Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3897586 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно договору №3897586 [PERSON] отримав кредит в розмірі 14 200 грн. на строк 360 днів, з 14.08.2023 до 08.08.2024 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало, надавши грошові кошти шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку. [PERSON] частково здійснив оплату за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами. 24.05.2024 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст «Фінтраст Капітал»» було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги за кредитним договором № 3897586. Станом на 24.05.2024 сума заборгованості за кредитним договором склала 62427,55 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту\~11268,54 грн., заборгованість за відсотками\~51159,01 грн. За період з 14.08.2023 по 24.05.2024 первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами на загальну суму 57322,55 грн., з яких відповідачем сплачено 6163,54 грн., а також здійснено оплату тіла кредиту в розмірі 2931,46 грн. Після відступлення права вимоги в межах строку дії договору, у період з 25.05.2024 по 22.07.2024 (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (2 % на день) у сумі 13522,20 грн. Після відступлення права вимоги [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «Фінтраст Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «Лінеура Україна». Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 75949,75 грн., а також суму сплаченого судового збору та 10000 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином(а.с.201). Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав. 14.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3897586 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та був підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р155(а.с. 38-56). За умовами вищевказаного кредитного договору, позичальник [PERSON] отримав кредит в розмірі 14200 грн. на строк 360 днів шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем; стандартна процентна ставка за кредитом складає 2 % в день. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналог власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуєтся надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За період з 14.08.2023 по 24.05.2024 первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами на загальну суму 57322,55 грн., з яких відповідачем сплачено 6163,54 грн., а також здійснено оплату тіла кредиту в розмірі 2931,46 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.67-78). Відповідач не виконав в повній мірі свого обов`язку за кредитним договором у зв`язку з чим згідно розрахунку, станом на 24.05.2024 сума заборгованості за кредитним договором склала 62427,55 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту\~11268,54 грн., заборгованість за відсотками\~51159,01 грн. Також,\~ на\~виконання ухвали\~Бобровицького \~районного \~суду \~Чернігівської \~області \~від \~24.01.2025\~року,\~АТ «Райффайзен\~Банк» надано\~інформацію,\~що банківська\~картка \~№ [NUMBER] \~емітована на\~ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] )(а.с.205). Крім того, з виписки про рух коштів по рахунку картки № [NUMBER] підтверджується надходження коштів у сумі 14200,00 грн.(а.с.206). 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №24/05/2024, у відповідності до умов якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.163-172). Згідно витягу з реєстру боржників, ТОВ ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 62427,55 грн., з яких 11268,54 грн.\~сума заборгованості за кредитом; 51159,01 грн.\~заборгованість за відсотками (а.с.84). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача в межах строку дії кредитного договору, у період з 24.05.2024 по 22.07.2024 (60 календарних днів) ТОВ ФК «Фінтраст Капітал» здійснено нарахування відсотків за стандартною ставкою (2 % на день) у сумі 13522,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.79-80). Відповідач не в повній мірі здійснив погашення кредитної заборгованості у зв`язку з чим загальна сума заборгованості складає 75949,75 грн. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору у передбачені договором строки кредит не погашений. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 75949,75 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., то в цій частині суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024, акт прийому-передачі виконаних робіт від 13.11.2024 на загальну сумі 10000,00 грн.(а.с.160, 81-83). Проте у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved