Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Представник позивача АТ «КБ «Глобус» звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 10.01.2022 року між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування (далі по тексту рішення - Договір) шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору. Умови надання кредиту визначені у Додатку 1 до Договору «Порядок надання та обслуговування споживчих кредитів». У Заяві-Анкеті відповідач зазначив свої персональні дані та погодив умови кредитування, графік платежів: сума кредиту 48 796, 00 гривень; строк кредитування 24 місяці: з 03.06.2021 року по 02.06.2023 року; пільговий період 9 місяців: з 10.01.2022 року по 10.10.2022 року; комісія за управління кредитом 3 %; процентна ставка 0,00001 % річних; реальна процентна ставка 47.63453 % річних. Підписанням паперової або електронної Заяви-Анкети на приєднання до Договору клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору ознайомився з повним текстом Договору з додатками (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладення цього Договору. Відповідно до графіка платежів відповідач зобов`язався до 1 числа кожного місяця сплачувати по 2 948,10 гривень. Внаслідок того, що відповідач систематично порушував графік погашення кредиту в нього виникла заборгованість. Станом на 01.11.2024 року заборгованість відповідача за Договором становить 67 804,20 гривень, з яких: 45 846,00 гривень прострочена заборгованість по кредиту; 21 958,20 гривень прострочена заборгованість по процентах. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «КБ «Глобус» заборгованість за кредитним Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 10.01.2022 року в розмірі 67 804,20 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі, що складаються зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6 000 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи без його участі, надав згоду на заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 10.01.2022 року [PERSON] підписала та подала Заяву-анкету № 41689880 про приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування. Умови надання кредиту визначені у Додатку 1 до Договору «Порядок надання та обслуговування споживчих кредитів». У Заяві-Анкеті відповідач зазначив свої персональні дані та погодив умови кредитування, графік платежів: сума кредиту 48 796, 00 гривень; строк кредитування 24 місяці: з 03.06.2021 року по 02.06.2023 року; пільговий період 9 місяців: з 10.01.2022 року по 10.10.2022 року; комісія за управління кредитом 3 %; процентна ставка 0,00001 % річних; реальна процентна ставка 47.63453 % річних. Підписанням паперової або електронної Заяви-Анкети на приєднання до Договору клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору ознайомився з повним текстом Договору з додатками (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладення цього Договору. Відповідно до графіка платежів відповідач зобов`язався до 1 числа кожного місяця сплачувати по 2 948, 10 гривень. Розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення кредиту, заборгованість вчасно не погашав. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 01.11.2024 року заборгованість відповідача за Договором становить 67 804,20 гривень, з яких: 45 846,00 гривень прострочена заборгованість по кредиту; 21 958,20 гривень прострочена заборгованість по процентах. Згідно з п.2.2.10.3 Договору якщо банк набув право вимагати від клієнта дострокового повернення всього споживчого кредиту разом із розрахунковими процентами, несплаченими комісіями та штрафними санкціями відповідно до п. 9.7 цього Договору та висунув відповідну Вимогу про дострокове повернення, клієнт зобов`язаний виконати таку вимогу в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання. Зважаючи на наявність у відповідача простроченої заборгованості за Договором, банк 10.07.2024 року надіслав відповідачу вимогу про дострокове виконання зобов`язання. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за Кредитним договором суду не надано. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачка не заперечила та не спростувала. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позивач має право вимагати повернення такої заборгованості. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена, відповідач будья ких належних доказів, які б спростовували вимоги позивача не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а тому з [PERSON] на користь АТ «КБ «Голобус» слід стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 67 804,20 гривень. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, зокрема, представник позивача просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 6000 грн. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача долучає до матеріалів справи наступні документи: копію довіреності , якою АТ "Комерційний Банк "Глобус" уповноважив адвоката Прохоренка В.П. передставляти інтереси та вести справи, копію акта прийому-передачі послуг від 01.02.2024 року за договором №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю 3352 Прохоренка В.П., копію платіжної інструкції № 7624 від 27.11.2024 року. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 6000 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 3028 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідачки.

Outcome: approved