Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Позивач ОСББ «Калина 9» в інтересах якого діє адвокат Кінаш Д.В. 23.09.2024 звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня 2018 року до березня 2024 року в розмірі 23705,36 грн та інфляційних втрат за період з серпня 2018 року до березня 2024 року в розмірі 8130,66 грн, а також стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до п. 1.1 розділу 1 Статуту ОСББ "Калина 9", затвердженого установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку "Калина 9" згідно з протоколом № 1 від 07.02.2013, ОСББ "Калина 9" створено співвласниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс стверджується, що житловий будинок [ADDRESS] (житлова площа квартир 7365 кв.м, загальна площа квартир 13107,6 кв.м), переданий з балансу ЛКП "Нове" на баланс ОСББ "Калина 9". Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 69,6 кв.м, що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на квартиру від 07.02.1997 і зареєстрований у даній квартирі. Співваласниками вказаної квартири є також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується вказаним вище документом. Відповідач не виконує свого обов`язку зі своєчасної оплати внесків співвласника багатоквартирного будинку, у зв`язку\~з чим\~у нього\~утворилася заборгованість\~за період\~з серпня 2018 року до березня 2024 року в розмірі 23705,36 грн. Із врахуванням наведеного позивач просить стягнути із них вказану суму боргу, а також відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у сумі 8130,66 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 21.11.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] двічі скеровувалась ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак конверти, яким відповідачу скеровувалась судова кореспонденція повернуто на адресу неврученими адресату із зазначенням причини невручення, згідно довідки АТ «Укрпошта»: «за закінченням терміну зберігання». Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, що включає в себе утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із ст.\~14\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 1.1 розділу 1 Статуту ОСББ «Калина 9», затвердженого установчими зборами об?єднання співласників багатоквартирного будинку «Калина 9» згідно протоколу № 1 від 07 лютого 2013 року, ОСББ «Калина 9» створено співвласниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку». Актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс стверджується, що житловий будинок [ADDRESS] (житлова площа квартир 7 365 кв.м, загальна площа квартир 13 107,6 кв.м) переданий з балансу ЛКП «Нове» на баланс ОСББ «Калина 9». Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об?єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов?язань, пов?язаних з діяльністю об?єднання. Пунктом 2.1 розділу 2 Статуту передбачено, що метою створення Об?єднання є забезпечення захисту прав його членів, відповідно до п. 11.1 цього Статуту, та дотримання ними обов?язків щодо матежного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, доезпечення своєчасного надходження коштів для Відповідно до п. 11.3 розділу 11 Статуту член об?єднання зобов?язаний, серед іншого, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Відповідно ст. 16 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку», об?єднання має право відповідно до законодавства та статуту об?єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об?єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 69,6 кв.м, що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на квартиру від 07.02.1997 і зареєстрований у даній квартирі. Співваласниками вказаної квартири є також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується вказаним вище документом. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов?язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов?язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, з огляду на те, що у відповідача та [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] існує солідарний обов?язок перед Об?єднанням щодо сплати заборгованості по внесках на утримання будинку і прибудинкової території, позивач скористатися правом, передбаченим ч. 1 ст. 543 ЦК України, та пред`явив позов до [PERSON] , не заявляючи вимог до інших осіб. Як регламентовано статтями 1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого або за згодою власника інша особа, яка користується об?єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належить послуги із централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та ін. Викладене свідчить, що власник та зареєстровані з ним у житлі особи несуть солідарну відповідальність з оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином, відповідачі мають солідарний обов?язок щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території на користь позивача. Пунктом 2 протоколу № 8 загальних зборів мешканців ОСББ «Калина 9» від 11 липня 2018 року встановлено базовий тариф у розмірі 1 грн 35 коп. за 1 кв.м, до якого додається тариф згідно рахунків за надані комунальні послуги (електроенергія, вивіз сміття, обслуговування ліфтів, прибирання прибудинкової території та сходових кліток у під?їздах). ОСББ «Калина 9» з метою належного утримання будинку та прибудинкової території, сприяння мешканцям в отриманні житлово-комунальних послуг, укладено низку договорів, зокрема договір про постачання електричної енергії N? 52688 від 11 листопада 2013 року, укладений з ПрАТ «Львівобленерго», договір про надання послуг зі збору та перевезення до місць утилізації побутових, великогабаритних та будівельних відходів № САТ 0298/16 від 01 січня 2016 року, укладений з ТОВ «САТ-Львів», договір № 45 від 12 липня 2019 року на технічне обслуговування ліфтів, укладений з ФОП [PERSON] , приєдналося до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТзОВ Львівенергозбут» тощо. Вказані підприємства та організації виконують взяті на себе зобов?язання і надають відповідні послуги, а ОСББ «Калина 9» проводить їх оплату за рахунок коштів, які надходять від співвласників, а також за рахунок відповідних фондів. Звітами витрат по ОСББ «Калина 9» за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки стверджується, що витрати на утримання будинку та прибудинкової території за серпень-грудень 2018 року становлять 459 226 грн 94 коп., за 2019 рік - 686 370 грн 13 коп., за 2020 рік - 767 216 грн 72 коп., за 2021 рік - 805 573 грн 72 коп., за 2022 рік - 687 633 грн 25 коп., за 2023 рік - 844 402 грн 09 коп., за січень-березень 2024 року - 171 195 грн 05 коп. Внаслідок несплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у відповідача виникла заборгованість у розмірі 23705 грн 36 коп. за період з серпня 2018 року по березень 2024 року включно, що вбачається з доданого до заяви розрахунку заборгованості. Для врегулювання спору в позасудовому порядку представником Об?єднання 29 грудня 2023 року відправлено відповідачу вимоги про сплату заборгованості протягом п?яти днів з дня отримання таких, які не були отримані. Таким чином, розмір заборгованості відповідача за період з серпня 2018 року по березень 2024 включно становить 23705 грн 36 коп. Відповідно до положень ст.ст.14, 15 Закону України "Про об`єднання співвласниікв багатоквартирного будинку» здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов?язаний виконувати обов?язки, передбачені статутом об?єднання; виконувати рішення своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов?язки перед об?єднанням. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання табо перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов?язує. Власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник багатоквартирного будинку несе зобов?язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Таким чином, враховуючи те, що у відповідачів наявна заборгованість по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] , у розмірі 23 705 грн 36 коп., вона підлягає стягненню на користь ОСББ «Калина 9» в судовому порядку. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13 та висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Водночас 05.03.2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 206, якою заборонив до припинення або скасування воєнного стану в Україні нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, починаючи з 24.02.2022 року, в той час як постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року внесено зміни в постанову № 206, відповідно до яких заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням поширюється лише на територіальні громади, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окуповані російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. Таким чином, позивач має право нарахувати інфляційні втрати на наявну у відповідачів заборгованість за період з серпня 2018 року по 24.02.2022 року та з 30.12.2023 року по березень 2024 року включно. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано інфляційні втрати на суму заборгованості за весь період наявності боргу, а саме з серпня 2018 року по березень 2024 року на суму 8 130,66 грн, що суперечить вимогам законодавства, а тому суд вважає за необхідне вказану суму зменшити, виключивши нарахування за період з 24.02.2022 року по 30.12.2023 року на суму 709,98 грн, та стягнути такі втрати у сумі 7420,68 грн. За таких\~обставин позов\~слід задовольнити\~частково та\~стягнути із\~відповідача на\~користь позивача\~борг за\~надані житлово\~комунальні послуги\~ на\~загальну суму\~31126,04 грн. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості. Таким чином, враховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті внесків співвласника багатоквартирного будинку, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь заборгованості у розмірі 31126,04 грн. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову ОСББ «Калина 9» сплачено 3028,00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 855 від 23.07.2024 року. Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Кінашем Д.В. надано ордер на надання професійної правничої (правової) допомоги позивачу ОСББ «Калина 9» серії ВС № 1311604 року. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);\~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~ Крім того, згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За змістом ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правового висновку, який наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Оскільки вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20 (подібний у постанові від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17), відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду\~від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн за підготовку позовної заяви у вказаній справі, не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, їх необхідністю для постановлення судового рішення, написання позовної заяви здійснено на стандартному бланку у аналогічний категорії справ, а тому не потребує значних затрат часу на виконання таких робіт. Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Водночас,\~враховуючи,\~що позовні\~вимоги суд\~задовольнив частково,\~відповідно до\~вимог ст.141\~ЦПК України,\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути судові\~витрати пропорційно\~до задоволених\~позовних вимог,\~а саме\~на загальну\~суму 5893,56 грн (із\~розрахунку 31126,04 грн.х 6028,00 грн. : 31836,02 грн).

Outcome: partial