Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс», в якому просить визнати протиправною бездіяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» щодо збереження за позивачем місця роботи і посади на товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» та зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» зберегти за позивачем місце роботи і посаду на товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення позивача з військової служби. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2024 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/24146/24, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 10 лютого 2025 року. 29 січня 2025 року від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів та клопотання про витребування у відповідача доказів залишення за позивачем місця роботи і посади на ТОВ «НТК «Імпульс» у вигляді відповідного наказу. 31 січня 2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року відкладено розгляд справи на 04 березня 2025 року, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» докази залишення за [PERSON] місця роботи і посади на ТОВ «НТК «Імпульс» у вигляді відповідного наказу підприємства. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судові засідання 10 лютого 2025 року та 04 березня 2025 року свого представника не направив, про день час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого позивач не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 753/1969/23 позивача поновлено на посаді заступника Генерального директора з безпеки Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» з 12 січня 2023 року. 25 вересня 2024 року позивач надіслав на адресу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» вказану постанову Верховного Суду та заяву про виконання цієї постанови з вимогою, зокрема, зберегти за ним місце роботи і посаду відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, оскільки він проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою за формою 5 від 25 вересня 2024 року № 1919/114. 25 вересня 2024 року Державне підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» надіслало позивачеві копію наказу від 25 вересня 2024 року № 28 про поновлення його на посаді заступника Генерального директора з безпеки Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» з 12 січня 2023 року. 30 вересня 2024 року позивач надіслав на електронну адресу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» заяву про збереження за ним місця роботи на Державному підприємстві «Науково-технічний комплекс «Імпульс» відповідно до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, а 01 жовтня 2024 року заяву з додатками також надіслав на поштову адресу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс». Цю заяву Державне підприємство «Науково-технічний комплекс «Імпульс» отримало 16 жовтня 2024 року, однак відповідь на цю заяву не надало. У листопаді 2024 року Державне підприємство «Науково-технічний комплекс «Імпульс» (код ЄДРПОУ 14307765) перетворено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» (код ЄДРПОУ 14307765), яке є його правонаступником. Відповідно до статті 36 КЗпП України, у разі зміни роботодавця, а також у разі їх реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи роботодавця можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Відомостей про припинення трудового договору з позивачем з вказаних підстав матеріали справи не містять. Відповідно до записів у військовому квитку [PERSON] серії [NUMBER] , він з 25 липня 2023 року призваний у Збройні Сил України на підставі Указу Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію». Як свідчать матеріали справи, солдат [PERSON] станом на 25 вересня 2024 року перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, сприяння у збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України). Як передбачено частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Громадяни України, які проходять базову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою статті 46 Закону України «Про вищу освіту». Згідно з частиною третьою статті 119 КЗпП України за працівниками, направленими для проходження базової військової служби, призваними на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Таким чином, за позивачем, який призваний на військову службу під час мобілізації, на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення зберігається місце роботи і посада на підприємстві, у якому він працювали на час призову. 20 та 21 листопада 2024 року позивач надіслав на електронну та поштову адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» запит про надання інформації (відомостей) про продовження дії трудового договору з Товариством з копією наказу про продовження дії трудового договору/призначення на посаду, однак станом на дату звернення до суду з позовом відповідь Товариство не вчинило дій щодо збереження за позивачем місця роботи і посади, відповідних розпорядчих актів не видало, шо порушує трудові права позивача. Як передбачено частинами першою, четвертою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» докази залишення за [PERSON] місця роботи і посади на ТОВ «НТК «Імпульс» у вигляді відповідного наказу підприємства. Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Товариства у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 19 лютого 2025 року о 1:15:00. Витребувані судом докази відповідач не надав. З огляду на викладене, суд визнає встановленою обставину невчинення відповідачем дій щодо залишення за позивачем місця роботи і посади на Товаристві Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» зберегти за позивачем місце роботи і посаду на Товаристві. Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» щодо збереження за позивачем місця роботи і посади, суд зазначає, що питання правомірності чи неправомірності дій чи бездіяльності роботодавця є передусім питаннями доведення відповідних обставин, які є передумовою для захисту прав позивача, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення, а тому заявлення окремо вимоги про визнання протиправною бездіяльності та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідними. Отже, у цій частині у позові слід відмовити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,2 грн., від сплати якого позивач був звільнений.

Outcome: partial