; наданий кредит має бути погашений клієнтом в останній день вказаного строку кредитування, дата погашення кредиту - 07.09.2024 (а.с. 6-9). На підтвердження факту укладення Договору позивач надав суду копії Заявки-анкети Клієнта на отримання фінансового кредиту (а.с. 11), Договору про надання фінансового кредиту №13918-05/2024 від 11.05.2024 з додатком № 1 до нього (а.с. 6-9), Паспорту споживчого кредиту (а.с. 12-13). 11.05.2024 відповідачем була заповнена Заявка-анкета на отримання фінансового кредиту на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», в якій він указав свої персональні дані, номер банківської картки та іншу інформацію, яка дала можливість позивачеві прийняти рішення про видачу кредиту (а.с. 11). Зазначена Заявка-анкета була підписана електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора - W1564. Факт звернення відповідачем до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» з пропозицією надати йому кредит, шляхом заповнення останнім 11.05.2024 Заявки-анкети на отримання фінансового кредиту не заперечується, підтверджується доводами у відзиві на позовну заяву. Відповідач підписав також Договір про надання фінансового кредиту №13918-05/2024 від 11.05.2024 (а.с. 6-9) та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-13), шляхом накладення на зазначені документи електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора - W1564. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» № 20240807-9 від 07.08.2024 (а.с. 14), випискою по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 10.05.2024 по 12.05.2024, деталізованою інформацією операцій по картці № [NUMBER] , особовий рахунок № [NUMBER] за період з 10.05.2024 по 12.05.2024. На виконання ухвали суду від 13.11.2024 АТ «СЕНС БАНК» листом № 13130-БТ-32.2/2024 від 19.11.2024 надано інформацію про те, що на ім`я [PERSON] відкрито карту № [NUMBER] , рахунок до картки № [NUMBER] (валюта Українська гривня). Номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 10.05.2024 по 12.05.2024: + [NUMBER]. Номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Зазначений номер телефону вказаний позивачем як номер засобу зв`язку з ним при подачі позовної заяви. З наданих АТ «СЕНС БАНК» на виконання ухвали суду від 13.11.2024 виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 10.05.2024 по 12.05.2024 та деталізованої інформації операцій по картці № [NUMBER] , особовий рахунок № [NUMBER] за період з 10.05.2024 по 12.05.2024, вбачається, що відповідно до умов Договору 11.05.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було надано [PERSON] кредитні кошти у розмірі 16900,00 грн. у безготівковій формі у національній валюті на рахунок за реквізитами його платіжної картки № [NUMBER] , зазначеними грошовими коштами відповідач активно користувався згідно зі здійсненими ним операціями за карткою. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати факт укладення договору чи розмір існуючої заборгованості. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору таотримання кредитних коштів відповідачем не надано. Суд вважає встановленим факт укладення кредитного договору та факт отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору. При цьому, доводи відповідача про те, що позивачем не надано доказів укладення договору та перерахування кредитних коштів на його рахунок та доказів існування заборгованості, суд не приймає до уваги. Відповідач, зазначаючи у відзиві на позов про відсутність первинних бухгалтерських документів, а відтак - доказів про отримання ним кредитних коштів, не надав жодних доказів на підтвердження цього, зокрема не звертався до суду із позовом про визнання цього договору недійсним або до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій, не надав відомостей щодо неналежності йому банківської картки, зазначеної у договорі, або виписки з рахунку, з якого б вбачалось не отримання коштів тощо. Позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована, а тому в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (стаття 629 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому суд відхиляє доводи сторони відповідача, викладені у запереченнях на відповідь на відзив, щодо нікчемності Договору про надання фінансового кредиту №13918-05/2024 від 11.05.2024 з огляду на таке. Підписанням Заявки-анкета на отримання фінансового кредиту від 11.05.2024, Паспорту споживчого кредиту, Договору про надання фінансового кредиту №13918-05/2024 від 11.05.2024, шляхом накладення на зазначені документи електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердив своє ознайомлення та згоду на умови Договору. Відомостей про звернення [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», з яким укладено Договір про надання фінансового кредиту №13918-05/2024 від 11.05.2024, щодо визнання нікчемності зазначеного договору або про таке визнання в судовому порядку відповідач суду не надав. Всупереч умовам Договору відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує в належний спосіб. Із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №13918-05/2024 від 11.05.2024 вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] нараховано станом на 30.07.2024 у розмірі 45883,50 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту- 16900,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 5323,50 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам - 15210,00 грн., заборгованість по штрафам - 8450,00 грн (а.с. 15). Здійснивши перевірку зазначеного розрахунку, суд не погоджується із розміром загальної заборгованості за кредитним договором, оскільки позивачем здійснено нарахування заборгованості по штрафам. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Пунктами 18, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Таким чином, неустойка (штраф, пеня) за прострочення (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання не підлягає стягненню на період дії військового стану, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по штрафам у розмірі 8450,00 грн. не підлягає задоволенню. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю«СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» суми заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №13918-05/2024 від 11.05.2024 у розмірі 37433,50 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту- 16900,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 5323,50 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам - 15210,00 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5550,00 грн. підтверджуються копіями Договору про надання правничої допомоги від 17.07.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Адвокатським об`єднанням «КН ПЕРШИЙ ЮРИДИЧНИЙ ОФІС» (а.с. 19-20), Реєстру позичальників/боржників від 17.07.2024 (Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 17.07.2024) (а.с. 22). Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим, а також, на думку суду, були дотримані критерії розумності їх вартості. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 3028,00 грн. (а.с. 16), сплаченого при подачі позовної заяви, однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 2470,36 грн. (37433,50 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 3028,00 (сума судового збору, сплачена позивачем) / 45883,50 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення). На підставі наведеного та

Outcome: partial