Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] та [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент), [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління держгеокадастру м. Києва та Київської області, про визнання недійсним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання припиненим права власності на неї. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки по [ADDRESS] , з кадастровим номером 80000000000:90:048:0036, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, а [PERSON] є користувачем земельної ділянки по [ADDRESS] , частина якої входила до складу домоволодіння сім`ї позивачів з 2001 року. У червні 2021 року [PERSON] вкотре звернувся до відповідача - Київської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та отримав дозвіл на розроблення відповідного проекту. Однак, при виготовленні проекту землеустрою йому стало відомо, що земельна ділянка, на яку подано клопотання, входить в межі сформованої та зареєстрованої в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046. Як стало відомо у подальшому, рішенням Київської міської ради від 07.10.2021 за №2771/2812 було затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046. 11.02.2022 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було прийнято рішення за №63397676 про державну реєстрацію прав на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046 за відповідачем [PERSON] . Указане рішення міської ради позивачі уважають протиправним, оскільки воно прямо порушує права позивача [PERSON] , як власника земельної ділянки з кадастровим номером 80000000000:90:048:0036, а також права позивача [PERSON] , як користувача земельної ділянки по [ADDRESS] . Відтак, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046, а також оспорюване рішення Київської міської ради від 07.10.2021 підлягаю скасуванню. В обґрунтування незаконності вказаного вище рішення позивачі зазначали, що [PERSON] разом із своєю багатодітною родиною більше 20 років проживають за адресою: [ADDRESS] , а домоволодіння з житловим будинком, господарськими і побутовими спорудами за вказаною адресою були набуті ще у лютому 2001 року у власність його тещі - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.02.2001, укладеного із [PERSON] , де було зазначено про розміщення на вказаній ділянці господарських споруд. У подальшому, [PERSON] подарувала вказаний вище житловий будинок дружині позивача - [PERSON] згідно договору дарування від 02.11.2004, де також значиться інформація про розташування на цій земельній ділянці господарських споруд. Окрім того, з абрису земельної ділянки інвентаризаційної справи №29692 убачається, що площа ділянки по [ADDRESS] складає 0,3518 га, в тому числі під будівлями 0,025 га та під городом 0,3268 га. Також, на абрисі конкретно визначені межі, будівлі, споруди відповідно до переліку зазначеному в договорах купівлі-продажу від 02.02.2001 та дарування від 02.11.2004. Вказували, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046 була відведена із угідь (городу) земельної ділянки домоволодіння [PERSON] , а право користування нею підтверджується записом в земельно-шнуровій книзі під №81, про що видана відповідна довідка про факт користування ділянкою [PERSON] після укладення договору купівлі-продажу житлового будинку із [PERSON] , якому остання надавалася як працівнику радгоспу «Хотівський» і зареєстрована в земельно-шнуровій книзі №81 в розмірі 0,37 га. Починаючи з 2006 року по 2021 рік, позивач [PERSON] вчиняв всі можливі дії щодо приватизації земельної ділянки по [ADDRESS] , яка була частиною домоволодіння по [ADDRESS] . 02.02.2006 на ім`я Київського міського голови була складена нотаріально посвідчена заява від імені [PERSON] та [PERSON] про надання згоди на відведення земельної ділянки у власність позивача під забудову із залишків земельної ділянки, яка знаходилася за адресою: [ADDRESS] , з виходом на [ADDRESS] . У 2006 році позивач [PERSON] звернувся до відповідача із клопотанням про надання у власність вказаної земельної ділянки, на підставі чого був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, отримані всі відповідні висновки. Відповідна документації із землеустрою була передана в 2010 році до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, а у 2014-2016 роках [PERSON] вдруге розробив проект землеустрою та передав до Управління. Втім, комісією не було надано висновків щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. Вказаній вище земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 8000000000:90:048:0043, визначені точки координат, встановлені межові знаки. При цьому, як указував [PERSON] , він, як користувач спірної земельної ділянки, з 2009 року по 2022 рік сплачував податок на землю, адже відомості щодо платника такого податку по спірній ділянці було подано до податкових органів безпосередньо департаментом земельних ресурсів Київської міської ради. Зазначене є доказом того, що протягом тривалого часу (з 2009 року) та по теперішній час, [PERSON] добросовісно, відкрито володіє своєю земельною ділянкою та сплачує відповідний податок на землю. На переконання позивачів, відкрите користування земельною ділянкою передбачає, що інформація про такого користувача була відома уповноваженим органам, а факт того, що відносно користування спірною земельною ділянкою не порушували питання про її самовільне використання, ще раз підтверджує, що користування [PERSON] земельною ділянкою по [ADDRESS] є законним. Як зазначають у своїй позовній заяві позивачі, доказом того, що відповідачі - Київська міська рада та Департамент знали про те, що земельна ділянка не є вільною, а перебуває у користування сім`ї [PERSON] , а до цього [PERSON] , є державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:048:0036, яка належить [PERSON] та межує з земельною ділянкою [PERSON] . У цьому державному акті станом на 2006 рік було, зазначено, що земельна ділянка [PERSON] по межі від Д до Г межує з земельною ділянкою [PERSON] , який був попереднім власником домоволодіння з земельною ділянкою площею 0,37 га до її продажу [PERSON] (яка у 2006 році надала згоду на відведення ділянки у власність із залишків ділянки по [ADDRESS] позивачам). Наведене підтверджує, що ділянка попереднього власника [PERSON] , яка потім перейшла у власність [PERSON] , а зараз перебуває у власності [PERSON] , обліковувалася Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації). Отже, проект відведення земельної ділянки на користь відповідача [PERSON] був розроблений та затверджений з порушенням законодавства, що призвело до порушення прав не тільки позивача, а й інших власників домоволодінь. Зокрема, земельна ділянка [PERSON] з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046 повністю обмежує доступ до ділянки [PERSON] з кадастровим номером 8000000000:90:048:0036; повністю накладається на будівлю і земельну ділянку суміжного власника [PERSON] з кадастровим номером 8000000000:90:048:0041; накладається на проїзд (дорогу). Відтак, при зверненні до органів місцевого самоврядування з клопотанням про передачу у власність земельної ділянки, [PERSON] не могла не бачити, що обрана ділянка огороджена парканом, на ній розташовані споруди та особисті речі, а сама ділянка обробляється та доглядається. Окрім того, під час розроблення проекту землеустрою, при закріпленні межовими знаками меж спірної земельної ділянки в натурі, жоден із власників та користувачів суміжних ділянок взагалі не повідомлялися про проведені роботи та відповідно не підписували акт погодження зовнішніх меж. Таким чином, посилаючись на вище перелічені факти, позивачі уважають незаконним рішення Київської міської ради від 07.10.2021 за №2771/2812 «Про передачу громадянці [PERSON] земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу [PERSON] . Адже, таке рішення суперечить вимогам статті 19 Конституції України, статтям 185, 198 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним та скасуванню судом у порядку, передбаченому статтями 152, 155 ЗК України, оскільки порушують майнові права та інтереси позивачів. У зв`язку із тим, що проведення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046 відбулось на підставі документів, які не відповідають вимогам закону, то й дії відповідачів, вчинені при прийнятті рішення про передачу у власність та затвердження документації із землеустрою належить уважати такими, що здійснені з порушенням вимог закону, що є підставою для скасування державної реєстрації самої земельної ділянки. На підставі викладеного позивачі просили суд визнати недійсним та скасувати рішення Київської міської ради від 07.10.2021 за №2771/2812, визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046 площею 0,10 га, що розташована по [ADDRESS] , визнати припиненим право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2024 року дану справу передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 для розгляду цивільної справи №761/11943/24 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О. 03.06.2024 ухвалою суду позовну заяву [PERSON] та [PERSON] було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. У липні 2024 року на адресу суду від відповідача - Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником [PERSON] , у якому Київська міська рада просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на його необґрунтованість. В обґрунтування своїх заперечень проти позову, Київська міська рада вказувала на те, що вона у встановленому статтями 118 та 122 ЗК України порядку, прийняла оскаржуване рішення, згідно пункту 1 якого було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . Зазначений проект землеустрою містив всі необхідні висновки та погодження, які визначені вимогами закону, а саме: 1) висновок Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.10.2018 №9372/0/012/09; 2) висновок ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 31.01.2019 №576/82-19 (де серед іншого було зазначено, що на момент складення проекту землеустрою спірна земельна ділянка перебувала в комунальній власності як землі запасу); 3) лист-висновок Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.10.2019 №05716-20099. Також, відповідно до довідки з державної статистичної звітності від 12.06.2018 №97-26-0,5-1663/35-18 про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами та угіддями спірна земельна ділянка обліковувалась як землі, не надані у власність чи постійне користування в межах населених пунктів. Разом з тим, відповідно до пояснювальної записки до проекту землеустрою спірної ділянки, на час обстеження земельної ділянки в натурі (на місцевості) було встановлено, що нерухоме майно на земельній ділянці відсутнє, рельєф ділянки плаский, на земельній ділянці розташований пустир, під`їзд до ділянки здійснюється з [ADDRESS] . Відповідно до довідки з державної статистичної звітності від 12.06.2018 спірна земельна ділянка обліковувалась, як землі, не надані у власність чи постійне користування в межах населених пунктів. Межа запроектованої земельної ділянки від точки 1 до точки 3 і від точки 4 до точки 8 співпадає з межами сформованих суміжних ділянок. Оскільки частина житлового будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:048:0024, знаходиться за межами цієї земельної ділянки, межа від точки 3 до точки 4 запроектована вздовж стіни цього будинку. Згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка межує: на пд.-зх. - з земельною ділянкою у власності [PERSON] (кадастровий номер 8000000000:90:048:0041); на зх. - з землями у користуванні [PERSON] ; на пн. - з земельними ділянками у власності [PERSON] (кадастровий номер 8000000000:90:048:0036) і [PERSON] (кадастровий номер 8000000000:90:048:0012); на пд.-сх. - з міськими землями загального користування (проїздом). Вказані власники суміжних земельних ділянок для підписання Актів приймання-передачі межових знаків на зберігання не з`явилися, про місце та час проведення робіт землевласники були завчасно повідомлені через оголошення в засобах масової інформації. Окрім того, спірна земельна ділянка знаходиться за межами червоних ліній вулиць, не відноситься до земель історико-культурного призначення; охоронні зони пам`яток культурної спадщини, встановлені відповідно до Закону, були відсутні. Відтак, оскільки наданий [PERSON] проект землеустрою відповідав вимогам земельного законодавства, мав усі відповідні погодження, тому у Київської міської ради не було підстав для відмови в його затвердженні. Щодо посилань відповідачів про те, що попередній власник домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] була наділена земельною ділянкою площею саме в 0,37 га, Київська міська рада у своєму відзиві вказала, що надана на підтвердження цих доводів довідка №80 від 31.07.2003 не містить інформації за ким зареєстрована вказана ділянка в земельно-шнуровій книзі під №81 у розмірі 0,37 га. Також, незрозумілим є те, ким взагалі видана ця довідка. Тому, посилаючись на положення статті 20 Земельного кодексу УРСР 1970 року (який був чинним на момент наділення землею первісного користувача [PERSON] ), документами, що стверджували право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчувалися державними актами на право користування землею, форми яких встановлювалися Радою Міністрів СРСР. Зазначені документи видавалися після відводу земельних ділянок в натурі, а право землекористування громадян, які проживали в сільській місцевості, засвідчувалися записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів. Також, у відзиві відповідач звертав увагу на окремі положення норм Земельного кодексу Української РСР від 1970, а також на те, що з наданих до позову документів не убачається, який саме розмір земельної ділянки залишався у користуванні [PERSON] на момент продажу домоволодіння [PERSON] , адже в договорі купівлі-продажу будинку від 02.02.2003 розмір земельної ділянки, на якій розташоване таке домоволодіння, не вказано. Натомість, у пункті 1.2 договору дарування житлового будинку від 02.11.2004 зазначено, що житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га. Саме земельна ділянка такого розміру згідно державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:048:0036 на підставі рішення Київської міської ради від 12.02.2004 №53/1253 була надана на праві власності [PERSON] . Окрім того, у відзиві Київська міська рада наголошувала на тому, що відповідно до статті 30 Земельного кодексу України 1990 року (у редакції, яка діяла станом на момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.02.2003) передбачалося, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходили у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Відповідно до частини другої статті 67 цього Кодексу розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен був бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара. Таким чином, на переконання відповідача, з аналізу вищезазначеного законодавства можна виснувати, що до [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою саме у розмірі 0,1 га, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу земельна ділянка під домоволодінням знаходилась в межах міста Києва, а згодом в такому ж об`ємі перейшла за договором дарування житлового будинку до [PERSON] 07.07.2024 на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, надійшли пояснення щодо позовної заяви, подані представником [PERSON] , у яких остання посилалась на недоведеність позивачами наявності правових підстав для задоволення позову. А саме, вказувала, що проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянці [PERSON] на [ADDRESS] , відповідав вимогам законодавства та в межах цієї ділянки були відсутні інші зареєстровані в Державному земельному кадастрі та оформлені у власність земельні ділянки. Державним кадастровим реєстратором 26.02.2019 було розглянуто документи, подані [PERSON] та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:048:0046, площею 0,10 га, яка розташована за вищевказаною адресою, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Тому, всупереч доводам позивачів, державний кадастровий реєстратор під час здійснення державної реєстрації спірної земельної ділянки діяв у спосіб, межах та у відповідності до вимог чинного законодавства, не порушуючи при цьому прав та інтересів позивачів. Також, у поданих до суду поясненнях третя особа зазначила про те, що відповідно до вимог статей 26, 28 Закону України «Про землеустрій» саме розробники документації із землеустрою несуть відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. 15.07.2024 на адресу суду від позивачів через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив Київської міської ради, у якому останні посилались на його необґрунтованість. Зазначили, що відповідна документація із землеустрою була передана в 2010 році до Головного управління земельних ресурсів КМДА до кадастрової справи А-17153 для подальшої передачі на постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою. У 2014-2016 роках [PERSON] вдруге розробив проект землеустрою та передав його відповідачу, але комісією не було надано висновків щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. Даній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 8000000000:90:048:0043, визначені точки координат, встановлені межові знаки. Відповідні відомості були внесені до містобудівного кадастру міста Києва. Однак, у подальшому жодних рішень щодо розгляду клопотання (заяви) відповідачем не приймалося, а у поданому відзиві на позов останній лише підтверджує той факт, що на розгляд сесії Київської міської ради заяви не передавалися та рішення по суті порушеного у заяві питання не приймалось. Також, згідно змісту проекту землеустрою [PERSON] , проектант зазначав, що 09.02.2018 вона зверталася до Київської міської ради із заявою №К-33105 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Але, відповідач всупереч вимогам статті 118 ЗК України в місячний термін не надав ні дозволу на розробку, ні обґрунтованої відмови. Таким чином, за твердженнями позивачів заяви фізичних осіб, що надходили на адресу відповідача - Київської міської ради залишалися без належного розгляду. Окрім того, позивачі у своїй відповіді наголосили увагу на тому, що згідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на [ADDRESS] , зазначено, що на земельній ділянці знаходиться житловий будинок загальною площею 25,3 кв.м, що належить на праві приватної власності останньому згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.08.2021 за індексним номером 271699031. Таким чином, до моменту прийняття відповідачем оскаржуваного рішення на земельній ділянці знаходився житловий будинок, який належить [PERSON] 22.07.2024 на адресу суду від Департаменту надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником [PERSON] , у якому Департамент повністю заперечував проти позовних вимог [PERSON] та [PERSON] та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень Департамент посилався на те, що на момент подачі відзиву, Департаментом розглянуто клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] від 09.02.2018, клопотання про мовчазну згоду від 21.08.2019 та заяву про підготовку проекту рішення КМР про надання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд від 13.04.2021 [PERSON] . Також, Департаментом розглянуто клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 02.06.2021 №517801081 та заяву щодо прийняття рішення КМР про передачу земельної ділянки від 28.09.2021 [PERSON] . Відповідач [PERSON] ,

Outcome: dismissed