Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

03.10.2023\~року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Жилсервіс-5», про зобов`язання передати у власність квартиру в порядку приватизації. Позов обґрунтовано тим, що позивачі зареєстровані і проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , належить до комунальної власності. Власником квартири є Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради (далі - Департамент). Рішенням Дніпровської міської ради (далі - ДМР) № 57 від 30.01.2018 року вказана квартира була виключена зі складу гуртожитків та включена до житлового фонду постійного проживання. Також зазначеним рішенням було зобов`язано відповідача видати позивачам ордер на квартиру для постійного проживання, що не було виконано. Відповідальний квартиронаймач [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку за рішенням суду від 23.07.2019 року та у зв`язку зі смертю. На звернення [PERSON] щодо переоформлення особового рахунку та отримання нею ордеру було отримано відмову. У квітні 2023 року позивачі звернулися до відповідача з заявою про передачу вказаної квартири у власність, на яку отримали відповідь про відмову в наданні адміністративної послуги з приватизації житла. Відмова мотивована тим, що позивачами надано не повний пакет документів, а саме заява надана не від наймача житлового приміщення і неналежним чином оформлена в частині зазначення форми власності, а також відсутня копія документу про зміну особистого рахунку, засвідченого виконкомом. Оскільки позивачі вважають відмову відповідача незаконною і безпідставною, просять суд визнати неправомірною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради № 3/16-4883 від 04.05.2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у приватизації квартири [ADDRESS] , а також зобов`язати відповідача провести дії, спрямовані на приватизацію квартири [ADDRESS] , загальною площею 46,7 кв.м., житловою площею 24 кв.м., позивачами. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2023 року, після усунення недоліків, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 08.02.2024 року від Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради надійшов відзив на позов. У відзиві представник [PERSON] зазначила, що підставою для відмови в наданні адміністративної послуги є ненадання необхідних документів Позивачами до заяви про приватизацію квартири, а також до позову не долучено доказів, які б підтверджували зміну наймача квартири. Також згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідь Департаменту спрямована на те, щоб у разі усунення недоліків, які зазначені в листі від 04.05.2023 року позивач міг звернутися до органу приватизації ще раз і приватизувати квартиру. Отже, позивачу не було відмовлено в приватизації квартири, тому право на приватизацію не було порушено. Також представник зазначила, що до повноважень Департаменту не входить прийняття рішень щодо видачі ордерів або свідоцтв про право власності, тому Департамент не є належним відповідачем по справі, а обраний спосіб захисту не призведе до поновлення прав позивача. На підставі викладеного вважає, що заява не підлягає задоволенню. 23.02.2024 року від представника [PERSON] адвоката Куценка В.А. надійшла відповідь на відзив на позов, у якій заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві на позов. Заперечення обґрунтовані тим, що рішенням ДМР було зобов`язано відповідача видати ордер на квартиру для постійного проживання, що не було виконано відповідачем. При поданні заяви про приватизацію позивачі надали органу приватизації посвідчення на вселення, яке на момент вселення до спірного житла мало статус ордера на вселення в житло. Позивачами було надано докази зняття з реєстрації квартиронаймача [PERSON] . Щодо наявності у власності [PERSON] будинку відповідач у відзиві не зазначив на підставі чого вказана дана інформація. На підставі викладеного просить задовольнити позов. Ухвалою суду, постановленою 01.11.2024 року без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження по справі і призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити. Від позивачів [PERSON] і [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, у яких позов підтримали, просили задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Кузюр О.О. проти позовних вимог заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» у судове засідання не з`явилося, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомило. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що 12.08.1998 року Акціонерним товариством «Дніпропетровський металургійний завод імені Петровського» видано працівнику [PERSON] , який проживає разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] , посвідчення на право заняття службової житлової площі, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , розміром 24 кв.м. (а.с.32). Згідно з довідкою № 489 від 06.04.2023 року про реєстрацію місця проживання громадян, зареєстрованих у жилому приміщенні (кімнаті, кімнатах) у гуртожитку, виданою КП «Жилсервіс-5» ДМР, позивачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та її донька [PERSON] з 07.12.1998 року, [PERSON] з 12.07.2004 року, [PERSON] з 12.06.2014 року. [PERSON] був зареєстрований з 07.12.1998 року і знятий з реєстрації за рішенням суду 23.07.2019 року. Відповідно до листа КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР станом на 31.12.2012 року відомості щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за позивачами відсутні, будівля гуртожитку, у який ввійшла спірна квартира, зареєстрована за КП «Жилсервіс-5» ДМР на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 35/24 від 30.05.2012 року (а.с.29). Рішенням виконавчого комітету ДМР № 57 від 30.01.2018 року «Про зміну правового режиму житлових приміщень у гуртожитку комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] » змінено правовий режим житлових приміщень у гуртожитку комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] згідно з переліком, виключено об`єкти нерухомого майна зі складу житлових приміщень гуртожитків комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, включено об`єкти нерухомого майна до житлового фонду постійного проживання. Вказаним рішенням також вирішено КП «Жилсервіс-5» ДМР здійснити дії щодо реєстрації права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра на об`єкти нерухомого майна у гуртожитку комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, а також після зміни правового режиму об`єктів нерухомого майна департаменту житлового господарства ДМР здійснити дії стосовно підготовки та видачі квартиронаймачам відповідно до чинного законодавства ордерів на квартири для постійного проживання. Згідно з додатком до вказаного рішення до переліку об`єктів нерухомого майна, які виключаються зі складу житлових приміщень гуртожитків комунальної власності територіальної громади міста Дніпра та включаються до житлового фонду постійного проживання увійшла квартира [ADDRESS] , площею 46,7 кв.м. (а.с.35). [INFO] помер [PERSON] . 06.04.2023 року [PERSON] звернулася до Департаменту з заявою про оформлення передачі квартири за адресою: [ADDRESS] , в приватну спільну сумісну власність позивачам. Заява підписана всіма повнолітніми позивачами та [PERSON] за сина [PERSON] (а.с.30). На зазначену заяву Департамент надав відповідь № 3/16-4883 від 04.05.2023 року, якою відмовив у наданні адміністративної послуги через ненадання необхідних документів у повному обсязі. У відповіді зазначено, що заява на приватизацію не від наймача та оформлена неналежним чином у частині зазначення форми власності, а також відсутня копія рішення про зміну особистого рахунку, засвідчена виконкомом районної у місті ради (а.с.31). 07.07.2023 року [PERSON] звернулася до Департаменту з заявою про надання ордера на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету ДМР № 57 від 30.01.2018 року. На вказану заяву Департамент надав відповідь № 3/16-7212 від 14.09.2023 року, якою відмовив у видачі ордеру на квартиру. У відповіді зазначено, що [PERSON] знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2019 року по справі № 205/1439/19 як такий, що втратив право користування вищевказаною квартирою. Також вказано, що за [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , жилою площею 48,3 кв.м., загальною площею 150,9 кв.м. Посилаючись на ст. 48 ЖК України, зазначено, що загальний розмір жилої площі сім`ї з 4 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з урахуванням жилої площі, яка перебуває у власності [PERSON] становить 72,3 кв.м., з розрахунку на 1 особу 18,075 кв.м., що перевищує встановлену ЖК України норму площі на 1 особу (13,65 кв.м.) на 4,425 кв.м. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 11.11.1995 року [PERSON] придбала незакінчений жилий будинок готовністю 85 % за адресою: [ADDRESS] . 13.08.2024 року [PERSON] звернулася до КП «Жилсервіс-5» ДМР з заявою про зміну особового рахунку у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача [PERSON] , до заяви додано копії документів: свідоцтва про смерть, паспорту, ордеру, технічного паспорту. На заяву позивач отримала відповідь, що для зміни особового рахунку необхідно надати оригінал ордеру на квартиру, копії паспортів, ідентифікаційних кодів, свідоцтв про народження дітей тощо всіх зареєстрованих у квартирі осіб, довідку про зареєстрованих осіб у квартирі. У зв`язку з цим КП «Жилсервіс-5» ДМР відмовило у зміні особового рахунку. Одним із конституційних прав громадян є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обов`язок створення державою умов, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату (ч. 1, 2\~ст. 47 Конституції України). За змістом ч. ч. 1, 2\~ст. 48 ЖК України\~жиле приміщення надається громадянам у межах норми житлової площі. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використано житлові чеки. Таким чином, закон не позбавляє права на отримання житла осіб, які мають у приватній власності житло, однак, при дотриманні двох умов - житло має бути надане у межах норми, а також при умові не використання житлових чеків. Можливість одержання житла у межах встановленої норми жилої площі при передачі громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов. Вказана норма визначає також дві складові - передачу громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності (меншої площі) і забезпечення їх натомість житлом у межах встановлених законодавством норм житлової площі. Згідно зі\~ст.\~64\~ЖК України\~члени сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~Повнолітні члени\~сім`ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов`язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору. До\~членів сім`ї\~наймача належать\~дружина наймача,\~їх діти\~і батьки.\~Членами сім`ї\~наймача може\~бути визнано\~й інших\~осіб,\~якщо вони\~постійно проживають\~разом з\~наймачем і\~ведуть з\~ним спільне\~господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Як вбачається з матеріалів справи позивачі як члени сім`ї наймача вселилися в спірну квартиру у 1998 році, надану як службову. У січні 2018 році рішенням виконкому ДМР було змінено правовий режим їх житла та квартира увійшла до житлового фонду постійного проживання. Цим рішенням також було зобов`язано КП «Жилсервіс-5» здійснити відповідні реєстраційні дії, а Департамент видати квартиронаймачам, зокрема, наймачу спірної квартири, ордер на квартиру для постійного проживання. У вересні цього ж року квартиронаймач помер, а Департамент рішення виконкому ДМР не виконав, ордер не видав. На звернення позивачів, які вселилися до жилого приміщення як члени сім`ї наймача, Департамент відмовив у видачі ордеру, посилаючись на ст. 48 ЖК України, не враховуючи рішення виконкому, яким його зобов`язано видати ордер на спірну квартиру. Отже, видача ордеру відповідно до рішення виконкому ДМР не пов`язана з наданням житлового приміщення позивачам, а пов`язана зі зміною правового режиму вже займаного житла позивачів. У оскаржуваній відмові Департамент зазначив, що підставою відмови в наданні адміністративної послуги є ненадання необхідних документів, а саме звернення не наймачем, а також відсутність рішення про зміну особового рахунку. При цьому КП «Жилсервіс-5» ДМР відмовив у зміні особового рахунку з померлого [PERSON] на [PERSON] , зокрема, через ненадання ордеру. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі 200/18858/16-ц зазначено, що зі зміною власника житлового фонду і категорії житла його статус як службового втрачено. Разом з тим чинний ЖК УРСР не вимагає від наймача отримання іншого ордера з урахуванням природи останнього як підстави для вселення в житлове приміщення, оскільки наймач уже вселився у житлове приміщення на законній підставі і правомірно ним користується. У ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію, заборона приватизувати конкретне приміщення. Згідно з п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396 (далі - Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається до орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Серед них має бути і копія ордера про надання жилої площі, а також документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Відповідно до матеріалів справи, позивачі надали усі необхідні документи для приватизації квартири, окрім рішення про зміну особистого рахунку. Однак, у зміні особового рахунку у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача позивачу [PERSON] відмовлено, зокрема, через відсутність ордеру, який відповідач відмовився видавати на виконання рішення виконкому ДМР. Пунктом 5 статті 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що кожен громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою один раз. Законодавство передбачає, що орган приватизації має прийняти рішення щодо приватизації в місячний строк з дня одержання відповідної заяви. Таке рішення може бути - про передачу жилих приміщень у власність громадян або про відмову у приватизації. Вчинити будь-яких інших дій чи прийняти інших рішень орган приватизації не вправі. У даному випадку суд розцінює лист про розгляд заяви за №3/16-4883 від 04.05.2023 року Департаменту житлового господарства ДМР як відмову позивачу в приватизації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У частині десятій статті 8 цього Закону закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. У постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі 338/347/16-ц до них віднесено, зокрема, ненадання особою необхідних документів для приватизації, перелік яких наведено в пункті 18 Положення. Так, згідно з п. 18 Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року, громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Аналізуючи лист про розгляд заяви за №3/16-4883 від 04.05.2023 року Департаменту житлового господарства ДМР, суд встановив, що підставою відмови у приватизації зазначено ненадання заявником необхідних документів у повному обсязі, а саме: заява подана не наймачем, оформлена неналежним чином в частині форми власності, а також відсутня копія рішення про зміну особистого рахунку. Разом з тим, [PERSON] відмовлено у зміні особового рахунку у зв`язку зі смертю наймача, що унеможливлює подання такого документу до органу приватизації. Враховуючи викладене, право позивачів, які на законних підставах вселилися до спірної квартири підлягає захисту шляхом визнання відмови Департаменту неправомірною та зобов`язання провести дії, спрямовані на приватизацію спірної квартири позивачами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена [PERSON] сума судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved