Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ КРЕДИТ» звернулось в суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором № 138 від 15.11.2021 року в розмірі 165009 гривень 55 копійок; - звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що належить відповідачу транспортний засіб, автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 413 CDI, спеціалізований вантажний, об?єм двигуна 2150, колір білий, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] , шляхом реалізації його на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що 15.11.2021 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір за яким відповідач отримав кредит в розмірі 115555 гривень 56 копійок. Відповідно до умов кредитного договору відповідач у перший день користування кредитом повинен був сплатити відсотки за користування коштами у розмірі 10% від суми кредиту, а за всі наступні дні користування кредитом у розмірі 3,5% за місяць. Відсотки за перший день користування кредитом у розмірі 11555 гривень 56 копійок відраховувались на користь позивача із суми кредиту в день його видачі. В подальшому кредит та відсотки за користування кредитом сплачувались щомісячно рівними платежами. Свої зобов`язання по сплаті кредиту відповідач виконав частково. На даний час його заборгованість по сплаті кредиту та відсотків становить 165009 гривень 55 копійок. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того 15.11.2021 року між позивачем та відповідачем був укладений договір застави автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель 413 CDI, спеціалізований вантажний, об?єм двигуна 2150, колір білий, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] . Відповідно до умов договору застави позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом реалізації заставного майна. За таких обставин просить задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача\~позов не\~визнала та\~пояснила,\~що відповідно\~до пункту\~18\~розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України\~у період дії в Україні\~воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установити,\~що неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі,\~сплата яких\~передбачена відповідними\~договорами,\~нараховані включно\~з 24\~лютого 2022\~року за\~прострочення виконання\~(невиконання,\~часткове виконання)\~за такими\~договорами,\~підлягають списанню\~кредитодавцем (позикодавцем). Також у пункті 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що у період дії в Україні\~ воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені\~частиною четвертою\~статті 10561\~Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені\~частиною другою\~статті 3 цього Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Крім того відповідач є інвалідом, а військові дії є форс-мажорними обставинами, які не дають можливості відповідачу виконувати свої зобов?язання за кредитним договором. За таких обставин відмовити у стягненні заборгованості по кредиту. Щодо звернення стягнення на предмет застави, то вважає, що це є подвійним стягнення заборгованості, а тому просить відмовити і у зверненні стягнення на майно. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2021 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 138 (а.с. 17-25). Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. даного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 115555 гривень 56 копійок строком на 24 місяці, а відповідач зобов?язався сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом. Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору відповідач у перший день користування кредитом повинен був сплатити відсотки за користування коштами у розмірі 10% від суми кредиту, а за всі наступні дні користування кредитом у розмірі 3,5% за кожен місяць користування кредитом. Відповідно до пункту 3.2. кредитного договору нарахування відсотків здійснюється щомісячно, виходячи з фактичної кількості місяців користування кредитними коштами та приймаючи що в кожному місяці 30 календарних днів, а в році 360 днів. Згідно пункту 2.2. кредитного договору кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування: -у розмірі 104000 гривень на поточний рахунок відповідача в АТ «Універсал Банк»; -у розмірі 11555 гривень 56 копійок на користь позивача з метою виконання зобов?язань з оплати першого проценту відповідно до пункту 3.3. кредитного договору. В пункті 3.3. кредитного договору зазначено, що відповідач здійснює сплату процентів у наступні терміни: -перший процент в день отримання кредиту. З метою оплати першого проценту відповідач доручає позивачу утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає видачі відповідачу; -поточні проценти в кожну дату внесення платежу, зазначену в графіку платежів, за період, що передує дню внесенню. Вищевказані умови надання кредиту відображені у паспорті споживчого кредиту, який підписаний представником позивача та відповідачем (а.с. 30-31). З доданої таблиці обчислення загальної вартості кредиту вбачається (а.с. 26-27), що відповідач в день видачі кредиту повинен сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 11555 гривень 56 копійок. За перший місяць користування кредитом відповідач повинен сплатити 8724 гривні 45 копійок з яких: 4814 гривень 82 копійки сума кредиту та 3909 гривень 63 копійки відсотки. В подальшому відповідач винен сплачувати щомісячно 8859 гривень 26 копійок з яких: 4814 гривень 82 копійки сума кредиту та 4044 гривні 44 копійки відсотки. В останній місяць відповідач повинен сплатити 8859 гривень 14 копійок з яких: 4814 гривень 70 копійок сума кредиту та 4044 гривні 44 копійки відсотки. Кредитні кошти в сумі 104000 гривень були перераховані на рахунок відповідача, відкритий в АТ «Універсал Банк», 15.11.2021 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 575 (а.с. 29). Решту коштів в розмірі 11555 гривень 56 копійок позивач утримав з відповідача відповідно до пункту 3.3. кредитного договору. Таким чином відповідач отримав кредит в розмірі 115555 гривень 56 копійок. Вищевказаний кредитний договір та платіжна інструкція свідчать про те, що між сторонами склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов кредитного договору (а.с. 17-25) та таблиці обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 26-27) відповідач повинен сплатити кредит в розмірі 115555 гривень 56 копійок та відсотки станом на 17.07.2023 року в розмірі 92309 гривень 55 копійок. Згідно розрахунку (а.с. 10-11) та актів звірки (а.с. 46, 226, 227) відповідач сплатив кошти в розмірі 42855 гривень 56 копійок. З цієї суми позивач розподілив на погашення кредиту 14701 гривню 49 копійок, а на погашення відсотків 28154 гривні 07 копійок. Такий розподіл коштів повністю відповідає умовам кредитного договору, який укладений між позивачем та відповідачем. У зв?язку з цим заборгованість відповідача по сплаті кредиту та відсотків станом на 17.07.2023 року становить 165009 гривень 55 копійок з них: - заборгованість по кредиту 100854 гривень 07 копійок (115555 гривень 56 копійок - 14701 гривню 49 копійок); - заборгованість по відсотках станом на 17.07.2023 року 64155 гривень 48 копійок (92309 гривень 55 копійок - 28154 гривні 07 копійок). За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість про кредитному договору. Пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, пункт 61 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та форс-мажорні обставини (обставини непереборної передбачені ст. 617 ЦК України) не звільняють відповідача від виконання своїх зобов?язань, а лише звільняють від відповідальності на їх невиконання. Також відповідач не надав доказів того, яким чином форс-мажорні обставини та інвалідність вплинули на майновий стан відповідача. За таких обставин суд не може звільнити відповідача від виконання зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків. Відповідно до пункту 1.9. кредитного договору належне виконання відповідачем своїх зобов?язань за кредитним договором забезпечується заставою транспортного засобу, автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель 413 CDI, спеціалізований вантажний, об?єм двигуна 2150, колір білий, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] (а.с. 17). На виконання цих вимог між позивачем та відповідачем 15.11.2021 року укладений договір застави транспортного засобу, автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель 413 CDI, спеціалізований вантажний, об?єм двигуна 2150, колір білий, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] , який належить відповідачу (а.с. 34, 35-42). Відповідно до пункту 2.2 договору застави заставна вартість предмета застави визначена сторонами у сумі 208000 гривень (а.с. 36). Відповідно до пункту 5.1 договору застави позивач має право звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами відповідача у таких випадках: - у разі невиконання/неналежного виконання основного зобов?язання; - у разі невиконання відповідачем вимоги позивача щодо дострокового виконання основного зобов?язання, що здійснено на підставі чинного законодавства України, кредитного договору чи договору застави; - виникнення наступної застави на предмет застави без письмової згоди позивача; - виникнення публічного обтяження предмету застави; - незалежно від настання строку виконання основного зобов?язання, коли іншою особою розпочато процедуру звернення стягнення на предмет застави; - в інших випадках, передбачених договором застави та/або чинним законодавством України. Згідно з пунктом 5.2 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється на вибір позивача на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому чинним законодавством України, або в позасудовому порядку шляхом обрання позивачем одного із позасудових способів звернення стягнення на предмет застави відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до пункту 5.6. договору застави за рахунок предмета застави позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором в повному обсязі, які включають вимоги за основним зобов?язанням, в тому числі сплату процентів, комісійних винагород, штрафів, пені та інших платежів. В пункті 5.7. договору застави зазначено, що у випадку реалізації предмета застави через публічні торги, початкова ціна предмета застави для його продажу визначається на підставі переоцінки предмета застави з залученням незалежного оцінювача згідно з його висновком. Обтяження предмета застави було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 43). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України). Згідно із частиною другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. У Законі України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору. За змістом статті 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. У частині першій статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення \~ стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення \~стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення\~стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення\~стягнення на предмет обтяження. Дані вимоги закону позивач виконав і зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення\~стягнення на предмет обтяження (а.с. 44-45). Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору, то позивач має право в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет обтяження - автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 413 CDI, спеціалізований вантажний, об?єм двигуна 2150, колір білий, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] , шляхом продажу його на публічних торгах, початкову ціну встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. За таких обставин суд задовольняє вимоги позивача і в частині звернення стягнення на заставлене майно. Стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно не є подвійним стягненням, оскільки звернення стягнення на майно відбувається в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. ст. 139-141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору. Однак суд враховує, що вимоги позивача носять майновий характер і розмір цих вимог становить 165009 гривень 55 копійок. Таким чином позивач повинен був на день подання позовної заяви сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року становив 2684 гривні. 1,5 відсотка ціни позову становить 2475 гривень 14 копійок. Отже позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2684 гривні, а сплатив в розмірі 5804 гривні. Однак суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2684 гривні. Зайво сплачений судовий збір може бути повернений позивачу відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved