Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 24 вересня 2008 року розірвано. Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час повнолітній син навчається на першому курсі денної форми у Національному університеті харчових технологій за контрактом. У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу добровільно, змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання сина, але не бульше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою судді від 06 лютого 2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 19). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, яка письмово просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24 вересня 2008 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6) та відомостями про розірвання шлюбу (а.с. 5). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2007 року з відповідача на користь позивачки стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~починаючи з\~26\~квітня 2007\~року і\~до повноліття\~дитини,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~(а.с.\~11). 09 лютого 2013 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] , змінивши своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). Згідно довідки № 07.2-10/134 від 21 січня 2025 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки № 23-9969 від 20 січня 2025 року [PERSON] дійсно є здобувачем освіти 1-го курсу денної форми здобуття освіти факультету ГРТБ імені проф. [PERSON] . Національного університету\~харчових технологій (за кошти фізичної особи) та закінчує навчання 30 червня 2028 року (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). \~ \~ \~ \~Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Відтак із системного аналізу вказаних норм випливає, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню такі обставини як потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивачка, так і відповідач, оскільки син сторін не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання. \~ \~ \~ \~Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. \~ \~ \~ \~Досліджуючи такий критерій, як матеріальне становище платника аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатний, протилежного суду доказу не надано. Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача, суд відповідно до ст. 182, 200 Сімейного кодексу України враховувавши стан здоров`я та матеріальне становище сторін, дитини вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачка відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому останній необхідно стягнути відповідача в дохід держави в порядку ст. 141 ЦПК України, який складає 1 211,20 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved