Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача шкоду, спричинену навколишньому природньому середовищу у розмірі 10\~000,00 грн, а також понесені судові витрат у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.07.2024 року працівниками управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області, було виявлено факт, що [PERSON] на р. Дністер, поблизу с. Побережжя, Єзупільської територіальної громади Івано-Франківської області, незаконно виловив 1 екземпляр риби, яку занесено до Червоної книги України. На підставі вказаного факту щодо [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 90 КУпАП, та в подальшому відповідно до постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2024 року визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 90 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн, з конфіскацією незаконно добутого. Судове рішення набрало законної сили 30.08.2024 року. Позивач зазначає, що внаслідок незаконного вилову риби [PERSON] , завдано шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 10\~000,00 грн. В подальшому, 02.08.2024 року Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області [PERSON] направлено претензію про необхідність сплатити суму шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, проте на даний час шкода завдана відповідачем не відшкодована. З урахуванням вищевикладених обставин, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Протокольною ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2025 року судове засідання відкладено. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2025 року судове засідання відкладено. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. В судове засідання представник позивача не з`явився, на електронну адресу суду надіслано заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять стягнути з відповідача 10\~000,00 грн завданої шкоди. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 серпня 2024 року, [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 90 КУпАП, вчиненого за наступних обставин, 26.07.2024 року, [PERSON] 26 липня 2024 року о 20 год. 30 хв. здійснював лов водних біоресурсів однією вудкою донною на річці Дністер, с. Побережжя, Єзупільської ТГ Івано-Франківського району, під час чого виловив 1 екземпляр вирезуба причорноморського вагою 0,1 кг. Даний вид риби занесений до Червоної книги України. Внаслідок чого було порушено п.п.3. п.5 Розділу IV Правил спортивного та любительського рибальства, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 90 КУпАП. На момент виявлення один екземпляр вирезуба причорноморського знаходився у відрі. За вчинення зазначеного адміністративного правопорушення на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн з конфіскацією незаконно добутого (вирезуб причорноморський, вагою 0,1 кг) /а.с.13-14/. Вказана постанова набрала законної сили 30 серпня 2024 року. Відповідно листа начальника управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Івано-Франківській області Л. Стрембіцького, розмір заподіяної [PERSON] шкоди становить 10\~000,00 грн /а.с.7/. Згідно копії витягу із постанови Кабінету Міністрів України № 1030 від 07.11.2012 року «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» розмір компенсації за один екземпляр риби вирезуб причорноморський становить 10 000 ,00 грн. /а.с.10 зворотній бік/. Відповідно довідки, виданої Івано-Франківським рибоохоронним патрулем про розмір заподіяної шкоди внаслідок незаконного вилову відповідачем риби, яка занесена до Червоної книги України, а саме: одного екземпляра риби, вирезуб причорноморський становить 10,000 грн /а.с.10/. Як вбачається з листа-претензії від 02.08.2024 року за вх. № 1-16-17/197-24, скерованої позивачем [PERSON] , позивач рекомендував відшкодувати заподіяні збитки у добровільному порядку /а.с.12/. Доказів добровільного погашення відповідачем зазначених збитків матеріали справи не містять. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні у: незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; невиконанні встановлених законодавством вимог щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України або до переліків видів тварин, що підлягають особливій охороні. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ»). В силу ч. 1 ст. 20 Закону України «Про червону книгу України» відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони, використання та відтворення рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, несуть особи, винні у тому числі, у погіршенні, знищенні середовища перебування (зростання) видів тваринного та рослинного світу, занесених до Червоної книги України. Частиною першою ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Як зазначено вище, відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 90 КУпАП, тобто за порушення вимог щодо охорони видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України або які охороняються відповідно до міжнародних договорів України, або які внесені до переліків рідкісних видів тварин і рослин, або які мають особливу наукову, природоохоронну та іншу цінність, або є такими, що перебувають під загрозою зникнення на відповідній території, зазначене підтверджується постановою Тисменицького районного суду від 19.08.2024. Відповідач в судовому засіданні не надав суду доказів, що вказана постанова ним оскаржувалася та, що він не згодний з обставинами, викладеними в ній. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на досліджені обставини справи, пов`язані із встановленням вини відповідача у порушенні ним вимог щодо вилову риб, занесених до Червоної книги України, причинно-наслідковим зв`язком між порушенням таких вимог й заподіяною внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів майновою шкодою, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача заподіяну майнову шкоду у розмірі 10\~000,00 грн. Крім того, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved