Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

У листопаді 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , яка [INFO] досягла повноліття, на даний час перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] , продовжує навчання у Національному університеті охорони здоров`я України імені П.Л.\~Шупика на денній формі навчання за спеціальністю «медична психологія», проживає у гуртожитку, у зв`язку з чим, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, враховуючи, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, діючим військовослужбовцем, зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину [PERSON] , яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, на підставі ст. 199 СК України позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно на період навчання [PERSON] починаючи з дня подання позову до 29.09.2029. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 15.01.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 10:45 год 13.02.2025. Відповідач, отримавши 01.02.2025 ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до розгляду від 15.01.2025, правом подати відзив на позов не скористався. 05.02.2025 позивачка подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, у якому зазначила, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити. У судове засідання, призначене на 10:45 год 13.02.2025 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 08:30 год 27.02.2025. У судове засідання, призначене на 27.02.2025, сторони не з`явились, заяв про відкладення судового засідання не подали, про наявність поважних причин неявки в судові засідання не повідомили, відзиву від відповідача до суду не надійшло. За наявними у справі відомостями, судова повістка про виклик відповідача у судове засідання на 27.02.2025 була вручена одержувачу 22.02.2025. Окрім цього, виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку з повторною неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 13.03.2025. У судове\~засідання,\~призначене на\~13.03.2025\~учасники справи,\~належним чином\~повідомлені про\~дату,\~час та\~місце судового\~розгляду,\~не з`явились,\~явку уповноважених\~представників не\~забезпечили,\~надіслана відповідачу\~судова повістка,\~згідно з даними реєстру відстеження поштових відправлень, вручена одержувачу. Окрім цього, виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. З урахуванням позиції Верховного Суду у справі № 752/8103/13-ц від 24.10.2024, якщо сторони судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 520/5386/15-ц). Окрім цього, із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивачки про розгляд справи у її відсутності, на підставі положень ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу 13.03.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При вирішенні питання про наявність законних підстав для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання його доньки [PERSON] , суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходить із змісту спірних правовідносин і таких встановлених фактичних обставин справи. Позивачка [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 4), на час розгляду спору досягла віку 18 років. Батьками позивачки [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади №2024/011926483 від 02.10.2024 (а.с. 5), з 20.10.2006 [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 347340 від 18.09.2024 (а.с. 10), [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , навчається в Національному університеті охорони здоров`я України імені П.Л. Шупика, ступінь/рівень освіти: магістр, форма здобуття освіти: денна, спеціальність: 225 Медична психологія, дата початку здобуття освіти: 01.09.2024, дата завершення здобуття освіти: 27.06.2030, номер наказу про зарахування: 3239, дата наказу про зарахування: 15.08.2024. Згідно з умовами договору № 24/1/м про надання платної освітньої послуги від 14.08.2024 (а.с.7-9), укладеного між Національним університетом охорони здоров`я України імені П.Л.\~Шупика та [PERSON] в інтересах [PERSON] , форма здобуття освіти очна, освітньо-наукова програма медична психологія, спеціальність 255 медична психологія, вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 229\~500,00 грн, за перший та кожен наступний навчальний рік 38\~250,00 грн. Як вбачається з копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 162 від 30.08.2024 (а.с. 11), [PERSON] сплатила 38\~250,00 грн за один рік навчання [PERSON] в Національному університеті охорони здоров`я України імені П.Л. Шупика. Відтак, судом встановлено, що відповідач у справі є батьком позивачки, яка на даний час досягла повноліття і продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом\~ст.\~200\~СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України (ст. 201 СК України). При визначенні розміру аліментів, на вимогу ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. Правом подати відзив відповідач не скористався, хоча позовну заяву з додатками та ухвалу суду про призначення справи до розгляду отримав. У матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази відсутності у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Вирішуючи питання про те, чи має можливість відповідач [PERSON] як батько позивачки [PERSON] надавати матеріальну допомогу їй як повнолітній дочці, суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи, доказів у встановлені процесуальні строки унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог. За встановлених обставин, суд робить висновок про те, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці [PERSON] , яка продовжує навчання. З`ясувавши наведені вище фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, та оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, правових позицій сторін спору, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини відповідача, яка продовжує навчання, слід задовольнити. На підставі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовну заяву подано до Теофіпольського районного суду Хмельницької області 06.11.2024, що належить врахувати при визначенні дати виникнення обов`язку зі сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за рішенням суду. Суд вважає, що захист прав позивача шляхом стягнення з відповідача аліментів на її утримання з 06.11.2024 до завершення навчання на денній формі в Національному університеті охорони здоров`я України імені П.Л.\~Шупика, але не довше ніж до досягнення [PERSON] віку двадцяти трьох років, є достатнім та ефективним способом захисту права на утримання від батьків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач у зазначеній категорії спору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved