Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №1185522 від 29.04.2021 року у розмірі 11 944 грн. 16 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» позику у розмірі 5400 грн. 00 коп. на 64 днів з процентною ставкою 1,6% на день. 26 жовтня 2021 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №2610, відповідно до якого до вказаного товариства перейшло право вимоги до відповідача за вказаним вище договором позики. 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивачем також було укладено договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за договором позики №1185522 від 29.04.2021 Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 11 944 грн. 16 коп., з яких: 5400 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу та 6544 грн. 16 коп. заборгованість за відсотками, яка й підлягає стягненню на користь позивача. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому подав клопотання про розгляд справи без його участі в якому висловив згоду на ухвалення у справі заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. При цьому останній заяв по суті справи та про розгляд справи без його участі до суду не подав. Представником позивача було подано клопотання про витребування доказів, яке судом було задоволено. Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали. Ухвалою суду від 29 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов і заперечень, а позивачу строку для подання відповіді на відзив. Одночасно цією ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився і відзиву на позов не подав, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Як встановлено, 29 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №1185522, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу на строк 64 календарних днів в якості позики грошові кошти у сумі 5400,00 грн. Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено процентну ставку за кредитом у розмірі 1,6 % на день (пункту 2.3). при цьому за понадстрокове користування позикою сторони погодили сплату відсотків у розмірі 2,7 за кожен день. Як вбачається, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачем згідно договору позики №1185522, щодо надання позики у розмірі 5400,00 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису imqWvS33IN, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після вчинених дій Відповідача, 29.04.2021 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало грошові кошти в сумі 5400,00 грн. на банківську карту відповідача [NUMBER] , що стверджується квитанцією №f0055879-b608-4be2-a7d0-8ff1b3cfbcee, що таким чином свідчить про те, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення позики відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, згідно розрахунку, у відповідача станом на 21 січня 2025 року виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 11 944,16 грн., з яких: 5 400,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 6 544, 16 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 5). 26 жовтня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2610, відповідно до якого та згідно реєстру прав вимог №2 від 26 жовтня 2021 року до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1185522. 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивачем було укладено договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого та згідно реєстру заборгованості від 03 квітня 2023 року до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1185522. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті1048 цього Кодексу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідача за договором позики №1185522 від 29 квітня 2021року виникла заборгованість у розмірі 11 944, 16 коп., при цьому право вимоги за вказаним договором на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову повністю та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. 00 коп., при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, беручи до уваги те, що розмір здійснених позивачем судових витрат підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, при цьому витрати на правничу допомогу є обґрунтованими та пропорційними предмету спору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати у розмірі 5922 грн. 40 коп. (2 422 грн. 40 коп. + 3500 грн. 00 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved