Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

12.12.2024 року представник позивача звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. В прохальній частині позову представник просить суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , суму заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 25854,02 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. на користь позивача. І. Стислий виклад позиції учасників справи. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення позивач надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам, які повинні оплачувати дані послуги щомісяця. Між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 01.12.2021 КП «Дніпроводоканал» на офіційному сайті розмістив Повідомлення про публічну пропозицію (оферту) у зв`язку з прийняттям Закону України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» та опублікував публічну пропозицію (оферту) про укладення Публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів - власників (співвласників, користувачів) житлових та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку, а також власників (користувачів) індивідуальних (садибних) житлових будинків. Договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному сайті КП «Дніпроводоканал» https://vodokanal.dp.ua/ співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, а власник (користувачів) індивідуального (садибного) житлового будинку не вчинив дій щодо відключення (відмови) від послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (за наявності). Індивідуальні споживачі у багатоквартирних житлових будинках, власники (користувачі) індивідуальних (садибних) житлових будинків, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення або звертаються до КП «Дніпроводоканал» для отримання вказаних послуг, вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку з тим, що даний Договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем). Також, 01.03.2022 КП «Дніпроводоканал» на офіційному сайті розмістив Повідомлення про публічну пропозицію (оферту), у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 85 від 02.02.2022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690». На даний час від відповідача не поступало жодної заяви про вибір моделі договірних відносин або відмови від надання централізованого водопостачання та водовідведення, тому вважаємо останнього таким, що є користувачем послуг. Станом на 30.11.2024 року за адресою надання послуг: [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] утворилась заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, у розмірі 25854 грн. 02 коп., з яких: 22621 грн. 51 коп.\~сума основного боргу за період з жовтня 2015 року по листопад 2024 року, 2868 грн. 74 коп.\~інфляційне збільшення суми боргу за період з липня 2018 року по січень 2022 року, 363 грн. 77 коп.\~розмір 3% річних за період з липня 2018 року по січень 2022 року (а.с. 1-3) Представник позивача у судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати без її присутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 48-51). Від відповідача [PERSON] , повідомленого про розгляд справи належним чином, шляхом направлення поштою судової повістки, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Окрім того суд завчасно 10.02.2025 та 25.02.2025 року повідомляв відповідача про розгляд справи, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова Влада України» (а.с. 36,47). Отже, суддя вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10 лютого 2025 року ухавалою судді Самарського районного суду Маштака К.С. у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду по суті у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 36). Згідно розпорядження керівника апарату Самарського районного суду м. Дніпропетровська № 13-р від 21.02.2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, в зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 20.02.2025 року № 301/0/15-25, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с. 39). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 року справу передано для розгляду судді Гаркуші В.В. (а.с. 40). 25 лютого 2025 року ухвалою судді Гаркуші В.В. справу прийнято до свого провадження та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 45). Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка про склад сім`ї або зарєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18 квітня 2024 року (а.с. 20). Відповідно до державної програми забезпечення населення послугами водопостачання та водовідведення, КП «Дніпроводоканал» ДМР надає послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим, був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Однак, оплату за послуги водопостачання та водовідведення відповідач не здійснював, у зв`язку із чим станом на 30.11.2024 року за адресою надання послуг: [ADDRESS] утворилась заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, у розмірі 25854 грн. 02 коп., з яких: 22621 грн. 51 коп.\~сума основного боргу за період з жовтня 2015 року по листопад 2024 року, 2868 грн. 74 коп.\~інфляційне збільшення суми боргу за період з липня 2018 року по січень 2022 року, 363 грн. 77 коп.\~розмір 3% річних за період з липня 2018 року по січень 2022 року (а.с. 25-26). ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, надати послугу, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу ст. 612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Так, відповідно до Рішення Дніпропетровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал» відкрито особовий рахунок, тобто між КП «Дніпроводоканал» та [PERSON] встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг. Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч в частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, яка у відповідності до ч. 2 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 2 ст. 625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, враховуючи викладене вище, з урахуванням в сукупності всіх досліджених письмових доказів, наявних в матеріалах справи, вважає можливим прийняти рішення, задовольнивши позовні вимоги позивача повністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved