Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

17 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстровано судом 21 січня 2025 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2025 року заяву було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2025 заяву ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про витребування доказів було задоволено. Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що 12 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» і відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір № 4049926 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого позивач надав позичальникові кредит у розмірі 24 500 грн. строком на 360 днів по 06 жовтня 2024 року. Зазначений Кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», розміщених на їх сайті або в мобільному застосунку. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] . Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору знижена процентна ставка 1 % в день та застосовується, якщо споживач в межах строку визначеного договором або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить погашення кредитної заборгованості в сумі, не менше суми першого платежу, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, отримає індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку. У випадку невиконання зазначених умов, застосовується стандартна відсоткова ставка. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, кошти не повернула, відсотки за користування коштами не сплатила. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 4049926 від 12 жовтня 2023 року станом на 22 липня 2024 року становить 164 640 грн. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і позивачем було укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором № 4049926 від 12 жовтня 2023 року, про що було повідомлено відповідача шляхом направлення відповідного смс-повідомлення. Просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 164 640 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24 500 грн., заборгованості за процентами станом на 24 травня 2024 року у розмірі 110 740 грн., відсотки за користування кредитом після відступлення права вимоги період з 25 травня 2024 року по 22 липня 2024 року у розмірі 29\~400 грн., а також витрати судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн. Просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки судові не повідомила. У своєму відзиві проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що вона не укладала та не підписувала кредитного договору, позивачем не надано доказів, що свідчать про належність електронного підпису саме їй. До суду надано паперові копії електронних документів, оригіналу цифрового файлу відсутні, тому перевірити відповідність копій оригіналу неможливо. Відсутні докази перерахування грошових коштів позичальникові та їх отримання відповідачем. Також ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» не доведено факт укладення договору факторингу, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитним договором № 4049926 від 12 жовтня 2023 року. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» і [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір № 4049926, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надав позичальникові кредит у розмірі 24 500 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування коштами (а.с. 29-38). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», розміщених на офіційному сайті або у мобільному застосунку. Згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.4.1 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 24 500 грн., строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2 % на день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. Знижена процентна ставка 1 % в день застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного умовами договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить часткове дострокове погашення кредитної заборгованості. Згідно з п. 3.1 кредитного договору № 4049926 від 12 жовтня 2023 року нарахування процентів за кредитним договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», було укладеного договором факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 4049926 від 12 жовтня 2023 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» і [PERSON] (а.с. 48, 49-53, 54). Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом Н157 (а.с. 38), який зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін», а також додатках до кредитного договору про сукупну вартість кредиту і графік погашення (а.с. 41). Таким чином, між ТОВ «Лінеура Україна» і [PERSON] було укладено кредитний договір на умовах фінансового кредиту. Згідно ч. 1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд критично оцінює заперечення відповідача стосовно неукладення нею кредитного договору та неотримання грошових коштів, оскільки зазначені твердження спростовуються матеріалами справи. Згідно з умовами кредитного договору № 4049926 від 12 жовтня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» здійснило перерахування грошових коштів на картковий рахунок № [NUMBER] в АТ «Універсал Банк» через платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення», що в передбачено умовами договору. На виконання ухвали судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2025 року про витребування доказів АТ «Універсал Банк» надано відомості, що банківська картка № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на яку 12 жовтня 2023 року було зараховано 24\~500 грн. (а.с. 128), що спростовує твердження відповідача, якими вона обґрунтовує свої заперечення щодо задоволення позовних вимог. З приводу заявлених [PERSON] заперечень в частині того, що позивачем надано паперові копії електронних доказів, а самі докази у відповідному форматі не долучені, що викликає у неї сумнів у їх достовірності, суд зазначає, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду через систему «Електронний суд», в яку завантажено копії електронних доказів у визначеному форматі PDF, що в свою чергу надає можливість як судові, так і іншим учасникам справи ознайомитися з ними. Крім того, адвокат Пузін Д.М., який представляє інтереси відповідача по даній справі, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі електронний суд ЄСІТС, через який ним було подано відзив на позов. Також суд не приймає до уваги заперечення відповідача як підставу відмови у задоволенні позовних вимог в частині наявних у неї сумнівів про укладення 24 травня 2024 року договору факторингу між первісним кредитором і позивачем, на підставі якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 4049926 від 12 жовтня 2023 року, оскільки окрім самого договору факторингу № 24/05/2024 позивачем до матеріалів справи долучено копії платіжних доручень про сплату новим кредитором за договором факторингу від 24 травня 2024 року (а.с. 62-64), підписаний сторонами договору факторингу акту приймання-передачі реєстру божників (а.с. 54), а також статут позивача, відповідно до якого ТОВ «Фінтраст Каптіал» є правонаступником ТОВ «Фінтраст Україна» (а.с. 70-76). За таких обставин, відповідачем не надано належних та достатніх доказів, які би давали підстави стверджувати про відсутність у позивача права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4049926 від 12 жовтня 2023 року. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4049926 від 12 жовтня 2023 року у розмірі 164 640 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 24 500 грн., заборгованості за процентами станом на 24 травня 2024 року у розмірі 110 740 грн., відсотки за користування кредитом після відступлення права вимоги період з 25 травня 2024 року по 22 липня 2024 року у розмірі 29\~400 грн. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, тому заявлена сума у 10\~000 гривень є завищеною. Крім цього, збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта не можна віднести до професійної правничої допомоги, оскільки подання позовної заяви не вимагає спеціальних знань у сфері юриспруденції, а збір доказів фактично не здійснювався, оскільки доказами по даній справі є сам кредитний договір № 4049926 від 12 жовтня 2023 року, договір факторингу, які були наявні у позивача, а також картка обліку договору, виконана за допомогою комп`ютерної програми. Крім цього, суд зауважує, що кількість годин, витрачених на складання позовної заяви про стягнення заборгованості, зазначена у рахунку на оплату, є завищеною, оскільки позовна заява є типовою, не містить розрахунків, та не вимагає витрат тривалого часу на її підготовку. Крім цього, підготовка та друк документів, а також подання до суду позовної заяви не можна віднести до професійної правничої допомоги, оскільки друк не вимагає спеціальних знань у сфері юриспруденції. Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. (а.с. 1), який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», складає 170 062 грн. 40 коп. (164 640 грн. + 2 422 грн. 40 коп. + 3 000 грн. = 170 062 грн. 40 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved