Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

06.02.2024 до суду надійшов позов ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , яка станом на 01.01.2024 склала 5746,15 гривень фактично за період з 01.01.2022 по 30.04.2022, а також судовий збір. В обґрунтування\~позову вказує\~про те,\~що ТОВ\~«ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»надавались відповідачу послуги з постачання природного газу на підставі типового договору про\~постачання природного\~газу побутовим\~споживачам,\~до якого\~відповідач приєднався\~шляхом сплати\~рахунку (квитанції)\~за поставлений\~природний газ\~та фактичного\~споживання природного\~газу після\~офіційного опублікування\~договору.\~За період\~з01.01.2022\~по 30.04.2022 відповідач користувався наданими послугами, але оплату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого\~утворилась заборгованість,\~яка на\~даний час\~повністю не\~погашена. Представник позивача просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 35). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с.\~28), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з`явився (а.с.\~33-34), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 здійснювало господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно Постанови № 1588 від 21.05.2015 (переоформлена на безстрокову Постановою № 2283 від 08.09.2015), та з 11.05.2017 згідно Постанови № 633 від 11.05.2017 (виданої на постачання природного газу на території України). На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» було покладено спеціальні обов`язки щодо постачання Природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Згідно матеріалів справи, відповідач був споживачем послуг з постачання природного газу, які надавались ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , якому з 02.08.2019 на праві власності належить житловий будинок за вищевказаною адресою (а.с. 9, 10). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (далі Правила). Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженогопостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642\~Цивільного кодексу\~України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Згода споживача про приєднання до умов договору підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного Оператором ГРМ згідно пункту 13 розділу ІІІ Правил. Відповідач приєднався до умов типового договору шляхом сплати рахунку за поставлений природний газ, ним було проведено оплати: у листопаді 2021 964,72 грн, у грудні 2021 1997,50 грн, у січні 2022 1709,08 грн, та шляхом фактичного його споживання за вказаною адресою (а.с. 10, 12-13). Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з постачання природного газу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов'язаний\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. П. 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду Українивід 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати спожитий природний газ. Згідно до довідки про заборгованість за природний газ (фінансовий стан) перед ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги з газопостачання, яка утворилася з січня 2022 року по квітень 2022 року, становить 5746,15 гривень. Позивачем нараховувалася\~щомісячно плата\~за спожитий\~природний газ,\~але відповідачем\~оплата була\~здійснена не\~в повному\~обсязі (а.с. 10). З відповіді ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 19.03.2024, наданої на адвокатський запит позивача щодо підтвердження фактичних обсягів споживання природного газу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з ресурсу ТОВ «ХАРКІВГАЗ\~ЗБУТ»в розрахунковому періоді з листопада 2021 по квітень 2022 року, вбачається, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56ХМ33F98176206P був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» у період з 01.11.2021 по 30.04.2022; обсяг природного газу, використаний споживачем та внесений в алокацію постачальника становить, зокрема, з 01.01.2022 по 31.01.2022 348,10 м3, з 01.02.2022 по 28.02.2022 173,19 м3, з 01.03.2022 по 31.03.2022 196,33 м3, з 01.04.2022 по 30.04.2022 78,55 м3 (а.с.\~41, 42). За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у\~разі порушення\~зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за послуги з постачання природного газу. Разом з тим, суд не погоджується з визначеним позивачем періодом стягнення з 01.01.2022 по 30.04.2022, виходячи з наступного. Указом Президента України від 24.02.2022 №\~64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжений до 09 травня 2025 року включно. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 5\~березня 2022\~року №\~206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з\~додатком 2\~до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог\~Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Отже,\~постановою забороняється\~стягувати з\~громадян заборгованість\~за житлово-комунальні\~послуги,\~утворену після\~24\~лютого 2022\~року в\~тому випадку,\~якщо громадянин\~надав виконавцю\~комунальних послуг\~довідку про\~взяття на\~облік внутрішньо\~переміщеної особи або інші документи, що підтверджують його відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких він є споживачем на підставі укладених договорів. Як вбачається з зазначеного Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, Донецька селищна територіальна громада з 24 лютого 2022 року дотепер відноситься до територій можливих бойових дій. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 13.12.2023 було скасовано судовий наказ, виданий 13.11.2023 за заявою ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з постачання природного газу в сумі 5746,15 грн, оскільки останній згідно з актом обстеження домоволодіння [ADDRESS] дійсно з січня 2022 року по травень 2022 фактично проживав за вказаною адресою, за якою зареєстрований. В своїй заяві про скасування судового наказу [PERSON] вказував, що у вказаний період проживав за місцем реєстрації разом з батьком, за яким він доглядав (а.с. 6, 7). Таким чином позивач був повідомлений та обізнаний про відсутність відповідача у період з січня 2022 року по травень 2022 у житловому будинку, в якому він є споживачем на підставі публічного договору. Тому, з урахуванням положень вказаної постанови, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу з 01.01.2022 по 28.02.2022 (оскільки станом саме на цю дату зафіксовано показники лічильника), яка становить 3549,86 грн (заборгованість за січень 2022 року 2166,07 грн + заборгованість за лютий 2022 року 1383,79). Доказів на спростування наявності заборгованості за цей період відповідачем не надано. Внаслідок часткового задоволення позову витрати зі сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги товариства задоволено на 61,78 %, то судовий збір підлягає стягненню в розмірі 1870,7 грн (61,78% від 3028\~грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial