Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

18 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Свої вимоги мотивує тим, що 24 березня 2022 року рішенням Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (справа 199/1870/20) було визнано право власності на частину домоволодіння [ADDRESS] , в порядку успадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та після матері [PERSON] , яка померла [INFO] за мною [PERSON] , позивачем у справі, та [PERSON] , відповідачкою у справі, в рівних частках по 46/200. Рішення набрало чинності 26 квітня 2022 року. Таким чином вочевидь, що позивачу та відповідачці на праві спільної власності, в рівних частках, належить частина в домоволодінні [ADDRESS] , яка складається з: - \~ \~ \~ \~в житловому будинок літ.А-1, загальною площею 73,9 кв.м., житловою площею 19.8 кв.м. приміщення 1-3 (6.2.кв.м.), 1-4 (14.9 кв.м.), 1-1(8.1 кв.м.), 1-2 (4.9 кв.м.); - \~ \~ \~ \~житловий будинок літ.Д-1, загальною площею 55.8 кв.м., житловою площею 36.5 кв.м. в цілому. Фактично в користуванні Відповідачки наразі перебуває частка спільної сумісної власності значно більша ніж та що знаходиться у мене в користуванні. Позивач займає приміщення 1-3 (6.2.кв.м.), 1-4 (14.9 кв.м.), 1-1(8.1 кв.м.), 1-2 (4.9 кв.м.) в житловому будинку літ А-1. Всього 34.1 кв.м. площі, а Відповідачка займає житловий будинок літ.Д-1 в цілому. Всього 55.8 кв.м., тобто на 21.7 кв.м. більше. Відповідачка відмовляється в добровільному порядку вирішити порядок користування спільною частковою власність в рівних частках: позивач та відповідачка не спілкуємось взагалі; розмовляти на тему добровільного розподілу спільного майна (встановлення порядку користування) - не бажає; на всі намагання позивача потрапити до житлового будинку літ. Д-1, в тому числі і для виготовлення проекту договору про встановлення порядку користування, йому відмовляють та чинять всілякі перешкоди. З метою досудового вирішення спору та встановлення порядку користування спільним нерухомим майном, за замовленням позивача, ФОП [PERSON] виготовила технічний паспорт домоволодіння [ADDRESS] , станом на 15 травня 2024 року та підготувала висновок щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна. Згідно з Висновком можливі два варіанти виділу часток: Перший Власнику [PERSON] у фактичне користування за першим варіантом може бути виділено: у житловому будинку літ.А-1 приміщення поз.1-3,1-4, пл.21.1 кв.м., прибудова житлова літ.А2-1, ганок літ.а5; у житловому будинку літ.Д-1 приміщення поз.3-5, пл.14.3 кв.м; прибудова літ.д4-1; ганок літ.д5; сарай з погрібом літ.Г; вбиральня літ.И; душ.літ.Л; споруди та вимощення 1\\2№1, 1\\2 №6, 1\\2№11, 1\\2 І , що складає 23/100 часток домоволодіння. Власнику [PERSON] , у фактичне користування може бути виділено: у житловому будинку літ.Д-1 приміщення поз.3-3, 3-4, 3-6 пл.22.2 кв.м.; прибудова літ.д2-1; тамбур д3-1; сарай літ.3; сарай літ.О; споруди та вимощення 1\\2№1, 1\\2 №6, 1\\2№11, 1\\2 І . що складає 23/100 часток домоволодіння Другий Власнику [PERSON] у фактичне користування за першим варіантом може бути виділено: у житловому будинку літ.А-1 приміщення поз.1-3,1-4, пл.21.1 кв.м., прибудова житлова літ.А2-1, ганок літ.а5, прибудова житлова літ.А2-1, ганок літ.а5; у житловому будинку літ.Д-1 прибудова літ.д2-1,тамбур літ д.3-1; сарай з погрібом літ.Г, вбиральня літ.И; душ літ.Л; споруди та вимощення 1\\2№1, 1\\2 №6, 1\\2№11, 1\\2 І, що складавє 25/100 частин домоволодіння; Власнику [PERSON] , у фактичне користування може бути виділено: у житловому будинку літ.Д-1 приміщення поз.3-3, 3-4, 3-5, 3-6 пл.36.5 кв.м.; прибудова літ.д4-1; ганок літ.д5; сарай літ.З; сарай літ.О; споруди та вимощення 1\\2№1, 1\\2 №6, 1\\2№11, 1\\2 І . що складає 21/100 частину домоволодіння. В зв`язку з викладеним позивач просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням та встановити порядок користування житловим приміщенням. Ухвалою від 18.06.2024 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 17.09.2024 року замінено третю особу з [PERSON] на [PERSON] . Ухвалою від 24.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 17.03.2025 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов підтримав та просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про день та час судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вислухавши думку сторін, свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.\~ Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24 березня 2022 року рішенням Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (справа 199/1870/20) було визнано право власності на частину домоволодіння [ADDRESS] , в порядку успадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та після матері [PERSON] , яка померла [INFO] за мною [PERSON] , позивачем у справі, та [PERSON] , відповідачкою у справі, в рівних частках по 46/200. Рішення набрало чинності 26 квітня 2022 року (а.с. 11-16). Домоволодіння [ADDRESS] складається з трьох житлових будинків : літ. А-1, літ.Д-1 , літ.Ж-1. 21 лютого 1986 року фахівцем МБТІ Мухіною Л.І., за заявою співвласників домоволодіння [ADDRESS] , ( [PERSON] ) було проведено обстеження домоволодіння, на предмет визначення ідеальних часток між співвласниками домоволодіння [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про що було складено Акт ідеальних часток (а.с. 28,34). Актом було закріплено, що в домоволодінні [ADDRESS] в житловому будинок літ. А-1 [PERSON] належить приміщення 1-3, 1-4; [PERSON] належить приміщення 2-4, 2-5, 2-6 житловий будинок літ. Ж-1 належить [PERSON] в цілому; житловий будинок літ. Д-1 належить [PERSON] в цілому. [INFO] помер [PERSON] . Єдиним спадкоємцем першої черги який прийняв спадщину син спадкодавця [PERSON] (спадкова справа №820/00 від 07.09.2000 року, відкрита державним нотаріусом 4-ї ДДНК). [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємці першої черги: [PERSON] , [PERSON] , як діти спадкодавця, [PERSON] , дружина спадкодавця. [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємці першої черги [PERSON] , [PERSON] , як діти спадкодавця. 09 серпня 2019 року інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] була проведена технічну інвентаризацію домоволодіння [ADDRESS] , виготовлено технічний паспорт станом на 09.08.2019 року та складено Акт. Згідно інформації викладеній в Акті «а) зміна житлового будинку літ.А-1 відбулась за рахунок проведення робіт з переобладнання (поз.1-2 - в житлову площею 4.9. кв.м.), які, згідно постанови КМУ від 087.06.2017 року № 406 із змінами та доповненнями, не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняття в експлуатацію» б) на теперішній час об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] складається з: - житлового будинку літ.А-1 житловою площею 19.8 кв.м., загальною площею 73,9 кв.м.; - житлового будинку літ.Д-1 житловою площею 36.5 кв.м., загальною площею 55.8 кв.м.- дані на 14.07.2000 (без урахування тамбуру літ.д1-1); - житлового будинку літ. Ж-1 житловою площею 44.6 кв.м., загальною площею 60.9 кв.м.; - сараїв літ.Б, літ.В, літ.Г, літ.З, сараю літ.О ( побудованого без документів, що дають право на виконання будівельних робіт) вбиральня літ.Е, літ.И, душ літ. Л, літ М. та інші споруди № 1-11, І, ІІ» Таким чином позивачу та відповідачці на праві спільної власності, в рівних частках, належить частина в домоволодінні [ADDRESS] , яка складається з: - в житловому будинок літ.А-1, загальною площею 73,9 кв.м., житловою площею 19.8 кв.м. приміщення 1-3 ( 6.2.кв.м.), 1-4 (14.9 кв.м.), 1-1(8.1 кв.м.), 1-2 (4.9 кв.м.); - житловий будинок літ. Д-1, загальною площею 55.8 кв.м., житловою площею 36.5 кв.м. в цілому. Відповідачка відмовляється в добровільному порядку вирішити порядок користування спільною частковою власність в рівних частках: позивач та відповідачка не спілкуємось взагалі; розмовляти на тему добровільного розподілу спільного майна (встановлення порядку користування) - не бажає; на всі намагання позивача потрапити до житлового будинку літ. Д-1, в тому числі і для виготовлення проекту договору про встановлення порядку користування, йому відмовляють та чинять всілякі перешкоди. З метою вирішення спору та встановлення порядку користування спільним нерухомим майном, за замовленням позивача, ФОП [PERSON] виготовила технічний паспорт домоволодіння [ADDRESS] , станом на 15 травня 2024 року та підготувала висновок щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна. Згідно з Висновком можливі два варіанти виділу часток: Перший Власнику [PERSON] у фактичне користування за першим варіантом може бути виділено: у житловому будинку літ.А-1 приміщення поз.1-3,1-4, пл.21.1 кв.м., прибудова житлова літ.А2-1, ганок літ.а5; у житловому будинку літ.Д-1 приміщення поз.3-5, пл.14.3 кв.м; прибудова літ.д4-1; ганок літ.д5; сарай з погрібом літ.Г; вбиральня літ.И; душ.літ.Л; споруди та вимощення 1\\2№1, 1\\2 №6, 1\\2№11, 1\\2 І , що складає 23/100 часток домоволодіння. Власнику [PERSON] , у фактичне користування може бути виділено: у житловому будинку літ.Д-1 приміщення поз.3-3, 3-4, 3-6 пл.22.2 кв.м.; прибудова літ.д2-1; тамбур д3-1; сарай літ.3; сарай літ.О; споруди та вимощення 1\\2№1, 1\\2 №6, 1\\2№11, 1\\2 І . що складає 23/100 часток домоволодіння Другий Власнику [PERSON] у фактичне користування за першим варіантом може бути виділено: у житловому будинку літ.А-1 приміщення поз.1-3,1-4, пл.21.1 кв.м., прибудова житлова літ.А2-1, ганок літ.а5, прибудова житлова літ.А2-1, ганок літ.а5; у житловому будинку літ.Д-1 прибудова літ.д2-1,тамбур літ д.3-1; сарай з погрібом літ.Г, вбиральня літ.И; душ літ.Л; споруди та вимощення 1\\2№1, 1\\2 №6, 1\\2№11, 1\\2 І, що складавє 25/100 частин домоволодіння; Власнику [PERSON] , у фактичне користування може бути виділено: у житловому будинку літ.Д-1 приміщення поз.3-3, 3-4, 3-5, 3-6 пл.36.5 кв.м.; прибудова літ.д4-1; ганок літ.д5; сарай літ.З; сарай літ.О; споруди та вимощення 1\\2№1, 1\\2 №6, 1\\2№11, 1\\2 І . що складає 21/100 частину домоволодіння. Конституцією України передбачено, як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно приписів ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом даної норми закону звернення до суду з позовом застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. Положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню у випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Аналіз даних норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Дана правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 27 травня 2015 року у справі N 6-92цс15 та постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року в справі № 727/11132/14-ц. В пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року " Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі, якщо неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використоваватися як окремі квартири. Таким чином, у випадку якщо неможливо виділити частину будинку (квартири) в натурі та відсутня згода співвласників щодо порядку його використання є підстави звертатись до суду з вимогою про встановлення порядку користування спільним майном. Встановлення порядку користування будинком не змінює частки співвласників у праві власності на будинок, а лише сприяє здійсненню права користування. Дані обставини відповідачем не спростовані, доказів на спростування зазначеного, матеріали цивільної справи не містять. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, а також те, що позивачу надано право користування даної квартирою, то позивач має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, з огляду на встановлені судом обставини, що відповідач дійсно створює позивачу перешкоди у здійсненні ним свого права володіння, користування та розпорядження своїм нерухомим майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved