Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача в користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 30843,69 грн, судові витрати на сплату судового збору, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 квітня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] підписано Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з наступними умовами: ліміт кредитної лінії\~200000 грн, процентна ставка\~26%, тип процентної ставки\~фіксована, обов`язковий мінімальний платіж\~5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. В свою чергу АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа банк». Таким чином, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до його умов, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання, а також з Паспортом споживчого кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, надав відповідачу в розпорядження кредитні кошти, однак відповідач у свою чергу не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого, станом на 20.12.2021, виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 30843,69 грн. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 06.04.2018. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», не прибув, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, як і відзиву на позовну заяву від його імені не надходило. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібранні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.04.2018 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 501017077, шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання кредиту та графік платежів, згідно з якою позичальник запропонував АТ «АЛЬФА-БАНК» укласти Угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: споживчий кредиту у розмірі 38912.00 грн, строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за ставкою 19,99 % (фіксована ставка). Згідно п. 2 Договору, дата повернення кредиту\~06.04.2021. Кредит надавався\~\~ [PERSON] для власних потреб, отримання грошових коштів в розмірі 32000 грн, шляхом переказу коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий у ПАТ «АЛЬФА-БАНК» МФО 300346. До оферти додано Графік платежів, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Також, 06.04.2018\~\~ [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, у якому викладені умови кредитування, які аналогічні тим, що зазначені у Кредитному договорі №501017077 від 06.04.2018. 20.12.2021 між Клієнтом АТ «АЛЬФА-БАНК» та Фактором ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №4, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Згідно п.п. 4.1, 4.2 Договору Факторингу, права Вимоги за цим Договором становлять 234963295,73 грн. Ціна права вимоги за цим Договором становить 12878944 грн. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові Ціну Прав Вимоги в розмірі 12878944 грн, шляхом перерахування на рахунок Клієнта відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору. Як вбачається із платіжного доручення АТ «Укргазбанк» № 34291 від 20.12.2021, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало на рахунок АТ «АЛЬФА-БАНК» кошти у сумі 12878944 грн, призначення платежу: за право вимоги згідно договору факторингу № 4 від 20.12.2021. До ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за Договором факторингу №4 від 20.12.2021 перейшло право вимоги до відповідача\~\~ [PERSON] за Кредитним договором №501017077 від 06.04.2018 в сумі 30843,69 грн, що підтверджується Додатком 1-1 до Договору Факторингу № 4 від 20.12.2021 та акту приймання-передачі реєстру боржників від 20.12.2021 до Договору Факторингу № 4 від 20.12.2021. В силу вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частини 1, 2ст.\~509\~ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 525\~ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.527, ч. 1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частини 1, 5 ст.\~81\~ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. Згідно виписки по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard, за період з 06.04.2018 по 20.12.2021, та розрахунку заборгованості за кредитом виданих на ім`я [PERSON] , вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 20.12.2021 складає 30843,69 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та доказів на спростування доводів позивача не надав. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором від 06 квітня 2018 року у розмірі 30843,69 грн. \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 9200 грн. Так, відповідно до вимог\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої\~статті 27 Закону\~до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627\~ЦК України\~закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Так, наявність договірних відносин між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підтверджується Договором №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024. Як вбачається з Договору №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024, укладеного між Адвокатом Литвиненко О.І. та Клієнтом ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», в порядку та на умовах, визначеним цим Договором, Адвокат надає Клієнту послуги захисту прав та інтересів Клієнта під час розгляду судом будь\~якої інстанції справ у якій Клієнт є учасником. За змістом п. 3.1 Договору, вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 2000 грн. Конкретні суми до оплати наводяться у актах виконаних робіт, погоджених із Клієнтом. Відповідно до акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 сторони погодили, що адвокатом Литвиненко О.І. надано ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» такі види правової допомоги по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором: надання первинної консультації (0,5 години) вартість 1000 грн, правовий аналіз наявних документів по справі (2 години) вартість 4000 грн, підготовка та подання позовної заяви (2,1 години) 4200 грн. Загальна вартість наданих послуг 9200 грн. Згідно платіжної інструкції №4951 від 01.10.2024 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» сплатило адвокату Литвиненко О.І. кошти у розмірі 9200 грн, призначення платежу: оплата згідно Договору №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024. Таким чином позивачем надано докази на понесення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 9200 грн. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Разом з тим, суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу наведені в акті прийому\~передачі наданих послуг від 15.07.2024, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім цього, зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу. З врахування наведеного та вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4200 грн, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі\~ст.ст.\~526,\~530,\~551,\~610,612,616,\~638,\~1048,\~1049,\~1054\~ЦК України\~та

Outcome: approved