Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

10.08.2023 адвокат Ткачук-Коваленко О.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив: - стягнути з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50\~000,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 218\~950,00 грн.; - стягнути з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» та [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.08.2021 [PERSON] , керуючи автомобілем «Chrysler», р.н. [NUMBER] , в м. Черкаси на перехресті вул. Кобзарська - вул. Благовісна не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, не зупинив транспортний засіб перед дорожнім знаком 2.1., не врахував дорожньої обстановки, чим порушив п. 16.11. ПДР та скоїв зіткнення з автомобілем «Honda Pilot», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Honda Pilot», р.н. [NUMBER] , на праві власності належав [PERSON] . Цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП». Також, між АТ «ПРОСТО-страхування» та позивачкою був діючий Договір Р?P.5 № 2100641 добровільного страхування. З метою фіксації пошкоджень автомобіля та визначення розміру збитків 13.08.2021 та 19.08.2021, за ініціативою АТ «ПРОСТО-страхування», судовим експертом автотоварознавцем Березовським А.А. було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Honda Pilot», р.н. [NUMBER] . У вказаних оглядах приймав участь відповідач [PERSON] . За результатами оглядів складено відповідні протоколи огляду від 13.08.2021 та 19.08.2021, які без внесення зауважень підписані учасниками. 08.09.2021 експертом [PERSON] було складено висновок № 99, відповідно до якого розмір відновлювального ремонту автомобіля «Honda Pilot», р.н. [NUMBER] , становить 398\~784,63 грн., а його ринкова вартість на момент дорожньо-транспортної пригоди - 429\~235,00 грн. 22.10.2021 АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило позивачці страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. Відповідач [PERSON] в досудовому порядку не відшкодував позивачці заподіяні збитки. Оскільки використовувати пошкоджений автомобіль за його призначенням було неможливо, позивачка за власний рахунок провела його ремонт на спеціалізованому СТО. За проведення ремонту позивачка сплатила 398\~950,00 грн. Таким чином, завдана позивачці матеріальна шкода становить 268 950,00 грн. 24.06.2022 [PERSON] продала відремонтований автомобіль за 466 894,00 грн. Вартість продажу відремонтованого автомобіля відповідає ринковій вартості аналогічних автомобілів. Оскільки вартість завданого позивачці майнового збитку перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, то із ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» та [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201614147 від 20.10.2020, укладеного між ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» та [PERSON] , розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну становить 130 000,00 грн. Відповідно до Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 301.16.ЕР201614147 від 20.10.2020 додаткова страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 грн. 22.10.2021 АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило позивачці страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. В подальшому, АТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовною заявою до ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» про стягнення 130 000,00 грн. в порядку суброгації. Заявлені позовні вимоги рішенням господарського суду м. Києва від 18.07.2022 було задоволено в повному обсязі (справа № 910/3617/22). Таким чином, з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., відповідно до взятих на себе зобов`язань згідно з Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №301.16.ЕР201614147 від 20.10.2020, а непокрита різниця збитків у розмірі 218 950,00 грн. має бути відшкодована [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 22.09.2023 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що розмір витрат на ремонт автомобіля необґрунтовано завищений та не підтверджений належними доказами. Зазначив, що у висновку експерта № 99 від 13.08.2021 вартість ремонту автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , без урахування коефіцієнту зносу визначена у розмірі 398\~784,63 грн. з ПДВ, а в акті виконаних робіт від 20.10.2021 у розмірі 398\~950,00 грн. без ПДВ. Таким чином, не зрозуміло чому у ФОП [PERSON] вартість ремонту автомобіля без ПДВ на 75\~796,30 грн. більша, ніж визначив експерт з ПДВ. В акті виконаних робіт не зазначено які саме запчастини були замінені - бувші у використані чи нові. В переліку виконаних робіт ФОП [PERSON] зазначив 21 пункт, при цьому п. 12-15 відноситься до робіт пов`язаних з фарбуванням запчастин. Отже перелік, що стосується ремонту автомобіля за вирахуванням робіт та матеріалів на фарбування з 1 по 11 та з 16 по 21, на загальну суму коштів 23 975,00 грн. В свою чергу, згідно з висновком експерта № 99 вартість робіт складає 20 630,00 грн. Однак, перелік робіт, що вказаний