Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

16 грудня 2024 року АТ «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник за довіреністю Шкапенко Олександр Віталійович, через засоби поштового зв`язку, звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 11688,41 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04 лютого 2019 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач у позовній заяві стверджує,\~що [PERSON] станом на 07 грудня 2024 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 11688 грн 41 коп, з яких: 7787,42 грн заборгованість за кредитом, та 3900,99 грн заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що [PERSON] умови, укладеного кредитного договору, не виконує в зв`язку з чим у нього утворилася вказана заборгованість, тому АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду та просить стягнути з нього вказану заборгованість. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 12 год 30 хв 31 січня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Судове засідання, що було призначено о 12 год 30 хв 31 січня 2025 року, не відбулося у зв`язку із зайнятістю складу суду в іншому судовому засіданні (а.с.104). Розгляд справи було відкладено до 10 год 30 хв 19 лютого 2025 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 лютого 2025 року відкладено розгляд справи за позовом АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості до 09 год 30 хв 07 березня 2025 року. Крім того, виклик відповідача [PERSON] вирішено здійснити шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України з підстав, передбачених ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.112-113). У судове засідання, що призначено 07 березня 2025 року о 09 год 30 хв, сторони не з`явилися. Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету як безпосередньо позивача, так і його представника Шкапенка О.В., що були отримані цими учасниками справи 19.02.2025 о 19 год 00 хв 53 сек (а.с.114,115). Водночас представник позивача Шкапенко О.В. у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача від 07.12.2024, що була подана разом із позовною заявою (а.с.44), просив суд, розгляд означеної справи проводити без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставини, викладених у ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , у судове засідання 07 березня 2025 року о 09 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку із цим 07 березня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 17.05.2010 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку, а саме: платіжна картка кредитка «Універсальна» (а.с.9). Також із безпосередньо дослідженого у судовому засіданні Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» суд встановив, що 04.02.2019 АТ «Акцент-Банк» надав відповідачу інформацію, що зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2019, відповідно до якої процентна ставка за користування кредитними коштами складає 44,4% річних (а.с.10). Згідно дослідженої судом виписки по картці клієнта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , встановлено, що відповідач, у період 04.02.2019 до 21.02.2024, активно користувався кредитними коштами, а витрати за цей період відповідача становили 50227,44 грн, а кошти, що повернуті позивачу, складають 38782,93 грн, сума комісії 1209,97 грн, та сума кешбеку 6,86 грн (а.с.11-21). Із довідки за картками АТ «Акцент-Банк» суд встановив, що відповідачу [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] - строком дії до грудня 2024 року, та № [NUMBER] - строком дії до грудня 2031 року (а.с.22). Крім того, із довідки АТ «Акцент-Банк» за лімітами суд встановив, що [PERSON] були встановлені такі грошові ліміти у період з 04.02.2019 до 07.12.2024: 1) 1000 грн (до 18.03.2019); 2) 4000 грн (до 04.10.2019); 3) 8500 грн (до 29.08.2023); 4) 7787,42 грн (до 23.02.2024); 5) 7800 грн (з 23.02.2024) (а.с.23). Із Витягу з умов та Правил банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» суд встановив права банку, умови обслуговування, обов`язки банку, а також права та обов`язки клієнта банку. Крім того, із означеного документа суд встановив, що він підпису відповідача [PERSON] не містить (а.с. 25-32). Також із Витягу з умов та Правил банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та «Універсальна GOLD», суд встановив умови користування означеними кредитними картками, зокрема, розмір базової процентної ставки, розмір комісії, умови поповнення картки без її наявності, вартість оформлення картки з фото. Крім того, із означеного документа суд встановив, що він підпису відповідача [PERSON] також не містить (а.с. 32 зворот - 33). Водночас, із дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.02.2019, станом на 07.12.2024, суд встановив, що позивачем визначено загальну суму заборгованості відповідача в розмірі 11688,41 грн, що складається із: 7787,42 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 3900,99 грн залишок заборгованості за процентамина прострочену заборгованість (а.с.5-8). Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку - АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. На підставі викладеного, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як встановлено судом, у анкеті-заяві позичальника від 17.05.2010 процентна ставка за кредитом не зазначена. Водночас у Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 04.02.2019, вбачається, що процентна ставка складає 44,4%. Відповідно до\~ст.\~13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~у редакції,\~чинній на\~день виникнення\~спірних правовідносин,\~визначено\~істотні умови\~договору про\~споживчий кредит,\~що мають\~безумовно бути\~відображені в\~означеному правочині,\~серед яких\~є і процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів. Проте суд, дослідивши у судовому засіданні, доданий до позовної заяви як доказ Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 04.02.2019 (далі - Паспорт), дійшов висновку, що означений документ не є належним доказом укладення між його сторонами кредитного договору у відповідній формі з огляду на таке. Зі змісту означеного Паспорта вбачається, що він містить\~загальну\~\~інформацію\~про умови кредитування за програмою «Кредитна картка». У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що обчислення реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування. Крім того, у розділі 7 Паспорту зазначено, що інформація, що міститься у Паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 01.07.2019. \~Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту\~та передує\~укладенню кредитного договору з позичальником, і має значення для проведення банком оцінки кредитоспроможності позичальника як споживача. Саме індивідуальні умови кредитування передбачають суму кредиту, відсоткову ставку за кредитом,\~розмір щомісячного платежу, комісії, умови відповідальності за порушення зобов`язань, строк кредитування,\~вид карти, яка видається клієнту тощо. За відсутності узгодження у письмовому вигляді зазначених умов, не є можливим встановити дійсні умови кредитування в частині плати за кредит (відсотків) на відповідний період, відсоткової ставки і сплати підвищених процентів, конкретної відповідальності за порушення зобов`язання позичальником (неустойки), тощо. У матеріалах справи відсутні докази про погодження з відповідачем, у встановленому законом порядку, відповідних умов користування наданими банком коштами з фіксацією цих умов у Паспорті. Позивач не надав суду доказів укладання з відповідачем договору саме на тих умовах, виходячи з яких пред`явив до нього вимогу про стягнення боргу з відповідними його складовими, зокрема, процентами. Зазначені вище висновки суду відповідають правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, що викладені у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20, в якій висловлена позиція про те, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки\~в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.\~За таких обставин Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вбачає наявні підстави\~для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду\~\~від 02 грудня 2020 року у справі №\~284/157/20-ц\~(провадження\~\~№ 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі №\~313/346/20\~(провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі №\~467/555/19\~(провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент Банк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення із відповідача процентів за користування коштами в сумі 3900,99 грн, а тому у цій частині відмовляє у задоволенні означеної позовної вимоги. Разом з тим, реалізуючи право вимоги повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, банком заявлено до стягнення 7787,42 грн заборгованості за кредитом. Обґрунтовуючи підстави стягнення такої заборгованості, банком, окрім її розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором за даним балансом, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в повному обсязі повернуті не були, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача лише суми тіла кредиту. Щодо розподілу судових витрат. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 04.02.2019 обгрунтованими і задовольнив їх на суму 7787,42 грн, що складає 66,63% від ціни позову (7787,42 грн / 11688,41 грн), тому із відповідача на користь позивача,

Outcome: partial