Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] та призначення його опікуном. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю і вона проживає разом із заявником за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї та копією свідоцтва про народження. Влітку 2019 року [PERSON] після низки психотравмуючих ситуацій, а саме: розлучення з чоловім, який знущався та бив її, важка онкологічна хвороба та смерть батька, за яким вона доглядала, почала виявляти важку тривожно-депресивну симптоматику, відчуття провини, активно висловлювала суїцидальні думки. 24.12.2029 р. мати заявника зверталась до приватного медичного центру «Євромед», де отримувала ефективне лікування і стан її був стабільний. Особливо погіршився її психічний стан влітку 2022 року внаслідок обстрілів будинку побуту «Ювілейний» в м. Вінниці (14.07.2022 р.), тому що потерпіла племінниця, яка працювала у клініці «Нейромед». Мати стала більш агресивною, дратівливою, постійно перебуває у стані збудження, легко дратується, посилилися нав`язливі думки, вважала себе винною в тому, що сталося, висловлювала маячні ідеї депресивного змісту, не бачила сенсу життя, активно висловлювала думки про небажання жити. У зв`язку з погіршенням психічного стану в період з 16.07.2022 р. по 25.07.2022 р. [PERSON] лікувалася на денному стаціонарі в приватній клініці «Євромед», отримувала інтенсивне лікування за призначенням лікаря, приймала різні групи антидепресантів, однак її психічний стан не покращувався. 12.03.2023 р. [PERSON] скоїла суїцидальну спробу отруєння медикаментами і доставлялася швидкою медичною допомогдою до клініки «Євромед», де її надана невідкладна медична допомога, але від госпіталізації категорично відмовилася. В період з 10.04.2024 р. по 29.04.2024 р. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні імені академіка А.І.Ющенка, де встановлено діагноз: «F33.3 рекуррентний депресивний розлад, поточний епізод важкого ступеня з психотичними симптомами у вигляді стійкого депресивного маячення стійкими суїцидальними тенденціями (думками та намірами)». Стан матері на сьогоднішній день дещо покращився, однак вона не спроможна задовольняти свої життєві потреби на належному рівні. На сьогоднішній день [PERSON] взагалі не здатна до самостійного проживання та самообслуговування. Внаслідок психічного захворювання вона не може самостійно приготувати собі їжу, приймати ліки, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому та орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, тому потребує постійного стороннього догляду та уваги. Розлад її здоров`я носить хронічні, стійкі прогресуючі ускладнення, внаслідок чого вона не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, про що до матеріалів справи додано копію характеристики з місця проживання. Ухвалою суду від 29.07.2024 р. вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 19.08.2024 р. у справі призначено судово-психіатричну експертизу і зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Судом отримано від Вінницької філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» висновок судово-психіатричного експерта №592 від 17.10.2024 р. Судом отримано від Вінницької філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» висновок судово-психіатричного експерта №704 від 14.11.2024 р. Ухвалою суду від 05.12.2024 р. поновлено провадження в справі. 27.01.2025 р. до суду надійшло подання виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Заявник та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вінницької міської ради щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечувала, подання про призначення його опікуном [PERSON] підтримала. Адвокат Грушко Л.Г. вважає за доцільне визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] . Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви та подання про призначення опікуном. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю і вона проживає разом із заявником за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї та копією свідоцтва про народження. Влітку 2019 року [PERSON] після низки психотравмуючих ситуацій, а саме: розлучення з чоловім, який знущався та бив її, важка онкологічна хвороба та смерть батька, за яким вона доглядала, почала виявляти важку тривожно-депресивну симптоматику, відчуття провини, активно висловлювала суїцидальні думки. 24.12.2029 р. мати заявника зверталась до приватного медичного центру «Євромед», де отримувала ефективне лікування і стан її був стабільний. Особливо погіршився її психічний стан влітку 2022 року внаслідок обстрілів будинку побуту «Ювілейний» в м. Вінниці (14.07.2022 р.), тому що потерпіла племінниця, яка працювала у клініці «Нейромед». Мати стала більш агресивною, дратівливою, постійно перебуває у стані збудження, легко дратується, посилилися нав`язливі думки, вважала себе винною в тому, що сталося, висловлювала маячні ідеї депресивного змісту, не бачила сенсу життя, активно висловлювала думки про небажання жити. У зв`язку з погіршенням психічного стану в період з 16.07.2022 р. по 25.07.2022 р. [PERSON] лікувалася на денному стаціонарі в приватній клініці «Євромед», отримувала інтенсивне лікування за призначенням лікаря, приймала різні групи антидепресантів, однак її психічний стан не покращувався. 12.03.2023 р. [PERSON] скоїла суїцидальну спробу отруєння медикаментами і доставлялася швидкою медичною допомогдою до клініки «Євромед», де її надана невідкладна медична допомога, але від госпіталізації категорично відмовилася. В період з 10.04.2024 р. по 29.04.2024 р. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні імені академіка А.І.Ющенка, де встановлено діагноз: «F33.3 рекуррентний депресивний розлад, поточний епізод важкого ступеня з психотичними симптомами у вигляді стійкого депресивного маячення стійкими суїцидальними тенденціями (думками та намірами)». Стан матері на сьогоднішній день дещо покращився, однак вона не спроможна задовольняти свої життєві потреби на належному рівні. На сьогоднішній день [PERSON] взагалі не здатна до самостійного проживання та самообслуговування. Внаслідок психічного захворювання вона не може самостійно приготувати собі їжу, приймати ліки, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, самостійно вийти з дому та орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, тому потребує постійного стороннього догляду та уваги. Розлад її здоров`я носить хронічні, стійкі прогресуючі ускладнення, внаслідок чого вона не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, про що до матеріалів справи додано копію характеристики з місця проживання. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №592 від 17.10.2024р. Вінницької філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді рекурентного депресивного розладу з тяжким перебігом з психотичними симптомами (F33.3). Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв`язку з тим, що [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними, потребує стороннього догляду, суд вбачає достатні підстави для визнання її недієздатною та призначення її опікуном [PERSON] . Згідно з довідкою квартального комітету мікрорайону «Поділля» від 10.07.2024 р. [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] , який бажає її доглядати і бути її опікуном, має на це можливість. Інших осіб, які б могли бути опікуном [PERSON] , немає. Шлюб між батьком та матір`ю заявника розірвано згідно з рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 16.03.2005 р. Частиною третьою статті 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. До членів сім`ї фізичної особи відповідно до статті 3 СК України належать особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Це, зокрема, чоловік (жінка), діти, батьки, непрацездатні особи, які перебувають на утриманні, інші родичі, які проживають з даною особою і ведуть спільне господарство. [PERSON] одружений і його дружина [PERSON] згідно з поданою заявою від 07.01.2025 р. не заперечує щодо призначення чоловіка опікуном. Обстеження побутових умов проживання сім`ї проведено 16.01.2025 р. працівниками Вінницького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг). Умови проживання задовільні. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до виписки КНП «ЦПМСД №2 від 06.12.2024 року та довідки ТОВ «Лаян Вінер» від 28.08.2024 року протипоказання щодо оформлення опіки у [PERSON] відсутні. [PERSON] з правами та обов`язками опікунів ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно із ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Outcome: approved