експертом в ремонтній калькуляції складається з 49 пунктів. Таким чином, не зрозуміло чому у ФОП [PERSON] вартість робіт на 3\~345,00 грн. більша ніж визначив експерт, при цьому обсяг робіт на 33 пункти менший. Також є не зрозумілим й те, яким чином можливо було відремонтувати автомобіль в повному обсязі, якщо як у експерта так і у ФОП перелік замінних запчастин співпадає, при цьому ФОП виконав менше робіт. Тобто є логічним, що в такому випадку останній повинний був би певний перелік робіт не виконати. Необґрунтовано завищеною є й вартість робіт на фарбування. Згідно з актом виконаних робіт вартість матеріалів та робіт на фарбування складає 32 800,00 грн. Водночас, згідно з висновком експерта фарбування вартує 26 597,79 грн. Акт виконаних робіт не підписаний [PERSON] , тобто не є належно оформленим та засвідченим документом, а є неналежним та недопустимим доказом. Щодо квитанції про сплату на користь ФОП [PERSON] 398\~950,00 грн. за ремонт автомобіля, то враховуючи постанову НБУ № 148 від 29.12.2017, ФОП [PERSON] не мав законного права отримувати в готівковій формі дані кошти, тому вона є неналежним та недопустимим доказом. Щодо продажу автомобіля, то шляхом заміни пошкоджених запасних частин покращився технічний стан автомобіля, а тому задля визначення матеріального збиту, що був понесений позивачкою, необхідно вирахувати в грошовому виразі покращення технічного стану автомобіля. 22.09.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява про передачу пошкоджених складових частин особі, відповідальній за шкоду, в якій останній поросив в разі задоволення позову передати йому пошкоджені складові частини автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] . 27.11.2023 від представника відповідача [PERSON] адвоката Глущенка О.С. надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що з метою встановлення розміру здорожчання ринкової вартості автомобіля Honda Pilot, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його відновлення після ДТП, відповідач звернувся до судового експерта Кипи С.М. На підставі\~звернення,\~судовим експертом\~було складено\~висновок експерта\~№ 053/2022\~від 21.11.2023,\~згідно якого\~розміру здорожчання\~дійсної ринкової\~вартості автомобіля\~Honda\~Pilot,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~в результаті\~його відновлення\~після ДТП,\~що сталася\~11.08.2021,\~шляхом заміни\~пошкоджених складників\~на нові\~становить 239\~522,50\~грн. Як відомо з висновку № 99 від 08.09.2021 ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становила 429 235,00 грн. Позивачка просить стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 218 950,00 грн., що є меншим за суму 239 522,50 грн. Відтак, позовні вимоги до [PERSON] не підлягають до задоволення в повному обсязі, оскільки дана сума коштів не входить в вартість реальних збитків понесених позивачкою. Не вірність викладених позовних вимог, та не вірне правове визначення позивачкою суми 218 950, 00 грн. спричинене саме через власне небажання позивачки продавати свій автомобіль за ціною 668 757,50 грн. (яка є його дійсною ринковою вартість після ремонту). Ризики продажу власного відремонтованого автомобіля за заниженою ціною має нести виключно позивачка, оскільки даний продаж здійснювався шляхом домовленості обох сторін договору купівлі-продажу, в свою чергу [PERSON] ніякого відношення до цих правовідносин не має та мати не міг. Будь-який не покритий матеріальний збиток, що підлягає до відшкодування за рахунок [PERSON] не існує, недоотримана сума, як вже зазначалось, яку бажає стягнути позивачка з [PERSON] зумовлена лише невдалим продажем автомобіля, в свою чергу жодною нормою закону не передбачене таке відшкодування за рахунок відповідача. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Ткачук-Коваленко О.В. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Глущенко О.С. заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Представник відповідача ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено\~та матеріалами\~справи підтверджено,\~щона підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] на праві приватної власності належав автомобіль Honda Pilot, р.н. [NUMBER] . 11.08.2021 о 18 год. 25 хв. в м. Черкаси водій [PERSON] , керуючи автомобілем Chrysler, р.н. [NUMBER] , по вул. Кобзарська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Благовісна не надав перевагу в русі автомобілю Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2021 по справі № 711/5174/21, яка набрала законної сили 04.10.2021, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена та не підлягає доведенню. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу Chrysler, р.н. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201614147 від 20.10.2020 (страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 130\~000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.) та Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № 301.16.ЕР201614147 від 20.10.2020 (страхова сума, за шкоду заподіяну майну - 50\~000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.). Також, судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] діяв Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів Р?P.5 № 2100641 від 14.04.2021, відповідно до якого АТ «ПРОСТО-страхування» зобов`язалося компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З метою відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків, позивачка звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового відшкодування. 13.08.2021 та 19.08.2021 судовим експертом автотоварознавцем Березовським А.А., на замовлення АТ «ПРОСТО-страхування», за участю представника власника автомобіля [PERSON] та [PERSON] , проведено огляд автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] . За результатами огляду складено протоколи огляду транспортного засобу, які без внесення зауважень підписані [PERSON] та [PERSON] 08.09.2021 судовим експертом автотоварознавцем Березовським А.А. складено висновок № 99, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , становить 398\~784,63 грн., вартість відновлювального ремонту з урахування зносу складників - 153\~265,23 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля 153 265,23 грн. 20.10.2021 автомобіль Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , був відремонтований ФОП [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту склала 398\~950,00 грн.,в тому числі: 56\~775,00 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт; 342\~175,00 грн. - вартість запчастин, що підтверджується актом виконаних робіт від 20.10.2021 та квитанцією № 65 від 20.10.2021. 22.10.2021 АТ «ПРОСТО-страхування», на виконання умов договору Р?P.5 № 2100641 від 14.04.2021, перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18982 від 22.10.2021. В подальшому, рішенням Господарського суду м. Києва від 18.07.2022 по справі № 910/3617/22 з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» на користь АТ «ПРОСТО-страхування» в порядку суброгації стягнуто 130\~000,00 грн. страхового відшкодування. Звертаючись до суду із даним позовом позивачка, зокрема, стверджувала, що ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» не в повній мірі виконало свій обов`язок з виплати страхового відшкодування, оскільки згідно Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № 301.16.ЕР201614147 від 20.10.2020 додаткова страхова сума, за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди). Так, відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 статті 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 зроблено висновок про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдавав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхової платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»). Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, - до таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 21.12.2020 по справі № 911/286/20. Верховний суд у постанові від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 прийшов до висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ. Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач документально підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО) з урахуванням ПДВ. Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи. Визначаючи розмір належного позивачці до виплати страхового відшкодування, суд оцінюючи докази в сукупності приходить до висновку, що правильним виходити саме з акту виконаних робіт від 20.10.2021, оскільки цей документ підтверджує реальний розмір витрачених коштів на ремонт автомобіля, в той час як висновок № 99 від 08.09.2021, складений [PERSON] , визначає лише можливу, але не кінцеву вартість такого ремонту (орієнтовну). Як зазначалося вище, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201614147 від 20.10.2020 (страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.) та Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № 301.16.ЕР201614147 від 20.10.2020 (страхова сума, за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.). 22.10.2021 АТ «ПРОСТО-страхування», на виконання умов договору Р?P.5 № 2100641 від 14.04.2021, перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн., яке в подальшому рішенням Господарського суду м. Києва від 18.07.2022 по справі № 910/3617/22 стягнуто з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» в порядку суброгації. Враховуючи вказане, належне позивачці до виплати страхове відшкодування слід розраховувати наступним чином: 43 275,00 грн. вартість робіт + 13 500,00 грн. вартість матеріалів + 342 175,00 грн. вартість запчастин * (1-0,7) = 159 427,50 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , з урахування коефіцієнту фізичного зносу). Отже, попри страховий ліміт 180 000,00 грн., страхове відшкодування не може перевищувати 159 427,50 грн. Водночас, суд звертає увагу, що згідно вимог статті 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» показник ПДВ 20% утримується страховиком до надання потерпілим доказів проведення ремонту на станції, що є платником ПДВ. Оскільки з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається, що ФОП [PERSON] , який проводив ремонт автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , є платником ПДВ, то відповідно й такий розмір не підлягає до відшкодування, а отже наразі в позивача відсутні правові підстави для його отримання. Таким чином: 43 275,00 грн. + (13 500,00 грн. + 102 652,50 грн. вартість запчастин з урахуванням зносу) - 20% ПДВ) = 136 197, 00 грн. (вартість ремонту автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , з урахування коефіцієнту фізичного зносу та без ПДВ. Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай КООП» несплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 197,00 грн. (136 197, 00 грн. - 130 000, 00 грн.). Суд також звертає увагу на те, що сума в розмірі 20 572,50 грн. (180 000, 00 грн. страховий ліміт - 159 427,50 грн. страхове відшкодування з ПДВ) не перебуває в межах відповідальності ПрАТ «СК «Ю.Бі.Ай-КООП» як це заявлено позивачкою, а отже не може бути задоволена. Ця сума є частиною різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, за яку згідно норм чинного законодавство відповідальність несе винуватець ДТП. В той же час, суд з огляду на вимоги частини 2 статті 264 ЦПК України не може при ухваленні рішення виходити за межі позовних вимог, а відтак не вправі самостійно перекладати дану суму коштів до відшкодування на іншого відповідача - [PERSON] . Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 218\~950,00 грн., суд приходить до наступного. Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з частиною 1 статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вищевказані правові висновки також було викладено Верховним Судом у постановах від 23.10.2019 у справі № 337/1673/16-ц та від 20.06.2019 у справі № 362/5422/15. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14.04.2022 у справі № 205/7747/18 принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові № 645/3746/16 від 07.02.2019 Верховний Суд зазначив, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Доводи касаційної скарги про необхідність визначення розміру збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки за правилами ст.ст. 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. В даному випадку судами вирішено спір не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення сплаченої позивачем реальної вартості виконаних робіт по відновлювальному ремонту, пошкодженого з вини відповідача, транспортного засобу.». На підтвердження фактично понесених витрат на ремонт пошкодженого автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , позивачкою надано акт виконаних робіт від 20.10.2021 та квитанцію № 65 від 20.10.2021 на суму 398 950,00 грн., видані ФОП [PERSON] . Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, Ї МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 у справі № 565/1210/19, у постанові від 21.12.2020 у справі № 911/286/20 та у постанові від 12.07.2023 у справі № 591/1861/22. В пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України зазначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оскільки в основу судового рішення судом покладено документи з СТО, що підтверджують вартість реально затрачених коштів на проведення ремонту, суд констатує, що фактичне здійснення ремонту автомобіля підтверджено; доказів, що ФОП « [PERSON] », як надавач послуг з ремонту є платником ПДВ сторонами не надано, понесенні витрати на ПДВ відсутні. Вартість ПДВ є складовою загального розміру збитку, в разі відсутності понесення таких витрат розмір податку підлягає до вирахування. Суд враховує, що представник позивача у судовому засіданні підтвердив обставину продажу позивачкою автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , після його ремонту та надав договір купівлі-продажу на підтвердження цієї обставини. Отже, в розумінні положень пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України, розмір ПДВ не входить до розміру загального збитку позивача, ПДВ позивачем не було понесено під час ремонту, як і не мусить він понести такі витрати в подальшому. За таких обставин, враховуючи відсутність документального підтвердження факту оплати ремонту саме з урахування ПДВ, суд вважає, що наявні підстави для зменшення вартості відновлювального ремонту на суму податку на додану вартість згідно наступного розрахунку: 43 275, 00 грн. вартість робіт + (13 500, 00 грн. вартість матеріалів + 342 175,00 грн. вартість запчастин)-20%ПДВ) = 327 815, 00 грн. За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі № 235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Суд позбавлений права збирання доказів за власною ініціативою, оскільки обов`язок доказування покладається на сторони. Доказування є обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доведення підстав позову покладається на позивача. Наведене є складовою принципу змагальності. На підтвердження власних заперечень, щодо заявлених позовних вимог, відповідач надав до суду висновок експерта № 053/2022 від 21.11.2023, що складений [PERSON] .. Суд враховує, що складений [PERSON] на замовлення відповідача висновок експерта, відповідає приписам статті 102 ЦПК України, складений в порядку статті 106 ЦПК України. Згідно з пунктом 8.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (з відповідним змінами). До вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов`язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами. У разі визначення вартості матеріального збитку враховується фактичний технічний стан складових частин КТЗ до події (ДТП, страховий випадок, стихійне лихо, протиправні дії, розукомплектування тощо). Принцип економічної доцільності операції ремонту (заміни) окремого складника КТЗ (включаючи кузовні складники) полягає в тому, що економічно доцільною є та операція заміни чи ремонту, яка є економічно привабливіша у разі одночасного дотримання принципів технічної можливості ремонту та відновлення права особи користуватися КТЗ в тому технічному стані та з такими самими споживчими властивостями, які мали місце до пошкодження. Пунктом 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) визначено, що експлуатаційний знос - утрата елементами конструкції КТЗ своїх початкових технічних характеристик, споживчих властивостей або придатності внаслідок дії умов експлуатації та впливу навколишнього природного середовища. Експертом [PERSON] встановлено, що внаслідок ремонту автомобіля, шляхом заміни пошкоджених запчастин на нові - ринкова вартість автомобіля здорожчає, оскільки його стан в порівняні з цілим до ДТП зміниться на краще. Розмір такого здорожчання становить 239 522,50 грн. У висновку № 99 від 08.09.2021, експерт Березовський А.А. встановив, що ринкова вартість автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , до настання ДТП становить 429 235, 00 грн. У позовній заяві позивачка повідомила про факт продажу автомобіля Honda\~Pilot,\~р.н.\~ [NUMBER] , після його ремонту, на підтвердження цим обставинам надала копію договору купівлі-продажу №7141/2022/3237446 від 24.06.2022, у відповідності до якого автомобіль було продано за 466 894, 00 грн. Отже, встановлено факт здорожчання ринкової вартості автомобіля, внаслідок його ремонту, який при відшкодуванні шкоди необхідно врахувати, оскільки в інакшому випадку це призведе до безпідставного збагачення позивача за рахунок відповідача [PERSON] . Разом з цим, суд не погоджується з позицію представника відповідача адвоката Глущенка О.С., що викладена в додаткових поясненнях, за яких останній просить вирахувати 239 522,50 грн. вартість здорожчання з різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Зазначений розмір здорожчання міг виникнути виключно у випадку, якби позивачка відчужила власний транспортний засіб за суму 668 757, 50 грн. Так як автомобіль Honda\~Pilot,\~р.н.\~ [NUMBER] , у відремонтовано стані був проданий за 466 894, 00 грн., при його ринковій вартості у цілому стані 429 235, 00 грн., здорожчання рівне різниці цим двом показникам та становить 37 659,00 грн., а отже підлягає вирахуванню з суми між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодування. Суд зауважує на тому, що принцип економічної доцільності операції ремонту полягає у відновлені права особи користуватися КТЗ в тому технічному стані та з такими самими споживчими властивостями, які мали місце до пошкодження та не повинне призводити до його погіршення чи покращення. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення різниці між фактичним розміром шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає до часткового задоволення в розмірі 110 156, 00 грн., що розраховується як: 327 815, 00 грн. - 180 000, 00 грн. - 37 659, 00 грн. = 110 156,00 грн. Разом з відзивом [PERSON] надав до суду заяву щодо розгляду питання про передачу пошкоджених складових частин особі, відповідальній за шкоду. Просив в разі прийняття рішення, щодо необхідності стягнення із нього на користь [PERSON] відшкодування вартості збитків передати йому у власність пошкоджені запчастини автомобіля Honda Pilot, р.н. [NUMBER] . В свою чергу представник позивача у судовому засіданні проти заяви не заперечував та повідомив, що позивачка має можливість передати такі запчастини, оскільки вони зберігаються в неї. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Суд враховуючи принцип диспозитивності та згоду сторони позивача із заявою приходить до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] , а відтак зобов`язує позивачку [PERSON] після відшкодування шкоди [PERSON] передати йому пошкоджені запчастини транспортного засобу Honda Pilot, р.н. [NUMBER] , які були замінені при здійсненні ремонту на підставі акту виконаних робіт від 20.10.2021, що складений ФОП [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково, то із ПрАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» на користь [PERSON] підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 133,06 грн., а з [PERSON] 1 101,56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial