Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

У січні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.08.2024 між ТОВ «ФК«ПРОЦЕНТ» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 16334 від 03.08.2024 року, відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 гривень, строком на 365 днів (до 01.11.2024 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» (далі - Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://procent.com.ua/uk/about_us. Кредитний договір був підписаний 03.08.2024 року о 14:18:25 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором [NUMBER] в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 03.08.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 22.01.2025 року становить 25 800,00 грн. за період з 03.08.2024 року по 01.11.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5% річних) та Графіку платежів. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючою-суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» запитувану ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» інформацію. 07 лютого 2025 року представник [PERSON] - адвокат Цокало Т.М. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке. Позивач в позовній заяві визначив, що станом на 22.01.2025 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 22500,00 грн.: 10000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 12500,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 03.08.2024 р. по 01.11.2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5% річних) та Графіку платежів. В свою чергу, в прохальній частині позову та при визначені ціни позову зазначено суму заборгованості в розмірі 25800,00 грн. Даний розмір заборгованості необгрунтований. Зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» не було здійснено перевірку в Реєстрі осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх стосовно [PERSON] , який на момент укладення договору, а саме 03.08.2024 р. був внесений до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх 23.02.2024 р. на строк обмеження три роки, тому укладений кредитний договір №16334 від 03.08.2024 р. є нікчемним. Також зазначає, що 14.10.2024 р. о 11:49:48 год. [PERSON] сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» суму в розмірі 10150,00 грн., що підтверджується Довідкою АТ «ТАСКОМБАНК» про залишок, заборгованість та рух коштів від 15.10.2024 р. про що відповідач повідомив в електронній формі ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ». Отже, виходячи зі змісту нікчемності укладеного договору, та сплачених відповідачем коштів за тілом наданого кредиту, позов не підлягає задоволенню. 11.02.2025 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» - Руденко К.В. подав письмові пояснення, у яких вказав, що кредитний договір був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором після ознайомлення із ним на сайті шляхом реєстрації на веб-сайті фінансової компанії. При цьому зразок кредитного договору, правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті https://procent.com/ua/uk/about_us. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ст. 634 ЦК України. Відповідач не був обмежений у часі для ознайомлення з умовами договору та умовами кредитування. Укладення відповідачем кредитного договору було його правом, а не обов`язком, яким він розпорядився на свій розсуд. Щодо начебто ігнорування Позивачем факту внесення відомостей щодо [PERSON] до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/ або участь в азартних іграх зазначає, що відповідно до абзаца 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування», забороняється укладати договір про споживчий кредит з особами, включеними до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, якщо у зазначеному Реєстрі міститься інформація про використання такими особами кредитних коштів для внесення ставок. Перед укладенням Кредитного договору, Товариство здійснило перевірку у вищезазанченому реєстрі (через отримання звіту з бюро кредитних історій) та встановило відсутність інформації про використання Позичальником кредитних коштів для внесення ставок. Після здійснення оцінки платоспроможності між Позичальником та Товариством було укладено Кредитний договір № 16334 від 03.08.2024 року. Позичальником було порушено умови Кредитного договору, однак 14.10.2024 року було сплачено заборгованість по нарахованим процентам у розмірі 10 000,00 грн. Щодо нарахування Позивачем відсотків за Договором № 16334 від 03.08.2024 року повідомляє наступне, відповідно до укладеного Кредитного договору № 16334 від 03.08.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (торгова марка «PROCENT») та [PERSON] , Відповідач отримав кредит у розмірі 10000 гривень, строком на 365 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 365 днів. Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 30 днів, що відображено в Додатку № 1 до Кредитного договору. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, що має відображення у Розрахунку заборгованості (додається), порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 22.01.2025 року становить: - 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.02.2025 7 - 12 500,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 03.08.2024 року по 01.11.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5% річних) та Графіку платежів. 17.02.2025 року представник [PERSON] - адвокат Цокало Т.М.. через систему «Електронний суд» подала клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 10 000 грн. до 2 000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача через «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасників справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до наступних висновків. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (торгова марка «PROCENT») та [PERSON] було укладено кредитний договір №16334. Згідно з пунктами 1.1 - 1.4 договору товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 10 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом становить 1,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів. Кредитний договір укладений у електронному виді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет, для чого відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн. були перераховані відповідачу 03.08.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується чеком номереом транзакції в ТОВ «ПЕЙТЕК» f5118e3c-4d1d-4628-a0e2-ec81e11833d3 від 03.08.2024 року о 14:18:32, а також даний факт не заперечувався у письмових поясненнях відповідача. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https:procent.com.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті установи. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису позичальника. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором [NUMBER] направлявся відповідачу 03.08.2024 року о 14:18:17 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний позичальником 03.08.2024 року о 14:18:25 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором [NUMBER] в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https:procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 03.08.2024року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується матеріалами справи. Факт укладення кредитного договору, підписання його електронним підписом з одноразовим ідентифікатором та факт отримання грошових коштів, взятих у позику в ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» [PERSON] визнається, що зокрема відображено у поданому до суду відзиві. Щодо стягнення із Відповідача заборгованості за основною сумою боргу. Відповідач у своєму відзиві зазначає, що Позивачем було начебто проігноровано факт внесення відомостей щодо [PERSON] до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/ або участь в азартних іграх. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування», забороняється укладати договір про споживчий кредит з особами, включеними до Реєстру осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, якщо у зазначеному Реєстрі міститься інформація про використання такими особами кредитних коштів для внесення ставок. Кредитодавець зобов`язаний до укладення договору про споживчий кредит перевірити наявність такої інформації у Реєстрі осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, шляхом звернення до бюро кредитних історій. Бюро кредитних історій безоплатно надає кредитодавцям відомості про наявність у Реєстрі осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, інформації про використання споживачем кредитних коштів для внесення ставок. Перед укладенням Кредитного договору, Товариство здійснило перевірку у вищезазанченому реєстрі (через отримання звіту з бюро кредитних історій) та встановило відсутність інформації про використання Позичальником кредитних коштів для внесення ставок, що вбачається з витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи (хронологія дій щодо укладення кредитного договору №16634 від 03.08.2024 р.). Після здійснення оцінки платоспроможності між Позичальником та Товариством було укладено Кредитний договір № 16334 від 03.08.2024 року. Будь-яких належних та допустимих доказів із сторони Відповідача на підтвердження факту того, що відносно [PERSON] місяться відомості в Реєстрі осіб, яким обмежено доступ до гральних закладів та/або участь в азартних іграх, та у зазначеному Реєстрі міститься інформація про використання ним кредитних коштів для внесення ставок до суду не надано. Таким чином, суд критично ставиться до тверджень Відповідача, щодо нікчемності укладення даного договору та не бере їх до уваги, а отже стягнення суми за кредитом у розмірі 10 000 грн. підлягає стягненню із Відповідача. Щодо нарахування процентів за Договором. Заперечуючи проти заявлених ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» позовних вимог, [PERSON] вказує на введення його кредитором в оману щодо умов нарахування процентів за користування коштами, взятими ним у позику, оскільки зазначає, що ним було оплачено кредит у розмірі 10 150 грн. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1,5% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 30 днів. Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 30 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору. Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункту 1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У п. 7.2 Договору встановлено, що підписуючи даний договір, позичальник засвідчує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом Паспорта споживчого кредиту, Договору та Правилами , а також отримав від Товариства інформації, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч.2 ст 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та с. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб - сайті Товариства, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Отже, у межах строку кредитування відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів. Встановлено, що строк дії договору від 03.08.2024 року сторонами визначений 365 днів. Позивач вказує, що не вимагає та не пред`являє вимогу щодо дострокового повернення суми кредиту відповідно до п 2.1.2, 2.1.6, 4.7 Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 ЦК України, ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування». Як вбачається із позовної заяви та Детального розрахунку заборгованості за Договором №16334 від 03.08.2024 року, Відповідачем 14.10.2024 року було внесено на рахунок Позивача 10000 грн., які пішли на сплату процентів. У прохальній частині позову, щодо стягнення заборгованості за нарахованими процентами просить стягнути із Відповідача заборгованість у розмірі 12 500 грн. за період з 03.08.2024 року по 01.11.2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом (547,5% річних) та Графіку платежів. Однак, згідно графіку платежів та Детального розрахунку заборгованості за Договором №16334 від 03.08.2024 року вбачається, що станом на 01.11.2024 року з урахуванням попередньої оплати Відповідачу було нараховано 3 500 грн. відсотків, що не відповідає дійсності, оскільки у позовній заяві зазначено інше. Крім того, Позивач у прохальній частині позову просить стягнути із Відповідача заборгованість за Кредитним договором №16334 від 03.08.2024 року станом на 22.01.2025 року у розмірі 25 800,00 грн., яка складається з: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 12 500,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 03.08.2024 року по 01.11.2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом (547,5% річних) та Графіку платежів. В той же час, загальна сума у 25 800,00 грн. ніяким чином не обґрунтована. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом. Із будь-якими заявами до ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» щодо зміни умов кредитування не зверталася. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач належних та допустимих доказів на спростування зазначених у позові обставин суду не надав. Вказуючи на введення його в оману ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», що зумовлено розміщенням на сайті кредитного договору із іншими умовами кредитування, позивач не надав суду доказів на підтвердження зазначеного. Зокрема, не надав суду доказів звернення за захистом свого порушеного права із вимогами про визнання умов кредитування недійсними. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за Кредитним договором по нарахованим та несплаченим процентам, а також той факт, що позивачем у позовній заяві вказано про стягнення заборгованості по процентах за період з 03.08.2024 по 01.11.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5% річних) та Графіку платежів, то відповідно суд приходить до того, що з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3 500 грн. по нарахованим процентам. Незаконність нарахування процентів за користування взятих у позику грошових коштів стороною відповідача не доведена. Розмір нарахованих процентів за невиконання грошового зобов`язання у вказаний період не спростований. Щодо розподілу судових витрат. Позивач просить стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано: платіжну інструкцію №1351 від 29.11.2024 року на суму 9 000 грн.; витяг з реєстру №1 від 27.11.2024 р. до Акту приймання-передачі наданих послуг №7 до Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року; Акт приймання-передачі наданих послуг №7 від 27.11.2024 р. до Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року; Договір №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені позивачем судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 232,55 грн. (13500,00*10000,00/25800,00) та судовий збір в розмірі 1 267,53 грн. (13500,00*2 422,40/25800,00). Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial