Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

24 лютого 2025 року ухвалено рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велішан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою. Представником третьої особи у строки та порядку, встановлені нормами ЦПК України, подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. Так, 26 лютого 2025 року до суду надійшла заява представника третьої особи адвоката Плакси В. А., у якій останній просить стягнути з позивача на користь третьої особи 20 000 грн витрат на оплату правової допомоги. 20 листопада 2024 року представник третьої особи адвокат Плакса В. А. звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для зазначення попереднього (орієнтованого) розміру витрат, які [PERSON] очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, у якій вказав, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які третя особа очкує понести, становить 20\~000 грн правничої допомоги. Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року, постановленою судом без оформлення окремого документа, клопотання представника третьої особи про поновлення пропущеного процесуального строку для зазначення попереднього (орієнтованого) розміру витрат задоволено. Також, як вбачається із матеріалів справи, про судові витрати заявлено представником третьої особи адвокатом Плаксою В. А. до закінчення судових дебатів. У судове засідання учасники справи та їх представники не з`явилися. Представник позивача адвокат Волков С. В. та представник третьої особи адвокат Плакса В. А. надіслали до суду письмові заяви про слухання справи за їх відсутності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Велішан» про причини неприбуття суд не повідомив. Відтак, суд вважав за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи та їх представників. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої особи, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України). У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 12 ст. 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її\~\~користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала\~\~така особа\~\~заявлені позовні вимоги. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно зі ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (Постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 552/2145/16-ц). Так, [PERSON] у своєму позові згідно поданих уточнень заявлено позовні вимоги майнового характеру з ціною позову в загальному розмірі 91 593 грн 10 коп. Позов [PERSON] задоволено частково на загальну суму 59 939 грн 28 коп. Отже, позов [PERSON] задоволено на 65,44 % (59 939 грн 28 коп ? 100 : 91 593 грн 10 коп = 65,44 %). У задоволенні решти позову [PERSON] відмовлено. [PERSON] як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, заперечувала проти задоволення вказаного позову та виступала на стороні відповідача, а тому суд вважає, що вона має право на відшкодування понесених нею судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу адвоката, та їх стягнення з позивача у встановленому законом порядку (пропорційно розміру позовних вимог, у яких відмовлено, що становить 34,56 %). У свою чергу представником позивача адвокатом Волковим С. В. подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. [PERSON] вважає, що витрати у сумі 20 000 грн є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому мають бути зменшені до 1500 грн. При цьому останній просив врахувати і відсутність доказів оплати послуг третьою особою. За матеріалами справи витрати на професійну правничу допомогу третьої особи підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 02-05/2024-КОП від 02 травня 2024 року, в якому є посилання щодо надання послуг представництва у даній справі та відповідно до якого гонорар адвоката становить 20 000 грн за роботу адвоката при підготовці та поданні до Ізяславського районного суду Хмельницької області заяв по суті справи, клопотань, інших процесуальних документів під час розгляду справи, при безпосередньому представництві інтересів клієнта під час розгляду в Ізяславському районному суді Хмельницької області даної цивільної справи, а також при вчиненні інших дій та заходів, спрямованих на отримання позитивного результату при наданні правничої допомоги; актом приймання-передачі наданої правничої допомоги, складеним 26 лютого 2025 року, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 20\~000 грн; детальним описом робіт (наданої правничої допомоги), який містить детальний опис робіт (наданих послуг) адвоката та розрахунок витрат часу по кожному із видів робіт. Крім того, обсяг наданих послуг також підтверджується наявними в матеріалах справи клопотанням про завантаження у ЄСІТС всіх матеріалів справи, клопотанням про продовження процесуального строку на подання заяви по суті справи, поясненням третьої особи, заявами про проведення судових засідань без участі третьої особи, про ознайомлення з технічним записом судових засідань, клопотанням про участь третьої особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотаннями про поновлення строку на подання доказів, клопотанням про поновлення процесуального строку на подання доказів судових витрат, адвокатськими запитами, участю представника в судових засіданнях, що підтверджується у тому числі протоколами судових засідань, звукозаписом судових засідань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 відступила від висновку, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18 про те, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному з видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Оцінюючи надані докази щодо витрат третьої особи на професійну правничу допомогу, понесених у суді, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для третьої особи; наявністю заперечень представника позивача щодо розміру заявлених витрат третьої особи, суд дійшов висновку, що витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу становлять 12\~000 грн. Такі витрати на професійну правничу допомогу в межах вказаної суми є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Плаксою В. А. третій особі обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Разом з тим, з позивача на користь третьої особи підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до розміру позовних вимог, у яких відмовлено, у сумі 4147 грн 20 коп (12 000 ? 34,56 % = 4147,20). На підставі викладеного,

Outcome: partial