Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] у м. Рогачів Гомельської області Республіки Білорусь померла його баба по лінії матері [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Він (позивач) є єдиним спадкоємцем [PERSON] п`ятої черги за законом, інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом, відсутні. У встановлений законом шестимісячний строк він (позивач) не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що через військове вторгнення на територію України, а також забороною перетину державного кордону, копію свідоцтва про смерть [PERSON] він (позивач) отримав лише у серпні 2023 року, після чого відразу звернувся до бюро перекладів м. Чернігів, де здійснили переклад цього свідоцтва на українську мову для пред`явлення його на території України. У вересні 2023 року він (позивач) звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] 09 жовтня 2023 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження по тій причині, що свідоцтво про смерть [PERSON] , яке видане на території Республіки Білорусь, не потребує легалізації.\~\~ [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк два місці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач та його представник адвокат Кубрак Ю.І. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. У судове засідання відповідачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення, просили розгляд справи проводити без їх участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] у м. Рогачів Гомельської області Республіки Білорусь померла [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10-12). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що 26 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок та присадибну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] , а також все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] . Спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що позивач є сином [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6), а тому також має право на спадкування після її смерті, як спадкоємець першої черги за законом. Відповідно до ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. У судовому засіданні встановлено, що позивач у встановлений законом строк не прийняв спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що через військове вторгнення на територію України, а також забороною перетину державного кордону, копію свідоцтва про смерть [PERSON] він (позивач) отримав лише у серпні 2023 року, після чого відразу звернувся до бюро перекладів м. Чернігів, де здійснили переклад цього свідоцтва на українську мову для пред`явлення його на території України. У вересні 2023 року він (позивач) звертався до Носівського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , однак 09 жовтня 2023 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті провадження по тій причині, що свідоцтво про смерть [PERSON] , яке видане на території Республіки Білорусь, не потребує легалізації Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині третій статті 2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачі визнали позов, що в свою чергу підтверджує те, що вимоги позову і визнання їх відповідачами не суперечать закону та не порушують жодним чином права інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved