Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , який залишив на його ім`я заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Голубненської сільської ради Березнівського району Рівненської області 26 квітня 1990 року, реєстр. № 10. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, заявник звернувся до ТОВ «Бюро-земпроект» щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місці (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка (02.01)). Після розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка (02.01) та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру заявник звернувся до реєстратора щодо реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку за [PERSON] , який помер [INFO] , з метою подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Реєстратор відмовив у реєстрації права власності на земельну ділянку та надав роз`яснення про необхідність встановлення факту належності спадкодавцю рішення №19 від 26 грудня 1995 року про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування через наявні розбіжності у написанні даних спадкодавця. Так, згідно свідоцтва про смерть батько заявника « [PERSON] », який помер [INFO] , а у рішенні органу місцевого самоврядування №19 від 31 грудня 1995 року про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування значиться як « [PERSON] ». Вказані розбіжності\~у написанні\~прізвища та\~по батькові\~його батька\~у правовстановлюючому\~документі перешкоджає\~реалізації його\~прав власника,\~а тому\~просить встановити\~факт належності\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] в\~ с.Білка\~Березнівського району\~Рівненської області\~рішення \~№19\~від 26\~грудня 1995\~року про\~передачу земельних\~ділянок \~у приватну\~власність та\~постійне користування,\~що видане\~ [PERSON] . (Архівний витяг за №429/04-01, виданого 04 листопада 2024р. Архівним управлінням Рівненської районної військової адміністрації). ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03 січня 2025 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився; представник позивача адвокат Люшин Л.П. подала письмову заяву про проведення розгляду справи за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, у якому просить розглянути вказану справу без участі їх представника, не заперечує проти задоволення вимог заявника. \~Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 2000 року, встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] у с.Білка Березнівського району Рівненської області. Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 15.09.1959 року встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] . Згідно Архівного витягу за №429/04-01, виданого 04 листопада 2024 року архівним управлінням Рівненської районної військової адміністрації, встановлено, що рішенням №19 Білківської сільської ради від 26 грудня 1995р. [PERSON] (так в документі) було передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03 червня 2024 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Скоропад В.В., зареєстрованого в реєстрі в №1966, встановлено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] ,1914 року народження, який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3500520262024 сформованого 30.07.2024р. кадастровий номер земельної ділянки (5620481600:04:004:0034) земельна ділянка розташована [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved