Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] , зазначені в технічному паспорті на будинок садибного типу під літерами «А1-1» житловий будинок загальною площею 60,2 кв. м., в тому числі житловою площею 16,5 кв. м. допоміжною (підсобною) площею, 15,9 кв. м. літніх неопалювальних приміщень площею 27,8 кв. м. «а2» погріб, «Б» сарай, №\~1 хвіртка, №\~2 ворота, №\~3 огородження, в порядку спадкування за законом і заповітом після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день своєї смерті був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] . До складу спадкового майна померлого [PERSON] , окрім іншого, увійшло право власності на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] , який було побудовано до 1992 року. Спадщину [PERSON] прийняла його дружина (матір позивача) [PERSON] як спадкоємець, який проживав зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] залишила заповіт на ім`я позивача та його рідного брата [PERSON] , яким заповіла останнім все належне їй майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. До складу спадкового майна померлої [PERSON] увійшло право власності на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] , а також право власності на 1/2 частину цього ж будинку, успадковане нею після смерті її чоловіка [PERSON] 09.11.2017 позивач звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, де була відкрита спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] . 26.12.2017 позивачем також було подано заяву про прийняття спадщини його померлої матері [PERSON] як спадкоємцем за заповітом. Син спадкодавця [PERSON] , який також є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. У зв`язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, позивач не може оформити спадкові права на спірне нерухоме майно в нотаріальному порядку, а тому звертається до суду з указаним позовом. Ухвалою судді від 25 грудня 2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи останній повідомлений належним чином. 04.02.2025 на адресу суду надійшло письмове клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити (а. с. 66). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, уповноважений представник в судове засідання не з`явився (а. с. 44, 67). Про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відзиву на позов від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання представник відповідача з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не подав заперечення проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явився (а. с. 35-39, 63). У матеріалах справи наявна письмова заява [PERSON] , з офіційним перекладом українською мовою, адресована нотаріусу за місцем вимоги, із якої убачається, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом, спадщину його матері [PERSON] , померлої [INFO] , не приймав та приймати не буде (а. с. 12-13). Крім того, у додатках до позовної заяви міститься письмове клопотання [PERSON] , адресоване Городнянському районному суду Чернігівської області, у якому останній просить справу за позовом [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування розглянути за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.\~с.\~14). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городнянська державна нотаріальна контора Чернігівської області про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, уповноважений представник в судове засідання не з`явився (а. с. 42, 65). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов наступного висновку. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років у с. Макишин Городнянського району Чернігівської області (а. с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 липня 1949 року. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу: « [PERSON] », « [PERSON] » (а. с. 17). З довідки Макишинського старостинського округу Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 262 від 25.10.2024 убачається, що на день своєї смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю дружиною [PERSON] (а. с. 20). За повідомленнями в.о. завідувача Державного нотаріального архіву Чернігівської області Світлани Шатунової від 05.02.2025 спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , Городнянською районною державною нотаріальною контрою не заводилась. Перевірка проведена по алфавітним книгам обліку спадкових справ Городнянської районної державної нотаріальної контори за період з жовтня 1993 року по грудень 2008 року (а. с. 69). Дослідженням інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.01.2025 № 79738665 установлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи до майна [PERSON] , померлого [INFO] (а. с. 48). Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшла 1/2 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] . Так, з довідки, виданої Макишинським старостинським округом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 07.11.2024, убачається, що згідно запису в погосподарській книзі №4 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , у будинку [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] , якому належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] , якій належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили право на частку в майні (а.\~с.\~22). Правилами ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на спірний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила статетй 120, 123 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993), відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] за життя набув у власність 1/2 частину спірного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами як член колгоспного двору. Вказане право після смерті [PERSON] успадкувала його дружина [PERSON] . Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 90\~років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. З дослідженого в судовому засіданні дублікату заповіту від 13 березня 2002 року, складеного та посвідченого секретарем виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Трухан Г. Г., зареєстрованого в реєстрі за № 47, виданого 24 листопада 2017 року секретарем виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Трухан Г. Г., встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно [PERSON] та [PERSON] (а. с. 18). Факт родинних відносин між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , підтверджується документально (а. с. 7). З довідки Макишинського старостинського округу Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 261 від 25.10.2024 убачається, що на день своєї смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала сама за адресою: [ADDRESS] (а. с. 21). 09.11.2017 позивач звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, де була відкрита спадкова справа № 140/2017 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . 26.12.2017 позивачем також було подано заяву про прийняття спадщини його померлої матері [PERSON] як спадкоємцем за заповітом. Другий спадкоємець за заповітом [PERSON] закликався нотаріусом до прийняття спадщини, проте у встановлений законом строк із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини його померлої матері до нотаріальної контори не звертався (а. с. 59). З інформаційної довідки КП «Городнянське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Городнянської міської ради № 577 від 30.08.2024 установлено, що право власності на нерухоме майно будинок з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] не зареєстровано (а. с. 25). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як установлено з письмових доказів справи, [PERSON] за життя набула у власність 1/2 частину спірного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами як член колгоспного двору. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] також увійшло право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами, яку вона фактично успадкувала за законом після смерті її чоловіка [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину на спірний житловий будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавців на це нерухоме майно не було зареєстроване за їх життя. Відмова нотаріуса видати відповідне свідоцтво на спірний житловий будинок за відсутності реєстраційних документів підтверджена документально (а. с. 31). Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV передбачено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого КП «Городнянське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Городнянської міської ради технічного паспорта та технічного опису будівель та споруд встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , побудований до 05.08.1992 (до 1980 року), позначений на плані: «А1-1» житловий будинок загальною площею 60,2 кв. м., в тому числі житловою площею 16,5 кв. м., допоміжною (підсобною) площею 15,9 кв. м., літніх неопалювальних приміщень площею 27,8 кв. м. «а2» погріб; «Б» сарай; №1 хвіртка; № 2 ворота; №3 огородження (а. с. 26-29). З огляду на те, що набуття у власність спадкодавцем [PERSON] 1/2 частини спірного будинку, як членом колгоспного двору, а також факт переходу до неї права на спірне нерухоме майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] підтверджено матеріалами справи, та підтверджено, що позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити на спірне нерухоме майно своє спадкове право, оскільки нерухоме майно не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд, враховуючи положення статей 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, та наявні підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved