Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту перебування заявника на утриманні онука звернулась адвокат Шаркова Наталя Робертівна. В обґрунтування заяви представник зазначила, що у [PERSON] окрім онука [PERSON] не було інших осіб, які зобов`язані її утримувати. З 2006 року заявник та її онук проживали за однією адресою, разом приватизували квартиру були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та взаємні права та обов`язки, з липня 2015 року заявниця повністю перебувала на утриманні онука. Пенсія заявниці з липня 2015 року становить: 1 222, 30 гривень на місяць, таким чином повне забезпечення продуктами харчування, ліками тощо займався онук. Відповідно до повідомлення про смерть від 03.01.2023 року № 694/34 [PERSON] була сповіщена про загибель свого онука. Смерть онука солдата [PERSON] у період воєнного стану в зоні військових дій та причинний зв`язок смерті із захистом батьківщини підтверджується низкою документів. Представник зазначає, що заявник звернулася до [INFO] з приводу виплати їй одноразової допомоги, однак листом [INFO] від 07.03.2024 року №2389 [PERSON] було повідомлено, що протокольним рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом №4/д від 09.02.2024 року, документи [PERSON] повернуті на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого [PERSON] , що дають право на отримання одноразової грошової допомоги. Тобто відповідно до вимог профільних Законів України для набуття гарантій та соціального захисту, порушення клопотань про призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, у зв`язку із смертю військовослужбовця [PERSON] , заявниця повинна надати до відповідних органів рішення суду про встановлення факту її перебування на утриманні її загиблого онука, яке набрало законної сили. У зв`язку з наведеним та з метою захисту своїх прав, представник заявника просить: встановити факт перебування [PERSON] на утриманні її онука [PERSON] у період з липня 2015 року по день його загибелі [INFO] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2024 року заяву про встановлення факту прийнято до розгляду, призначено розгляд справи у судовому засіданні, сторонам надіслано копію ухвали суду, заінтересованим особам роз`яснено про право на подання відзиву або заперечень на заяву. Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірини Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи №35/2023 (номер у спадковому реєстрі 70639432) щодо померлого [PERSON] ; Від Одеської міської поліклініки №29 завірені копії медичної документації щодо померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (сімейний лікар [PERSON] ); Від Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» інформацію щодо руху грошових коштів за рахунком [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з дня відкриття ним рахунку і до цього часу; Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області інформацію щодо розміру пенсії [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01.01.2015 року по 31.12.2022 року (а.с.72). На виконання ухвали про витребування доказів на адресу 31.10.2024 року (вх. № 35974) від Головного УПФ України в Одеській області надійшла копія пенсійної справи [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 31.12.2022 року (а.с.74-77). Також, на адресу суду 08.11.2024 року (вх. № 37213) надійшла відповідь АТ «УКРСИББАНК» щодо наявності рахунків відкритих на ім`я [PERSON] (а.с.80-82). Крім іншого, 06.11.2024 року (вх. № 7235) надійшов лист відповідь КНП щодо дати та причини смерті [PERSON] (а.с.79). Також, 19.11.2024 року надійшла копія спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.84-151). На адресу суду 24.01.2025 року (вх. № 2545) від представника Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення щодо заяви про встановлення факту. Так відповідно до наданих пояснень представник зазначає, що члени сім`ї померлого вважаються, такими, що перебували на його утримання, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Представник заінтересованої особи зазначає, що надані заявником документи не свідчать про те, що остання перебувала на утримання померлого онука. На підставі викладеного просить: відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту (а.с.173-180). Також, на адресу суду 24.01.2025 року за підписом представника заінтересованої особи Міністерство оборони України надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання представник зазначив, що якщо під час розгляду справи буде заявлений спір про право або суд дійде до висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Представник зазначає, що факт, який заявник просить встановити матиме наслідком виникнення у заявника прав на виплату одноразової допомоги. Заявник не надала доказів щодо відсутності у померлого інших осіб, які мають право на отримання допомоги. З урахуванням викладеного представник просить: залишити без розгляду заяву про встановлення факту перебування на утриманні (а.с.186-190). Не погоджуючись з клопотанням про залишення заяви про встановлення факту без розгляду, представник заявника адвокат Шаркова Наталя Робертівна надала заперечення на клопотання. Відповідно до поданого заперечення адвокат зазначила, що заява не містить в собі спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки МО України не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги тощо. На підставі викладеного представник зазначила, що клопотання про залишення заяви без розгляду задоволенню не підлягає (а.с.194-197). Також, 28.01.2025 року (вх. № 2676) надійшло клопотання про долучення доказів, відповідно до поданого клопотання представник заявника просить долучити до справи додаткові докази на підтвердження заявлених вимог (а.с.199-203). В останнє судове [PERSON] та представник заявника адвокат Шаркова Наталя Робертівна не з`явились, на адресу суду 10.03.2025 року (вх. № 8259) надійшла заява за підписом представника заявника щодо можливості розгляду справи за її відсутності, згідно поданої заяви представник зазначила, що просить заяву задовольнити та ухвалити рішення (а.с.238). Заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Міністерство оборони України про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності. З урахуванням викладеного судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулась на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, а відтак справа розглядається у відсутність належним чином повідомлених сторін. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утримання онука, заявник зазначила, що з 2006 року вона та онук проживали разом, найближчі родичі заявника померли, залишився лише онук, який утримував заявника, однак, останній загинув перебуваючи на військовій службі, а тому заявник просить встановити даний факт, що забезпечить останній право на отримання одноразової грошової допомоги. Щодо клопотання представника заінтересованої особи про залишення позову без розгляду суд зазначає наступне. Так, згідно поданого клопотання від 24.01.2025 року представник заявника просить залишити заяву без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право. В обґрунтування клопотання представник зазначив наступне. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина 6 статті 294 ЦПК). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 315 ЦПК). Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина 4 статті 315 ЦПК). Системний аналіз норм зазначених вище свідчить, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, оскільки в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про цивільне право. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Тому виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Міністерство оборони України констатує, що заявник обґрунтовував необхідність встановлення факту утримання, необхідністю для звернення до Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку із загибеллю [PERSON] . Відтак, встановлення факту перебування на утриманні матиме наслідком виникнення прав у заявника на виплату одноразової грошової допомоги. Такі обставини, свідчать про можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. Заявниця в заяві не зазначила та не надає доказів про наявність у загиблого дружини, жінки з якою загиблий проживав однією сім`єю дітей та інших осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку із загибеллю [PERSON] . Тобто до розгляду зави про перебування на утриманні повинні бути залучені всі особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку із загибеллю [PERSON] , так як рішення суду по справі може зміни або припинення права та обов`язків у таких осіб, навіть за відсутності заперечень від них. МО України наголошує, що за наявності спору про право, встановлення юридичного факту повинно вирішуватися не в порядку окремого провадження з встановленням та залученнями до розгляду справи всіх осіб які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а в позовному провадженні. Не погоджуючись з поданим клопотанням, представник заявника надала суду заперечення на клопотання з огляду на яке зазначила наступне. Аналіз правових норм Закону № 2011-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, свідчать, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, утриманцям військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби Отже, одноразова грошова допомога виплачується: 1) членам сім`ї та утриманцям військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Обставина, що причина смерті [PERSON] пов`язана із захистом Батьківщини, Міністерством оборони України не заперечується. Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є те, чи належить [PERSON] , яка є бабусею загиблого військовослужбовця, до осіб, які відповідно до статті 16-1 Закону № 2011-XII мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з вирішенням надалі спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. При цьому між [PERSON] та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки МО України не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. З урахуванням викладеного представник заявника просить: в задоволені клопотання відмовити. Вирішуючи питання щодо залишення заяви без розгляду суд виходить з наступного. Щодо розмежування умов залишення без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а також закриття провадження у справі в порядку окремого провадження, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі N 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі N 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі N 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі N 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі N 641/5187/20. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що правова природа заяви про встановлення факту перебування на утримання не містить в собі ознак наявності спору про право, між заявником та заінтересованими особами в рамках цієї справи відсутні будь-які цивільно-правові спори та взаємні зобов`язання. Крім того, суд зазначає, що посилання представника заінтересованої особи на не доведення заявником наявності у загиблого інших членів його родини, зокрема жінки та дітей, носять характер припущення, оскільки дані твердження спростовані матеріалами спадкової справи, а також листом Пересипського ВДРАЦС у місті Одесі, згідно якого встановлено, що актів громадського стану щодо реєстрації шлюбу не виявлено (а.с.202). Судом приймається до уваги заперечення представника заявника з приводу того, що між заявником та заінтересованою особою не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки МО України є не суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Крім іншого, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі наявності/відсутності підстав для відмови заявнику у виплаті одноразової грошової допомоги, між сторонами звернення виникнуть інші правовідносини, які у разі заявленої вимоги, буть розглядатися в іншому порядку. У зв`язку з цим, клопотання представника заінтересованої особи Міністерства Оборони України про залишення заяви без розгляду задоволенню не підлягає. Таким чином, суд продовжує розгляд справи про встановлення факту перебування заявника на утриманні онука. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником. В листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 32 років, актовий запис № 611. Свідоцтво про смерть видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) (а.с.24). Згідно Витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії з визначенням причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв. Протокол № 1180 від 17.03.2023 року встановлено, травма солдата [PERSON] , 1990 р.н. Вибухова травма. Множинні травми органів грудної порожнини (13.12.2022), яка призвело до смерті [INFO] , що підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 16.01.2023 року, лікарським свідоцтвом про смерть від 04.01.2023 року № 135, - травма, яка призвело до смерті, так, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.25). Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утримання загиблого онука, заявник зазначила, що всі її близькі родичі померли, та вона перебувала на повному утриманні онука, оскільки, розмір її пенсії занадто малий, та не є таким, що забезпечував нормальне життя. Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що діти заявника а саме: [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 1656. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 12574 (а.с.16,18). [PERSON] , померла [INFO] , актовий запис № 2651 (а.с.19). [PERSON] (чоловік заявника), [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 863 (а.с.20). Розмір пенсійних виплат [PERSON] за період 2015 року становив - 1942, 71 грн.; за період 2016 року - 1 850, 15 гривень; за період 2017 року по вересень 2017 року - 1859, 25 гривень; з жовтня 2017 року по березень 2018 року - 3 548, 34 гривні; з квітня 2018 року по лютий 2019 року - 3 610, 39 гривень; з березня 2019 року - по березень 2020 року - 4 196, 97 гривень; з квітня 2020 року по листопад 2020 року - 5 136, 47 гривень; з грудня 2020 року по лютий 2021 року - 5 144, 45 гривень; з березня 2021 року по лютий 2022 року - 5 643, 89 гривень; з березня 2022 року по червень 2022 року - 6 386, 82 гривні; з липня 2022 року по листопада 2022 року - 6 399, 84 гривні; та в грудні 2022 року - 6 409, 08 гривень (а.с.74-77). Згідно довідки про доходи заявника [PERSON] встановлено, що з липня 2015 року по серпень 2015 року пенсійні виплати становили - 1 222, 30 грн; з вересня 2015 року по квітень 2016 року - 1 347, 30 гривень; з травня 2016 року по листопад 2016 - 1 403, 30 гривень; з грудня 2016 по квітень 2017 року - 1 520, 30 гривень; з травня 2017 по вересень 2017 року 1 585, 30 гривень; з жовтня 2017 по грудень 2018 - 1 987, 86 гривень; з січня 2019 по лютий 2019 - 2 043,45 гривень; з березня 2019 по червень 2019 - 2 262, 17 гривень; з липня 2019 року по листопад 2019р. - 2 278, 92 гривні; з грудня 2019р по квітень 2020 р. - 2 298. 70 грн.; з травня 2020 р. по грудень 2020 року - 2 537, 84 гр.; з січня 2021р. по вересень 2021 р. - 2 863, 50 грн.; з жовтня 2021 р. по листопад 2021р - 3 263, 50 грн.; з грудня 2021р. по лютий 2022р - 3 483, 50 грн; з березня 2022 р. по лютий 2023р. - 3 659, 25 грн.; з березня 2023р. по лютий 2024р - 4 153,41 грн.; з березня 2024 р по липень 2024р. - 4 473, 07 грн (а.с.11-14). З огляду на досліджені довідки щодо отримання пенсійного забезпечення встановлено, що в порівнянні з пенсійними виплатами чоловіка заявника та пенсія заявниці є значно меншою ніж дохід онука. Так, згідно наданих документів на підтвердження доходів загиблого [PERSON] , судом досліджується лист АТ «УКРСИББАНК». Згідно надано руху по рахунку встановлено, що 14.11.2022 року; 09.12.2022 року та 29.12.2022 з заробітної плати (призначення платежу) та інших виплат співробітнику ВЧ [NUMBER] було здійснено перерахування грошових коштів на погашення заборгованості по кредиту тощо. Також, відповідно до даного рахунку встановлено, що [PERSON] здійснив переказ грошових коштів у розмірі: 300 гривень на рахунок третьої особи. Відповідно до копії трудової книжки (а.с.34-35), встановлено, що 06.07.2015 року [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду вантажника, відповідно до відмітки в трудовій книжці 23.10.2015 року - звільнений за власним бажанням. В подальшому, 05.09.2017 року прийнятий на посаду комплектувальника, переведений 16.11.2017 року на посаду бригадира складу, 02.02.2018 року - звільнений за згодою сторін. В Подальшому, 05.02.2018 року прийнятий на посаду старшого укладальника - пакувальника, 29.03.2019 року - звільнений за угодою сторін. Згідно копії спадкової справи судом встановлено, що заявник [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її онука [PERSON] . Також, за даними спадкової справи встановлено, що заявниця та онук були прописані за однією адресою: [ADDRESS] . (а.с.84-155). Судом не приймають до уваги заперечення заінтересованої особи щодо невідповідності доказу проживання заявниці та онука за однією адресою, оскільки предметом заявлених вимог є встановлення факту перебування на утриманні, а не встановлення факту проживання за однією адресою. Отже, судом встановлено, що онук заявниці загинув [INFO] при захисті Батьківщини, встановлено, що з 2015 року [PERSON] був офіційно працевлаштованим, проживав та був зареєстрованим за однією адресою з бабусею, тобто заявником у справі. Також, встановлено, що розмір пенсійних виплат заявника та її чоловіка станом на 2015 рік становив 1 222, 30 гривень та 1 942, 71 гривень, а прожитковий мінімум у 2015 році складав 1378 гривень. Станом на 2022 рік пенсія заявника та її чоловіка складала 3 659, 25 грн. та 6 399, 84 гривні, при цьому чоловік заявниці тривало хворів та потребував ліків. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку визначено ч. 1 ст. ст. 315 ЦПК України. Разом з тим, частиною другою статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Таким чином, твердження представника заінтересованої особи, що викладені в письмових поясненнях щодо розгляду судами справ в окремому порядку лише щодо встановлення фактів, зокрема: належності правовстановлюючих документів, прізвища, ім`я та по батькові, що не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищі, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті є помилковими, оскільки, судом можуть бути встановлені й інші факти, які викликають юридичні наслідки. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Заявник зазначила, що метою її звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні загиблого онука, є потреба у вчиненні подальших дій щодо здійснення дій для отримання одноразової грошової допомоги. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні онука та на думку суду надала про це відповідні докази. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги, що в судовому засіданні встановлено перебування заявника на утриманні свого онука до моменту смерті останнього, те, що встановлення вказаного факту необхідне заявнику для отримання грошової допомоги, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають до задоволення.

Outcome: approved