Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

10.01.2025 року [PERSON] звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 13 липня 2013 року Ширяївським відділом ДРАЦС у Березівському районі Одеської області Південного МУМЮ (м. Одеса), актовий запис № 42. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені у 2023 році, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу чи примирення є неможливим, оскільки між ними втрачено почуття поваги та любові. Спору щодо поділу спільного майна, щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки чи її утримання не має. 15.01.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; у встановлені судом строки відповідач відзив на позов суду не подав. Представник позивача копію ухвали про відкриття провадження у справі від 15.01.2025 року отримав 16.01.2025, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі від 15.01.2025 року, копію позову з додатками отримала 04.02.2025 року, будь-яких заяв чи клопотань суду не надала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. 13 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 42 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 29 травня 2024 року, а. с. 7). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2013 року, а. с. 8). Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є втрата взаємної поваги та любові. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Майнового спору та спору про визначення місця проживання дітини у сторін немає. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Ч. 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини на які посилається позивач є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Збереження цього шлюбу суперечить його інтересам, тому оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 3, 56, 104-105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved