Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

07.02.2025 ТОВ «Авікон Груп», в особі представника - адвоката Поддубної І.В., звернулось до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість по оплаті внесків на утримання будинку за період з січня 2024 по січень 2025 включно, у розмірі 6\~773,69 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 листопада 2022 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «АВІКОН ГРУП» укладено договір № 029/у про надання послуги з управління вказаним будинком. За умовами Договору Позивач зобов`язався надавати співвласникам послуги з управління Будинком згідно з визначеним в договорі переліком, а співвласники зобов`язались оплачувати такі послуги за узгодженим сторонами тарифом. Згідно із пунктом 3.1 Договору ціна послуги з управління на момент його укладення становила 6,74 грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири. На підставі пункту 3.6. договору та згідно з Наказами про індексацію вартості послуги з управління багатоквартирним будинком № 205-А/23 від 31.05.2023, № 216-А/24 від 31.01.2024 та № 221-А/24 від 31.12.2024 ціну послуги збільшено відповідно: з 01.06.2023 - до 6,92 грн. за 1 кв. м загальної площі квартири; з 01.02.2024 до 7,61 грн. за 1 кв. м загальної площі квартири; з 01.01.2025 - до 8,44 грн. за 1 кв. м загальної площі квартири. Пунктом 3.2. Договору визначено, що кожен співвласник будинку повинен сплачувати нараховані йому відповідно до договору платежі на банківський рахунок заявника щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 69.22 кв.м. Та згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (додається), відповідачці належить 2/3, а відповідачу 1/3 вказаної квартири. Таким чином, заборгованість відповідачки перед позивачем становить 4 515,79 грн., заборгованість відповідача 2 257,90 грн. Ухвалою судді від 13.02.2025 позовну заяву ТОВ «Авікон Груп» прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, разом з тим, 11.03.2025 нею подано заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просила суд вирішити питання про повернення ТОВ «Авікон Груп» з державного бюджету 50 % сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позов не подав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи та ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що 01 листопада 2022 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ «Авікон Груп» укладено договір № 029/у про надання послуги з управління вказаним будинком. За умовами Договору Позивач зобов`язався надавати співвласникам послуги з управління Будинком згідно з визначеним в договорі переліком, а співвласники зобов`язались оплачувати такі послуги за узгодженим сторонами тарифом. Згідно із пунктом 3.1 Договору ціна послуги з управління на момент його укладення становила 6,74 грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири. На підставі пункту 3.6. договору та згідно з Наказами про індексацію вартості послуги з управління багатоквартирним будинком № 205-А/23 від 31.05.2023, № 216-А/24 від 31.01.2024 та № 221-А/24 від 31.12.2024 ціну послуги збільшено відповідно: з 01.06.2023 - до 6,92 грн. за 1 кв. м загальної площі квартири; з 01.02.2024 до 7,61 грн. за 1 кв. м загальної площі квартири; з 01.01.2025 - до 8,44 грн. за 1 кв. м загальної площі квартири. Пунктом 3.2. Договору визначено, що кожен співвласник будинку повинен сплачувати нараховані йому відповідно до договору платежі на банківський рахунок заявника щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із стороні не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Договір набрав чинності 01.11.2022 року (пункт 9.1 договору) та в результаті автоматичної пролонгації (відсутність письмової заяви від жодної із сторін про відмову від нього за два місяця до закінчення річного строку дії), продовжує діяти. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 386048567 від 09.07.2024, відповідачці [PERSON] належить на праві власності 2/3 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 69.22 кв.м., а відповідачу [PERSON] 1/3 вказаної квартири. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку за період з січня 2024 року по січень 2025 року позивач надав відповідачам послуги з управління будинком на загальну суму 6\~773,69 грн., а відповідачами жодного разу не здійснено оплату за послуги з управління. Суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є вірним, відповідає фактичним обставинам справи, оскільки будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Кожний співвласник, згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Згідно з частинами 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним (в тому числі витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та оплату комунальних послуг стосовно цього майна; ... витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення тощо) - розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», за рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Відповідно до статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом за власні кошти. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Опалення є однією із витрат пов`язаною зі зберіганням майна, а отже оплата за надані послуги для сталого функціонування приміщення є обов`язком власника. У постановах від 22.02.2018 по справі № 910/13182/17 та від 22.02.2018 по справі № 910/11312/17 Верховний Суд зазначив, що «обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку». Згідно зі статтею 360 ЦК України. співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги, що відповідачі визнали позов та погодилися із наявністю боргу перед ТОВ «Авікон Груп», при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Крім того, при зверненні до суду з вказаним позовом ТОВ «Авікон Груп» сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. відповідно до платіжних інструкцій № 3064 від 17.07.2024 та № 3539 від 29.01.2025. З огляду на вищевказані положення Закону, суд доходить до висновку, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 1 211,20 грн. (2 422,40 Х 50 %), а інші 50 відсотків сплаченого судового збору у сумі 1 211,20 грн. підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved