Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 15 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на земельну ділянку, кадастровий номер: 0523980600:03:000:0336, площею 2,6659 га, цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Вінницька область, Томашпільський район, Антонівська сільська рада; земельну ділянку, кадастровий номер: 0523980600:03:000:0493, площею 1,3806 га, цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Вінницька область, Томашпільський район, Антонівська сільська рада; земельну ділянку, кадастровий номер: 0523980600:03:000:0335, площею 0,5857 га, цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Вінницька область, Томашпільський район, Антонівська сільська рада; земельну ділянку, кадастровий номер: 0523980600:02:002:0015, площею 0,1359 га, цільове призначення: 01.03. для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер: 0523980600:02:002:0014, площею 0,25 га, цільове призначення: 02.01. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: 0523980600:02:002:0014, за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Даний позов обґрунтовано наступним. 08 квітня 2019 року позивач звернувся із позовом до Антонівської сільської ради та [PERSON] про встановлення нікчемності заповіту. Позовна заява було мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] яка доводилася тіткою позивачу, та позивач відповідно являється спадкоємцем п`ятої черги. [PERSON] звернувся до Томашпільської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки та йому було повідомлено про існування заповіту від 29 листопада 2017 року від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] . Позивач вважав даний заповіт нікчемним, оскільки при його складанні та посвідченні були допущені грубі порушення норм діючого законодавства. При підписанні та посвідченні вказаного заповіту рукописний текст «Текст заповіту прочитано мною особисто вголос, його зміст та умови відповідають дійсним моїм намірам» було написано не заповідачем, а іншою особою. При цьому текст заповіту не було прочитано особисто заповідачем, адже заповідач [PERSON] не вміла ні писати ні читати. Із висновку експерта по цивільній справі за вказаним позовом встановлено, що підписи та рукописні тексти на двох примірниках заповіту виконані різними особами. Суд першої інстанції вирішив встановити нікчемність заповіту посвідченого 29 листопада 2017 року від імені [PERSON] на ім`я відповідача [PERSON] . Апеляційним судом вказане рішення було скасовано з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту, вказано, що хоча вимога не підлягає задоволенню, що не позбавляє позивача права на звернення до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Про існування постанови апеляційного суду позивачу стало відомо з телефонної розмови з адвокатом Семком В.М. 24 квітня 2022 року. У зв`язку з викладеним позивач вважає за необхідне звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач вказує, що після померлої тітки залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку та п`яти земельних ділянок. Після її смерті відповідач користується та розпоряджається спадковим майном, хоча заповіт складений на його ім`я є нікчемним, а отже недійсним в силу закону. Таким чином відповідачем порушено права позивача як єдиного спадкоємця за законом. 04 листопада 2022 року відповідачем подано до суду відзив згідно якого у задоволення позову просить відмовити. Відзив мотивовано наступним. [INFO] померла [PERSON] позивачу було відомо про день смерті спадкодавця так як він був присутнім на похованні померлої. Також позивачу було відомо про наявність заповіту виданого покійною на ім`я відповідача, оскільки він особисто та безпосередньо звертався до нотаріуса. Вказівка позивача, що йому не було відомо про наявність рішення апеляційного суду необґрунтована, оскільки на засіданні апеляційного суду був присутній представник позивача. Таким чином на день звернення [PERSON] до суду сплив строк позовної давності. Рішення суду, яким задоволено вимоги [PERSON] до [PERSON] та Томашпільської селищної ради про встановлення нікчемності заповіту скасовано постановою апеляційного суду. При цьому апеляційний суд ніяких нових обставин не встановлював, а вказав на обставини встановлені районним судом викладені у рішенні. Заявлена на даний час вимога про визнання права власності на спадкове майно є новою вимогою ,але будь яких нових доказів позивачем не надано. Таким чином позовні вимоги є недоведеними. Відповідач вказує, що у випадку визнання заповіту нікчемним суд у рішенні обов`язково повинен вказувати підставу встановлену законом. При відсутності такої підстави заповіт вважається дійсним. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 04 жовтня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 15 листопада 2022 року. 04 листопада 2022 року відповідачем подано до суду відзив. Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 листопада 2022 року підготовче засідання у справі відкладено на 30 листопада 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 30 листопада 2022 року підготовче засідання у справі відкладено на 20 грудня 2022 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 20 грудня 2022 року провадження у справі зупинено, призначено оціночно будівельну експертизу. Ухвалою Томашпільського районного суду від 09 серпня 2023 року, провадження у справі поновлено. Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 вересня 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: СХК «Вінницька промислова група». Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 вересня 2023 року підготовче засідання у справі відкладено на 24 жовтня 2023 року, ухвалу від 20 грудня 2022 року залишено без виконання. Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 23 листопада 2023 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 березня 2024 року зупинено провадження по справі до з`ясування питання щодо кола спадкоємців відповідача [PERSON] та закінчення терміну для прийняття спадщини. Ухвалою Томашпільського районного суду від 21 серпня 2024 року провадження у справі поновлено, призначено справу до судового розгляду на 17 вересня 2024 року. 03 жовтня 2024 року представник третьої особи надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи. Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 жовтня 2024 року залучено [PERSON] , та [PERSON] , як правонаступників [PERSON] , розгляд справи відкладено на 19 листопада 2024 року. Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 лютого 2025 року розгляд справи відкладено на 14 березня 2025 року. Доводи учасників справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Давискиба В.В. позов підтримав в повному обсязі. Пояснив, що є спадкодавець [PERSON] , вона доводиться позивачу тіткою. Була в наявності судова справа з приводу визнання нікчемним заповіту. У справі було винесено рішення про задоволення позову. Вінницьким апеляційним судом було визначено, що це неефективний спосіб захисту. Апеляційний суд зазначив, що було проведено судові експертизи, які є в матеріалах справи. Враховуючи ст. 82 ЦПК обставини встановлені іншим судом не доказуються. В позові в позовних вимогах визначені саме ті земельні ділянки, які належать спадкодавцю. В довідці розбіжність. Позивач має право спадкоємства по закону. З врахуванням попередньої справи позивач звернувся до суду вчасно оскільки нікчемність заповіту на ім`я [PERSON] встановити неможливо. В спадкове майно [PERSON] входять і ті земельні ділянки, що залишилися після батька позивача. Експертиза від 12.01.2021 виготовлена на вимогу суду. Експертиза проведена за взаємною згодою сторін. Представник позивача, адвокат Давискиба В.В. повідомив, що зі слів довірителя йому відомо, що є ще один заповіт складений на нього. Вказав, що заповідач була неписемною. Представник позивача [PERSON] , адвокат Дзюбенко С.М. в судовому засіданні пояснив, що позивачем не пропущено строків позовної давності так як позовна давність була продовжена на строк дії карантину та після завершення карантину є продовженою на строк дії правового режиму воєнного стану. Матеріалами справи підтверджено, що підпис та напис на заповітах вчинені різними особами. Заповіт має дефект форми і умов посвідчення. Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги, інших спадкоємців немає і це є підставою задоволення позову. Також представник позивача адвокат Дзюбенко С.М. вказав, що в силу ст. 1254 ЦК України у разі видачі нового заповіту, попередній заповіт заповідачем скасовано. Заповіт поновленню не підлягає. І навіть при визнанні нікчемним поточного заповіту попередній заповіт скасовується. Також представник позивача адвокат Дзюбенко С.М. вказав, що у випадку якщо сторона відповідачів ставить під сумнів наданий висновок експерта, вона не була позбавлена можливості заявити клопотання про проведення власної експертиза. Представник відповідачів, адвокат Самар В.О. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що на ім`я [PERSON] було складено два заповіти. Постановою Вінницького апеляційного суду рішення про визнання нікчемним заповіту скасовано. Експертиза, яка була проведена в рамках іншої цивільної справи не спростовує, що підпис виконаний Обертун Г.В. Представник відповідача зауважив, що експертна установа обирається судами. Оскільки висновок експерта було виготовлено в іншій справі, яка не має відношення до даної справи, то не належний і доказ, оскільки не було надано можливість вибрати установу. Будь яких обставин, що заповідач не підписувала заповіт не доведено. Вказав що в даній категорії справ є основним волевиявлення заповідача. Заповіти на ім`я [PERSON] були посвідчені різними секретарями. В експертному висновку чітко не вказано, що підпис не поставлено [PERSON] . Тексти можливо було зроблено в присутності секретаря сільської ради. Помилка за сторони секретаря сільської ради не може переважати волевиявлення заповідача. Також представник відповідачів вказав, що докази понесення судових витрат буде подано протягом 5 днів з дня винесення рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: СХК «Вінницька промислова група» в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України судді є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.1\~ст.\~13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1\~ст.\~76\~ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності. Судом встановлено, що [INFO] в с.Антонівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] . До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON] . В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно ст.\~81\~ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Згідно копії посвідки про народження [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.19) Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.18) Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.17). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 54 років.(а.с.16) Отже позивачем підтверджено факт родинних відносин із спадкодавцем [PERSON] як її племінника. Відповідно до ст. 1266 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Отже, [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги спадкування на майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Згідно копії рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2021 року у справі № 146/513/19, позов задоволено, встановлено нікчемність заповіту, посвідченого 29 листопада 2017 року службовою особою Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, вчиненого від імені [PERSON] , яка проживала в с. Антонівка Томашпільського району Вінницької області та померла [INFO] на ім`я відповідача [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 105 (т.1 а.с.27-28). Згідно копії постанови Вінницького апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у справі № 146/513/19 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до Томашпільської селищної ради, [PERSON] про встановлення нікчемності заповіту відмовлено. Вказано, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Зазначено, що відмова в задоволенні вимоги позивача не позбавляє права позивача на звернення до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.(т.1 а.с.29-32) Позивач в позові вказує, що спадкодавець не вміла ні читати ні писати. Як видно з довідки Антонівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Томашпільської селищної ради Вінницької області № 08-10/42 від 29.06.2022 [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] та на день смерті проживала в [ADDRESS] навчалася в Антонівській семирічній школі в 1 класі протягом 1949-1950 навчального року. Протягом 1950 1951 та протягом 1951-1952 навчальних року в навчалась в 2 класі. Вибула з 2 класу 03.11.1951 по хворобі. В подальшому відрахована та навчання в школі не продовжувала. (т.1 а.с.73) Однак будь яких інших доказів, що на час складання заповіту заповідач не вміла ні читати ні писати позивачем не додано. В судовому засіданні дана обставина також не доведена. Згідно копії заповіту зареєстрованого в реєстрі за № 105 від 29 листопада 2017 року [PERSON] заповіла житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,5858 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 0523980600:03:000:0337, земельну ділянку площею 1,3806 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 0523980600:03:000:0493, земельну ділянку площею 2,6659 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 0523980600:03:000:0336, [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем сільської ради. (т.1 а.с.24-25) Стаття 1247 ЦК України містить загальні вимоги щодо форми заповіту. Зі змісту даної статті видно, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Як видно з ч.4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Відповідно до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Згідно п. 1.7. глави 3 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Згідно п. 1.4. глави 1 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5, посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Згідно копії висновку експерта № 25/26/27/20-21 від 27.02.2020 підписи від імені заповідача [PERSON] в двох примірниках заповіту, які посвідчено 29 листопада 2017 року службовою особою Антонівської сільської ради,- виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів; підпис від імені заповідача [PERSON] , в книзі нотаріальних дій за 2017 рік, - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів; встановити чи виконані підписи від імені заповідача [PERSON] в двох примірниках заповіту , які посвідчено 29 листопада 2017 року службовою особою Антонівської сільської ради, [PERSON] чи іншою особою не вбачається можливим; встановити чи виконаний рукописний текст в двох примірниках заповіту вчиненого від імені заповідача [PERSON] , який посвідчено 29 листопада 2017 року службовою особою чи іншою особою Антонівської сільської ради, [PERSON] чи іншою особою не вбачається можливим; Встановити, чи виконаний підпис від імені заповідача [PERSON] в книзі нотаріальних дій за 2017 рік тією особою, він імені якої він зазначений, чи іншою особою не вбачається можливим. Як видно з висновку експерта № 7497/7498/20-21 від 12.01.2021 року, підписи від імені заповідача [PERSON] на двох примірниках заповіту, які посвідчено 29 листопада 2017 року, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів; підписи та рукописні тексти від імені заповідача [PERSON] на двох примірниках заповіту, які посвідчено 29 листопада 2017 року - виконані різними особами. Таким чином судом встановлено, що підписи та рукописний текст на двох примірниках заповіту, які посвідчено 29 листопада 2017 року - виконані різними особами. При цьому текст заповіту не містить жодних зазначень чи застережень, щодо неможливості заповідачем за станом здоров`я чи з інших причини самостійно підписати заповіт чи зробити рукописний напис. Таким чином заповіт складений з порушенням вимог щодо форми такого заповіту. Суд констатує, що заповіт складений з порушенням форми є нікчемним. Згідно правової позиції викладеної Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 березня 2021 року у справі № 473/1878/19, при нікчемності другого заповіту слід вести мову не про відновлення чинності першого заповіту, а про те, що вчинення наступного нікчемного заповіту, не може скасовувати попередній заповіт; положення частини четвертої статті 1254 ЦК України є виключенням із загального правила про наслідки недійсності правочину, а отже, за аналогією застосовані бути не можуть. Також немає підстав застосовувати аналогію закону (частина перша статті 8 ЦК України), оскільки питання наслідків нікчемності правочину (у тому числі й заповіту, як одностороннього правочину) врегульовані частинами першою та другою статті 216 ЦК України. Згідно копії заповіту зареєстрованого в реєстрі за № 21 від 06 вересня 2012 року [PERSON] заповіла усе майно де б воно не було і з чого не складалось, все те, що вона матиме і, що належатиме їй на день смерті [PERSON] . (т.1 а.с.127) Щодо вказаного заповіту жодних заперечень підтверджених належними та допустимими доказами сторони не подали. Позивач в позовній заяві просить визнати за ним право власності на вказане в позові спадкове майно в порядку спадкування так як являється спадкоємцем п`ятої черги. Згідно копії довідки № 583 від 19.11.2018 виданої виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, після смерті [PERSON] померлої [INFO] , яка проживала в с.Антонівка, Томашпільського району, Вінницької області залишилося спадкове майно, яке складається з права на: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,5858 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 0523980600:03:000:0337, земельну ділянку площею 1,3806 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 0523980600:03:000:0493, земельну ділянку площею 2,6659 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 0523980600:03:000:0336. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишився [PERSON] .(т.1 а.с.26) Разом з тим, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 9900691932022 від 27.05.2022 земельна ділянка, кадастровий номер: 0523980600:03:000:0336 площею 2,6659 га розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, має цільове призначення 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відомостей про власника ділянки витяг не містить. (т.1 а.с.57-58) Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 9900691962022 від 27.05.2022 земельна ділянка, кадастровий номер: 0523980600:03:000:0493 площею 1,3806 га розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, має цільове призначення 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відомостей про власника ділянки витяг не містить. (т.1 а.с.59-60) Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 9900692002022 від 27.05.2022 земельна ділянка, кадастровий номер: 0523980600:03:000:0335 площею 0,5857 га розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, має цільове призначення 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відомостей про власника ділянки витяг не містить. (т.1 а.с.61-62) Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 0500619742022 від 30.05.2022 земельна ділянка, кадастровий номер: 0523980600:02:002:0015 площею 0,1359 га розташована в [ADDRESS] , цільове призначення 01.03. для ведення особистого селянського господарства на праві власності належить [PERSON] . (т.1 а.с.63-64) Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 9900692012022 від 27.05.2022 земельна ділянка, кадастровий номер: 0523980600:02:002:0014 площею 0,25 га розташована в [ADDRESS] , цільове призначення 02.01. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на праві власності належить [PERSON] . (т.1 а.с.65-66) Таким чином по земельних ділянках з кадастровими номерами: 0523980600:03:000:0336, 0523980600:03:000:0335, 0523980600:03:000:0493 правовстановлюючих документів що підтверджують їх належність [PERSON] позивачем не надано. Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] , власником будинку вказано [PERSON] . (т.1 а.с. 123) Згідно довідки № 15-04-14/123 від 12.09.2023, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: 0523980600:02:002:0014, що належав покійній [PERSON] розташований за адресою: [ADDRESS] . (т.1 а.с. 181) Разом з тим правовстановлюючих документів що підтверджують належність [PERSON] житлового будинку позивачем не надано. Також в заповіті зареєстрованому в реєстрі за № 105 від 29 листопада 2017 року, заповідано будинок по [ADDRESS] . Про земельні ділянки під кадастровими номерами 0523980600:02:002:0014 та 0523980600:02:002:0015 у вказаному заповіті не йдеться. Щодо заявленого у відзиві клопотання про застосування строків позовної давності то, згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаною нормою було доповнено Цивільний кодекс України 30.03.2020 року. [PERSON] померла [INFO] таким чином до звернення до суду з позовом строк позовної давності не сплив. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № витягу 00044055675 від 14.03.2024, [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON] померлого [INFO] за № 327/2024. Із заявами про прийняття спадщини у встановленому законом порядку звернулися [PERSON] та [PERSON] . Таким чином [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] та його правонаступниками. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Як видно із відповіді державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори на ухвалу суду від 04 жовтня 2022 року, спадкова справа після смерті [PERSON] померлої [INFO] заведена за № 469/2018. Із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] первісний відповідач по справі. Також із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] позивач по справі. Відповідно ч.ч.1-5\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~ Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За наведених обставин, враховуючи, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, зокрема не оспорено та не спростовано заповіт складений на первісного відповідача зареєстрований в реєстрі за № 21 від 06 вересня 2012 року, не надано належних та допустимих доказів, на доведення факту належності спадкодавцю житлового будинку та трьох земельних ділянок про визнання права власності на які в порядку спадкування за законом він заявляє позов, в судовому засіданні вказані факти також не доведені, оскільки первісний відповідач є спадкоємцем за заповітом і звернувся до нотаріальної контори із заявою для прийняття спадщини у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, що складаються з 1988,40 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати позивача залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed