Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

14 червня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Коломійцев Андрій Юрійович, через систему «Електронний суд», звернувся на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна. Позовна заява мотивована тим, що з 18.07.2008 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] ; загальна площа 145,8 кв.м, житлова площа 107,0 кв.м.; частка власності 1/1; реєстраційний номер майна: 23977718; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, б/н від 14.07.2008 року, видане Дзержинською районною в м. Харкові радою V скликання (копія додається). 22.04.2024 року з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі в тексті - Інформація з ДРРПННМ, копія інформаційної довідки № 375411867 додається) стало відомо, що на вказаний об`єкт нерухомості накладена заборона відчуження (архівний запис); - реєстраційний номер обтяження: 5465973; - зареєстровано: 10.08.2007 року реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003, Харківська обл., м. Харків, майдан Конституції, буд 1, під`їзд 7, поверх 4, (057)731-57-69; 731-40-34; 731-39-42, info_1@khm.kh.notary.gov.ua. - підстава обтяження: повідомлення, 13, 06.04.1990 Київський відділ с/б; - власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; - додаткові дані: архівний номер: 3833HARKOV1, Архівна дата: 23.02.1998, Дата виникнення: 09.04.1990, № реєстра: 28047, внутр. № 8601163823EF3D35842C. Тобто, з наведеної інформації вбачається, що накладення заборони зареєстровано Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення Київського відділу ощадного банку (на той час «Сбербанка») від 06.04.1990 щодо власника [PERSON] в 2007 році. Позивач зазначає, що наявність зазначеної заборони не має ніякого відношення до нього та до його будинку, який на законних підставах належить йому на праві приватної власності з 2008 року. Наявність даного обтяження перешкоджає йому, належним чином реалізовувати право власності на вказаний об`єкт нерухомості, що є суттєвим втручанням у здійснення права власності на належне йому майно. З метою отримання інформації щодо накладеної заборони відчуження представником позивача направлялися адвокатські запити до: - Першої Харківської міської державної нотаріальної контори, як органу який реєстрував обтяження, з питаннями щодо надання копій документів, що стали підставою для реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказаного вище обтяження; повідомлення причин та підстав реєстрації заборони відчуження щодо вказаного об`єкту нерухомого майна 10.08.2007 року; - Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, як органу який в період часу набуття Позивачем права власності на житловий будинок літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] здійснював реєстрацію набуття права власності, з питаннями: на підставі яких документів 18.07.2008 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] ; реєстраційний номер майна: 23977718? За можливості надати копії наданих для проведення реєстрації документів; чи здійснювалося 18.07.2008 року реєстратором бюро технічної інвентаризації, при реєстрації права власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомості, перевірка наявності обтяжень щодо вказаного об`єкта нерухомого майна, зокрема щодо наявності заборони його відчуження; - Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" (АТ "ОЩАДБАНК"), як правонаступника Київського відділу с/б, з питаннями: повідомити підстави формування повідомлення, 13, від 06.04.1990 року щодо накладення обтяження: заборони відчуження об`єкту нерухомого майна: житлового будинку літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] (з визначенням суб`єктного складу, дати та номеру правочину з якими пов`язано формування даного повідомлення); надати копію повідомлення, 13, від 06.04.1990 року щодо накладення обтяження: заборони відчуження об`єкту нерухомого майна: житлового будинку літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] ; повідомити чи наявна інформація щодо невиконаних фінансових зобов`язань перед Банком забезпечених даним обтяженням (копії адвокатських запитів з доказами відправлення додаються). У відповідь на вказані вище адвокатські запити від Першої Харківської міської державної нотаріальної контори відповідь не надійшла. - від АТ "ОЩАДБАНК" отримано лист № 11/5-18/55963/2024 від 08.05.2024 року в якому повідомлено, що запитана інформація, відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею. Та повідомлено про те, що чинною Постановою НБУ № 130 встановлено граничний строк зберігання кредитних справ 5 років з моменту закриття кредитного договору. Відзначено, що законодавство визначає однією з підстав для зняття заборони відчуження рішення суду (п. 5.1 гл. 15 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) (копія додається). - від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради отримано лист № 4509/04-11/24 від 10.05.2024 року в якому, окрім іншого, визначено, що КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради здійснювало до 31.12.2012 року повноваження, щодо державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та не мало і не має доступу до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ведення якого здійснював спеціалізований орган Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (копія додається). Разом з тим, незважаючи на змістове наповнення наданих відповідей, які по суті не надали відповідей на порушені питання, незмінним є факт того, що позивач є законним власником, добросовісним набувачем нерухомого майна: житлового будинку літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] з 18.07.2008 року. Не має жодного відношення до накладеного в 1990 році та зареєстрованого в 2007 році на його майно обтяження: заборони відчуження. Наявність даного обтяження перешкоджає йому, належним чином реалізовувати право власності на вказаний об`єкт нерухомості, зокрема розпоряджатися ним, що є суттєвим втручанням у здійснення права приватної власності на належне йому майно. Не має іншої можливості, аніж в судовому порядку, зняти дане обтяження, оскільки враховуючи ймовірний суб`єктний склад правовідносин в рамках яких було накладено обтяження, строк давності їх виникнення (а це більше ніж 33 роки), факт того, що він не має до них жодного відношення (не є стороною правовідносин в рамках яких накладено обтяження), приписи Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 очевидним є той факт, що звернення із заявою щодо зняття накладеного обтяження на його майно не надасть результату, оскільки у нотаріуса відсутня законна підстава для зняття накладеної заборони відчуження. З урахуванням наведеного, позивач змушений звертатися до суд з цим позовом для захисту свого порушеного права. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2024 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача) Яковлеву В.М. Матеріали справи передані в провадження судді Яковлевої В.М. 17 червня 2024 року. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 02.07.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, так як АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у справі. У АТ «Ощадбанк» відсутня інформація та документи щодо підстав накладення заборони на майно, що належить позивачу у справі, АТ «Ощадбанк» не є органом, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій зі зняття обтяження з нерухомого майна, не перешкоджає позивачу розпоряджатись його нерухомим майном, не вчиняє будь-яких дій, які б порушували права та інтереси позивача. АТ «Ощадбанк» не може нести будь-яку відповідальність за події, які виникли та мали місце 06.04.1990 року, до створення АТ «Ощадбанк». Реєстрація обтяження була здійснена Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою. Вказує на те, що проведення реєстраційних дій із нерухомим майном на території України законодавцем віднесено до функцій державних реєстраторів, Банки не наділені такими повноваженнями, тобто не є суб`єктами організаційної системи державної реєстрації прав. АТ «Ощадбанк» не входить до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та не може відповідати за внесення записів та реєстрацію обтяження нерухомого майна у відповідних реєстрах. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2024 року клопотання представника позивача адвоката Коломійця А.Ю. у справі про долучення та витребування доказів у цивільній справі задоволено. Долучено до матеріалів справи № 638/10918/24: відповідь Державного архіву щодо надання матеріалів, копії адвокатських запитів з доказами їх відправлення, інформація з сайту Укрпошти щодо вручення поштового відправлення, (адвокатського запиту № 2904.2/24 від 29.04.2024 року), інформації з ЄДРПОУ щодо адресата: ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; копія поштового конверту з довідкою Ф.20 щодо направлення запиту до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; копія листа - відповіді № 1277/01-18 від 20.06.2024 року. Витребувано у Харківського обласного державного нотаріального архіву копії матеріалів реєстраційної/нотаріальної справи в рамках якої накладено заборону відчуження на житловий будинок літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] і зокрема «Повідомлення 13, 06.04.1990 Київський відділ с/б». Підготовче судове засідання відкладено до 14 жовтня 2024 року 14 год 30 хв. 12 вересня 2024 року на виконання ухвали суду надано документи. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року у вищевказаній цивільній справі закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач просив провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач АТ «Ощадбанк» просив провести розгляд справи за відсутності представника. Третя особа, Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про розгляд справи, заперечень не подано. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З 18.07.2008 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] ; загальна площа 145,8 кв.м, житлова площа 107,0 кв.м.; частка власності 1/1; реєстраційний номер майна: 23977718; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, б/н від 14.07.2008 року, видане Дзержинською районною в м. Харкові радою V скликання (а. с . 16). 22.04.2024 року з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі в тексті - Інформація з ДРРПННМ, копія інформаційної довідки № 375411867 додається) стало відомо, що на вказаний об`єкт нерухомості накладена заборона відчуження (архівний запис); - реєстраційний номер обтяження: 5465973; - зареєстровано: 10.08.2007 року реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003, Харківська обл., м. Харків, майдан Конституції, буд 1, під`їзд 7, поверх 4, (057)731-57-69; 731-40-34; 731-39-42, info_1@khm.kh.notary.gov.ua. - підстава обтяження: повідомлення, 13, 06.04.1990 Київський відділ с/б; - власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; - додаткові дані: архівний номер: 3833HARKOV1, Архівна дата: 23.02.1998, Дата виникнення: 09.04.1990, № реєстра: 28047, внутр. № 8601163823EF3D35842C (а. с. 19). Тобто, з наведеної інформації вбачається, що накладення заборони зареєстровано Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення Київського відділу ощадного банку (на той час «Сбербанка») від 06.04.1990 щодо власника [PERSON] в 2007 році. 12 вересня 2024 року на виконання ухвали суду завідувачкою Харківського обласного державного нотаріального архіву [PERSON] суду надано копії матеріалів реєстраційної/нотаріальної справи, в рамках якої накладено заборону відчуження на житловий будинок літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 09 квітня 1990 року за № 28047 (а. с. 96). Так, відповідно до фотокопії з оригіналу зі справ Харківського обласного державного нотаріального архіву, Першою міською державною нотаріальною конторою 09 квітня 1990 року накладено заборону за реєстровим № 28047 на домоволодіння, яке належить [PERSON] , що знаходить в [ADDRESS] в забезпечення відчуження домоволодіння. Підстава: повідомлення про видачу позички № 13 від 06.04.1990 року Київським відділенням Ощадбанку № 6212 м. Харкова (а. с. 97). Згідно з повідомленням про видачу позички № 13 від 06 квітня 1990 року Київським відділенням Ощадбанку № 6212 м. Харкова, [PERSON] 13.12.1989 банком видана позичка в сумі 1600 руб строком на 26 років на придбання житлового будинку на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 19.12.1989 р, укладений 6-ю нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 2-6205) (а. с. 98). Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). При цьому судом враховано висновок, викладений у постанові Верховного Суду у справі № 2/0301/806/11 від 13 липня 2022 року, відповідно до якого застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень ст.27 ч.2 п.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для припинення обтяження є рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Щодо твердження Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», стосовно того, що він є неналежним відповідачем. Належним відповідачем за вимогою про скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна є саме банк. У ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який би визначав правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації без правонаступника). Подібною нормою є абз. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Тому коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. Такий правовий висновок викладено в постанові КЦС ВС від 13 вересня 2023 року у справі № 295/7291/20. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)). Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року в справі № 750/3917/17 (провадження № 14-24цс20) вказано, що "особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам". Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України). Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 за №876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» на виконання розпорядження Президента України від 20.05.1999 №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Установити, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку. Таким чином, оскільки заборона на нерухоме майно, власником якого є позивач [PERSON] , була накладена в інтересах відповідача, який є правонаступником Ощадбанку, за повідомленням якого і було накладено арешт на це майно, то належним відповідачем у справі є саме АТ «Державний ощадний банк України». На сьогоднішній день, порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема, статтею 74 Закону України «Про нотаріат», з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Але в даному випадку нотаріус не має правових підстав для зняття заборони з будинку, оскільки вищезазначеного повідомлення з банку до нього не надходило. З 18.07.2008 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку літ. «Л-2» за адресою: [ADDRESS] ; загальна площа 145,8 кв.м, житлова площа 107,0 кв.м.; частка власності 1/1; реєстраційний номер майна: 23977718, на підставі свідоцтво про право власності, б/н від 14.07.2008 року, видане Дзержинською районною в м. Харкові радою V скликання. Отже, позивач є законним власником майна. Разом із тим, в Реєстрі наявна заборона відчуження, яка стосується [PERSON] , згідно з повідомленням про видачу позички № 13 від 06.04.1990 року Київським відділенням Ощадбанку № 6212 м. Харкова на 26 років на придбання житлового будинку на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 191.12.1989 р, укладений 6-ю нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 2-6205). З часу реєстрації обтяження пройшло вже 34 роки. При цьому Банк не вказує та станом на час ухвалення судового рішення судом також не встановлено наявності будь-яких правовідносин, зокрема договірних, кредитних чи будь-яких інших, які б могли свідчити про те, що позивач [PERSON] має якість зобов`язання перед АТ «Ощадбанк». Однак нотаріус не має правових підстав зняти наявну заборону, а також враховуючи, що іншим шляхом позивач захистити своє конституційне право не має можливості, враховуючи те, що за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача вільно і відкрито користуватися своїм майном, перешкоджає реалізувати свої права, як власника, та які підлягають захисту в судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 133 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача слід стягнути документально підтверджений сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved