Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

В грудні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 59\~165,16 грн. та понесені судові витрати. Як на підставу позовних вимог вказано, що 08.12.2021123 між відповідачем [PERSON] та АТ «Укрсиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 91205470000, підписанням якого погоджується з викладеними у Правилах споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків. Згідно з умовами договору кредитор надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. 26.06.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 274, у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату передати грошові кошти в розпорядження АТ «Укрсиббанк». Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 274від 26.06.2024 Реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 59\~165,16 грн., з яких: 34\~095,95 грн. заборгованість за основним боргом, 25\~069,21 грн. заборгованість за процентами. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в судовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 30.12.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 13.02.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що дійсно, 08.12.2011 між ним та АТ\~«Укрсиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №\~912054700000. Ним належним чином сплачувалась щомісячна сума коштів на виконання умов кредитного договору. В будь-якому випадку кредит повинен був бути повернутий не пізніше 08.212.2012. Тобто строк дії договору сторонами було погоджено до 08.12.2012, а позовну заяву подано лише у грудні 2024 року. З огляду на зазначене позивач вважає, що позивач звернувся до суду із пропуском трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Крім того відповідач зауважував на те, що до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за кредитним договором, у якому визначено лише загальний розмір несплаченого кредиту та відсотків, без визначення детального розрахунку, який містив би суми нарахованого та погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду, тощо. Також відповідач вказував на те, що до позовної заяви не долучено виписки по рахункам або касовий документ, що може бути належним доказом наявності та розміру заборгованості по тілу кредиту. Окрім викладеного відповідач зазначав про те, що, на його переконання, умови кредитного договору про сплату щомісячної комісії за управління кредитом в розмірі 277,25 є несправедливими та відповідно нікчемними у відповідності до положень ЗУ «Про захист прав споживачів». 26.02.2025 від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої він просить суд позов задовольнити в повному обсязі та спростовує заперечення відповідача проти позову. Зокрема вказує на те, що 30.03.2020 розділ Прикінцеві і перехідні положення ЦК України доповнено п. 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганню поширення корона вірусної хвороби (Covid-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681,728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину». Також з 17.03.2022 розділ Прикінцеві і перехідні положення ЦК України доповнено п. 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк його дії». Враховуючи вищезазначені норми позивач вважає, що строки позовної давності для звернення до суду з даним позовом ним не пропущені. При цьому вказав, що строк позовної давності заявлених позовних вимог до набрання чинності вказаних законів не сплинув (не зазначаючи в той же час, коли саме настало прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання). Додатково представник позивача пояснив, що відповідно до умов кредитного договору кошти надано клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки,вказаної клієнтом. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця, у зв`язку з чим позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею. Також позивач не має можливості надати суду виписку з особового рахунку, оскільки не є банківською установою. Натомість відповідач як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може самостійно отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування йому кредитних коштів. При цьому власного розрахунку суми заборгованості за кредитом відповідачем суду надано не було, так само як і належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Жовта А.С. на відеозв`язок не вийшла через технічну затримку у суду, 11.03.2025 подала через «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її участі. У відзиві позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 08.12.2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 91205470000, відповідно до умов якого сума кредиту за договором становить 9\~272,73 грн. (а.с. 3-4). Відповідно до пп. 1.2, п. 2 договору повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк». Підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеною у Правилах споживчого кредитування (оприлюднених в газеті «Голос України» № 85 (5085), 13.05.2011 із усіма змінами і доповненнями), пропозицією банку надати позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у цьому договорі та Правилах споживчого кредитування. Правила споживчого кредитування, після підписання сторонами договору, стають його невід`ємною частиною. Згідно п. 3 договору кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 8\~000,00 грн. на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку; в сумі 1\~112,73 грн. на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування від нещасного випадку, укладеного 08.12.2011; в сумі 160,00 грн. на оплату одноразової комісії за видачу кредиту. Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтентних платежів відповідно до графіка додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 08.12.2012. Розмір ануїтентного платежу становить 1\~051,00 грн. (п. 4, 5 договору). У відповідності до п. 7 договору процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 0,1 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7,01 % річних. Нарахування процентів здійснюється в порядку, передбаченому в п. 1.3 Розділу І Правил споживчого кредитування. Згідно анкети-заяви про надання споживчого кредиту від 08.12.2011 [PERSON] просив АТ «Укрсиббанк» надати йому споживчий кредит строком на 12 місяців в сумі 8\~000,00 грн., а також надати йому додатковий кредит кредитну картку максимальною сумою ліміту додаткового кредиту 50\~000,00 грн., максимальною процентною ставкою за додатковим кредитом 40 % річних, строк дії ліміту кредитування 24 місяці (з можливістю продовження на новий строк за рішенням банку). Однак вказана анкета-заява містить наступне застереження: «Цим підписом я відмовляюсь від можливості отримання додаткового кредиту (підпис) [PERSON] » (а.с. 6, зворотня сторона). У відповідності до п. 13 договору про надання споживчого кредиту № 91205470000 у випадку позитивної кредитної дисципліни позичальника за договором банк може надати позичальнику додатковий кредит кредитну картку, шляхом встановленого кредитного ліміту кредитування на картковий рахунок та випуску платіжної картки до цього рахунку на умовах цього договору, Правил споживчого кредитування та Правил (договірних умов) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «Укрсиббанк». Для відкриття карткового рахунку позичальник подає відповідну заяву. Згідно п. 13.2, 13.3, 13.6 договору у разі наявності підстав для надання позичальнику додаткового кредиту кредитної картки, банк надає позичальнику разом з кредитною карткою повідомлення про надання додаткового кредиту, яке є невід`ємною частиною цього договору, в якому вказується номер карткового рахунку, фактично встановлений розмір ліміту кредитування на вказаному рахунку, фактично встановлений розмір процентної ставки, строки та умови дії пільгового періоду, розмір процентної ставки в межах дії пільгового періоду, строк дії ліміту кредитування, дата розрахунку процентних платежів, дата платежу, перелік та розмір комісій банку за здійснення операцій з використанням кредитної картки, та інші умови кредитування. Максимальна сума ліміту кредитної картки становить 50\~000,00 грн. Максимальна процентна ставка за додатковим кредитом становить 40 % річних. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 91205470000 від 08.12.2011 за період з 26.06.2024 по 30.11.2024 становить 59\~165,16 грн., з яких: 34\~095,95\~грн. заборгованість за основним боргом, 25\~069,21 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 8). При цьому вказаний розрахунок містить лише визначення розміру суми боргу за тілом кредиту та за відсотками - без вказівки помісячного розміру нарахованих відсотків, належного до сплати тіла кредиту, фактично виплачених боржником сум, тощо (а.с. 8). 26.06.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 274, відповідно до умов якого клієнт відступає,а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених договором (а.с. 9-11). Згідно Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 59\~165,16 грн. (а.с.\~12). Отже у справі, що розглядається, предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору. При цьому зі змісту вказаного договору передбачено можливість надання позичальнику суми кредиту в розмірі 9\~272,73\~грн., а також додаткового кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За правилами статей 526, 530, 610\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628\~ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у передбаченому законом порядку набуло право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договором належним чином не виконав, отримані кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 59\~165,16 грн., на переконання позивача згідно статей 526, 1054\~ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість у вказаному розмірі, яка підтверджена розрахунками позивача та відповідачем не спростована. На підтвердження укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та розміру заборгованості позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до матеріалів справи долучено: копію договору про надання споживчого кредиту та додатку № 1 до нього (графік погашення заборгованості), копію анкети-заяви про надання споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, який містить лише визначення розміру суми боргу за тілом кредиту та за відсотками - без вказівки помісячного розміру нарахованих відсотків, належного до сплати тіла кредиту (щомісячно), фактично виплачених боржником сум кредиту та відсотків, тощо. При цьому у відповіді на відзив на позовну заяву позивач вказує на те, що він не є банківською установою та у нього відсутня можливість надати суду виписку з особового рахунку відповідача, докази на підтвердження видачі боржнику кредитних коштів. Будь-яких клопотань про витребування доказів позивачем заявлено не було. Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: dismissed