Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дітей [INFO] , 11.01.2031 року, 18.05.2035 року відповідно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15.11.2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис№ 312. Від даного шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що на сьогодні вони з відповідачем мешкають окремо, вона подала позов до Котовського міськрайонного суду Одеської області про розірвання шлюбу. Діти мешкають разом з нею та перебувають на її утриманні, окрім того молодший син має розлади аутистичного спектру, що потребує додаткових витрат на лікування. Відповідач [PERSON] мешкає окремо, працює, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, жодних домовленостей між ними щодо сплати аліментів чи їх розміру немає, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 09.07.2024 року відкрито провадження у справ та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Сокол Т.В. в судове засідання не з`явились. Представник позивачки надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Дрогобецька Т.Ю. в судове засідання не з`явились. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідача. Проти позовних вимог не заперечують. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 07.06.2017 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 07.06.2017 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 07.06.2017 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Діти проживають разом із відповідачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. У ст.\~150\~СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Суд, при винесенні рішення, також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, на утриманні відповідача не перебувають інші діти або непрацездатні особи, відповідач працездатний, зобов`язаний утримувати власних дітей, тому суд вважає з нього слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному в позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 21.06.2024 року. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved