Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

В листопаді 2024 року МКП «Миколаївводоканал» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 18\~258,94 грн. та судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м.\~Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі споживачам за адресою: [ADDRESS] . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами за вказаною адресою було укладено шляхом оформлення особового рахунку № [NUMBER] та видачі абонентам розрахункової книжки. Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Проте відповідачами оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної несплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 21.04.2012 по 20.11.2024 наявна заборгованість у сумі 18\~258,94 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в та абонентської плати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача МКП «Миколаївводоканал» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. 10.02.2025 та 10.03.2025 від нього надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Повідомлення відповідачів [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову та доданих до нього документів, які вручені їм 05.02.2025, про що свідчать зворотні повідомлення. Також у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи на підставі його заяви від 10.02.2025 з метою забезпечення його права на подачу відзиву та ознайомлення з матеріалами справи розгляд справи було відкладено на 11.03.2025. Направлена вдруге на адресу відповідача [PERSON] судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. При цьому відповідач [PERSON] причин своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справи на 11.03.2025, про свідчить його розписка від 11.02.2025. При цьому 09.03.2025 на електронну адресу суду ним вдруге направлено заяву про відкладення розгляду справи. При цьому будь-яких обставин в обґрунтування такої заяви він не зазначив, доказів поважних причин неявки у судове засідання не надав, відзиву протягом 15 днів з часу ознайомлення з матеріалами справи не подав. Неприпустимість зловживання процесуальними правами як принцип цивільного судочинства, п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК, забезпечується гарантіями дотримання судом усіх інших основних засад (принципів) цивільного судочинства, визначених у ч. 3 ст. 2 ЦПК. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст.\~45 ЦПК). Суд з метою запобігання зловживанням справами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі, є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі «Мусієнко проти України», пункт 24, №\~26976/06, від 20.01.2011). Враховуючи викладене суд вважає, що причини неявки відповідача [PERSON] в судове засідання є неповажними, підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 2 ст. 223 ЦПК України, відсутні. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва № 16.27-442621-2024, сформованого 02.12.2024, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі. Внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язань щодо сплати спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за період з 21.04.2012 по 20.11.2024 утворилась заборгованість у сумі 18\~258,94 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в та абонентської плати. Нарахування за надані послуги у зазначений період відбувалось відповідно до затверджених норм згідно благоустрою помешкання, на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради. Свої обов`язки щодо надання послуг МКП «Миколаївводоканал» виконувало в повному обсязі, скарг від споживачів послуг за вищезазначеною адресою не надходило. Проте відповідачі свої обов`язки щодо оплати за надані послуг належним чином не виконали. Відповідачам було надіслано попередження про необхідність оплату боргу, який утворився станом на 01.10.2023 у розмірі 9\~777,74 грн., яке відповідачами виконано не було. Відповідно до частини 1 статті 639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству. Споживачі, які фактично користуються послугами з централізованого водопостачання та водовідведення або звертаються до МКП «Миколаївводоканал» для отримання вказаних послуг, та вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору. У зв`язку тим, що даний договір є договором приєднання, його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується (споживачем). Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За положеннями статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, відповідачі є споживачами комунальної послуги, що надає позивач, оскільки між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення, однак вони не сплачують вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у споживачів виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від них виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідачі відмовлялись від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися, або надавалися не в повному обсязі, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг, або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг - суду надано не було. Згідно з ч. 1 ст.\~19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~20\~вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України. За змістом п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22\~Закону України\~«Про питну\~воду та\~питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. За період з 21.04.2012 по 20.11.2024 за адресою реєстрації відповідачів наявна заборгованість у сумі 18\~258,94 грн., яка складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в та абонентської плати, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2024, право власності на кв. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Оскільки відповідачі зареєстровані у квартирі, до якої надаються послуги з водопостачання та водовідведення позивачем, кожен з них має нести відповідальність в солідарному порядку, оскільки іншої домовленості щодо утримання квартири не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках по 1/2 частині з кожного (по 1 211,20 грн. з кожного). Оскільки судовий збір розподілено судом іншим чином, ніж визначено в позовній заяві позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial