Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.04.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №8125376845, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 21320,00 грн. на строк 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік від суми боргу за договором та 2,70% від суми кредиту - щомісячні проценти. 20.09.2021 року між первісним кредитором та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №200921, відповідно до умов якого до АТ «Таскомбанк» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №8125376845 від 27.04.2021 року. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість [PERSON] станом на 11.11.2024 року становить 31518,18 гривень, з яких: 19543,51 грн. заборгованість за кредитом; 2,32 грн. заборгованість за нарахованими річними відсотками, 12035,35 грн. заборгованість за нарахованими щомісячними відсотками. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 31581,18 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подав до суду заяву, у котрій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В свою чергу, згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] 27.04.2021 р. укладено кредитний договір №8125376845, згідно якого він отримала кредит у розмірі 21320,00 грн. на строк 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік від суми боргу за договором та 2,70% від суми кредиту - щомісячні проценти. Із дослідженої судом кредитного договору №8125376845 від 27.04.2021 року та паспорту кредиту №5376845 встановлено, що відповідач ознайомлений та згідний з умовами кредитування, правилами надання кредиту, його реальною вартістю, що підтверджується його підписом. Зокрема, [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, оплачувати комісії. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом. 20.09.2021 року між первісним кредитором та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №200921, відповідно до умов якого до АТ «Таскомбанк» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №8125376845 від 27.04.2021 року. Оскільки на підставі даного договору відбулась заміна первісного кредитора на АТ «Таскомбанк», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідач не вчасно та не в повному обсязі проводив платежі по погашенню кредиту, таким чином, не належним чином виконує умови договору. Із даного розрахунку вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором в сумі 31518,18 гривень, з яких: 19543,51 грн. заборгованість за кредитом; 2,32 грн. заборгованість за нарахованими річними відсотками, 12035,35 грн. заборгованість за нарахованими щомісячними відсотками. Оскільки заборгованість за кредитним договором від 27.04.2021 року №8125376845 в сумі 31581,18 грн. повністю визнається відповідачем і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК вони не підлягають доказуванню. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідач порушивши зобов`язання по умовах договору має заборгованість перед АТ «Таскомбанк» за договором на загальну суму 31581,18 грн., яка визнається відповідачем, а тому підлягає стягненню в користь позивача, а також судові витрати.

Outcome: approved