Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

В травні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача -[PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.04.2010. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.05.2024 року шлюб між ними був розірваний. Відповідач є матерю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Весь цей час вихованням дитини займався тільки батько, бабуся [PERSON] , мати не брала участі у вихованні дитини, не допомагала матеріально, не цікавилася його життям, не бачилася із сином. На час розгляду справи дитина проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не виконує свій обов`язок щодо утримання дитини. Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представники третіх осібу судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач безпосередньо до суду відзиву на позов не надала, причини неявки в судове засідання не повідомила, а також зважаючи на тривалість розгляду справи судом та складання висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав, не заперечення позивача проти ухвалення заочного рішення тому відповідно до положень статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідка [PERSON] , дитину [PERSON] , дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом установлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , а/з № 2013, складений міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції. Згідно з відомостями наданими третьою особою Акт від 14.11.2023, при обстеженні житлово - побутових умов виявлено, що дитина постійно проживає з батьком - [PERSON] . На час складання акту батько перебуває у лавах ЗСУ. На час відсутності батька за дитиною доглядає бабуся. З пояснень представника позивача встановлено, що з 2022 року відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків відносно свого сина, утриманням та вихованням дитини відповідач не займається, не бере участі у вихованні дитини, не утримує матеріально, не цікавився її життям, не бачиться із сином. 28.05.2024 року році шлюб між батьком дитини та відповідачем було розірвано. Весь цей час вихованням дитини займався тільки батько. Згідно висновку органу опіки та піклуваннявиконавчого комітету Миколаївської міської ради № 558/02.02.01-22/04/14/25 від 08.01.2025, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити[PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . З наведеного висновку вбачається, що мати дитини ухиляється від своїх батьківських обов`язків, утриманням та вихованням сина не займається, не бере участі у його вихованні, не допомагає матеріально, не цікавився його життям, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. По відношенню до матері дитина відчуває образу, через те що вона не приймає участі у його вихованні та не піклується про нього. З боку матері не відчуває любові, захисту, підтримки та зацікавленості у його житті. Аналогічні пояснення надав в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] . Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України передбачено право особи з якою проживає дитина на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Враховуючи, що відповідач тривалий час мешкає окремо від дитини, опікується сином його батько та бабуся, відсутність доказів участі відповідача у вихованні та матеріальному утриманні сина, що з урахуванням наявних у справі доказів свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved