Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Комунальне підприємство "Глухівський тепловий район" (далі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою\~\~до\~\~ [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення заборгованості за послуги\~\~з постачання теплової енергії у\~\~сумі 9 484 гривень\~\~36 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Глухівський тепловий район» Глухівської міської ради надає населенню послуги з постачання теплової енергії та обслуговування внутрішньобудинкових мереж на території місті Глухів Шосткинського району Сумської області, в тому числі за адресою: [ADDRESS] . Фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг. Мешканцями будинку за адресою [ADDRESS] , було підписано протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку № 6 щодо обрання виконавця послуг «з обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових мереж теплопостачання». Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Нарахування відповідачу за надані житлово-комунальні послуги здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 та методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг та відповідно до діючого законодавства. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, однак відповідач цього не робив, тому станом на дату звернення до суду у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 9 484 грн. 36 коп., яку останній просить стягнути з відповідача та судовий збір в сумі 3 028 грн.. Ухвалою судді від 16.12.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач повідомлений про розгляд справи у встановленому порядку. Відповідач про розгляд справи повідомлявся через оголошення на офіційному порталі «Судова влада України» веб-сторінку Глухівського міськрайонного суду Сумської області та особисто у телефонному режимі, також йому було запропоновано отримати у суді належні йому документи по справі; відповідач повідомив, що є військовослужбовцем та перебуває за межами м. Глухів; своїм правом надати відзив не скористався, клопотання про розгляд справи з викликом у судове засідання не направив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. На підставі договору купівлі продажу від 09.01.2024 відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6). Із протоколу зборів будинку [ADDRESS] вбачається, що мешканцями прийнято рішення про обрання виконавцем послуг з обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж теплопостачання КП «Глухівський тепловий район» (а.с. 5). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за квартирою за квартирою [ADDRESS] наявний такий борг: 1. у 2022 році всього нараховано 2\~728,57 грн, які на кінець року залишились не сплаченими; 2. у 2023 році нараховано 6\~597,54 грн., сплачено 4\~500 грн. Отже, залишок на кінець 2023 року склав 2\~728,57 грн (за 2022 рік)+ 6\~597,54 грн (за 2023 рік) - 4\~500 грн (сплачені у 2023 році)= 4\~826,11 грн; 2. у 2024 році нараховано 4\~658,25 грн., оплата не здійснювалась. Загальна сума заборгованості становить 4\~826,11 грн+4\~658,25 грн = 9\~484,36 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон). Згідно зі ст. 1 Закону житлово комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 21 Закону послуга з постачання теплової енергії віднесено до комунальних. Приписами ч. 1\~ст. 9 Закону\~встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі\~ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до\~п.п.\~35-37\~Правил надання\~послуг з\~постачання теплової\~енергії,\~затверджених постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~21.08.2019\~року №\~830\~(далі\~ Правила)\~розрахунковим періодом\~для оплати\~спожитої послуги\~є календарний\~місяць.\~Оплата послуги\~здійснюється не\~пізніше останнього\~дня місяця,\~що настає\~за розрахунковим\~періодом (граничний\~строк внесення\~плати за\~спожиту послугу),\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені договором.\~За бажанням\~споживача оплата\~послуг може\~здійснюватися шляхом\~внесення авансових\~платежів.\~Споживач здійснює\~оплату спожитої\~послуги щомісяця\~в порядку\~та строки,\~визначені договором. Споживач\~не звільняється\~від оплати\~послуги,\~отриманої ним\~до укладення\~відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. Відповідно до п. 31, 32 Правил вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Згідно з п. 13 Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до\~статей 13\~і\~14\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами\~ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. З розрахунку заборгованості за оплату та внутрішньо-будинкове обслуговування вбачається, що заборгованість за період з 2022 року по 2024 рік станом на 01.12.2024 становить 9 484,36 грн. (а.с. 4). Водночас [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] , лише 09 січня 2024 року (а.с. 6), тоді як заборгованість нарахована з 2022 року по 2024 рік включно. Відповідно до\~статей\~66,\~67,\~162 ЖК України\~за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги,\~якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до\~статті 322 ЦК України\~на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою\~статті 382 ЦК України\~встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином,\~новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати.\~Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Стаття 7 Закону\~Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що\~у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника\~обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою\~статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~предметом регулювання цього\~Закону\~є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством\~не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного суду по справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604 св 20) від 01.02.2020. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, яка утворилась у нього після придбання квартири у січні 2024 року. При цьому з огляду на відсутність в матеріалах справи необхідних та достатніх даних для визначення суми заборгованості відповідача за січень 2024 року в цій частині позов задоволенню також не підлягає. Отже, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 3\~061,66 грн, яка була нарахована за лютий-грудень 2024 року включно. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн.(а.с.10). За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (3\~061,66 х100: 9 484,36 = 32,28), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1487,05 грн. судових витрат по оплаті судового збору (3028 х 32,28 : 100 = 977,44). На підставі наведеного,

Outcome: partial