Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку та право власності на спадкове майно. Обгрунтовує тим, що її матір [PERSON] померла [INFO] , за життя не завершила процес приватизації земельної ділянки, відтак і позивачка не може її успадкувати. Окрім того, до маси спадкового майна увійшла ще земельна ділянка площею 0,79 га, яку покійна матір успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки на момент смерті останньої разом з нею була зареєстрована та проживала, відповідно прийняла спадщину шляхом фактичного володіння та управління майном, однак своїх спадкових прав не оформила, а державний акт на право приватної власності на землю серії РВА 00274 виданий на ім`я [PERSON] втрачено. Враховуючи викладене позивачка не може успадкувати та оформити право власності на вищевказане нерухоме майно, тому змушена звернутися до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 07.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано від приватного нотаріуса копію спадкової справи. Позивачка, згідно позовної заяви просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - Повчанської сільської ради згідно поданих заяв позовні вимоги визнають і просять справу розглянути у їх відсутність. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] є дочкою [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва серії [NUMBER] після укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.11). Позивачка [PERSON] народилася [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] її матір`ю значиться [PERSON] (а.с.8). Позивачка 21.04.1998 зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] »». Даний шлюб розірвано згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 26.05.2014, позивачка залишилася іменуватися прізвищем « [PERSON] » (а.с.9). [PERSON] (баба позивачки) померла [INFO] у віці 72 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.7). Спадкоємцем майна померлої була її дочка [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Повчанської сільської ради №273 від 11.09.2024 вбачається, що останнім місцем реєстрації та проживання спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті є [ADDRESS] . На час відкриття спадщини зі спадкодавцем була зареєстрована та проживала дочка - [PERSON] , яка і прийняла спадщину шляхом фактичного володіння та управління майном померлої, сплачувала усі платежі, в тому числі страхові, проводила ремонт будинку, обробляла земельну ділянку (а.с.12). [PERSON] померла [INFO] у віці 44 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2005, зареєстрованого в реєстрі за №785 спадкоємцями майна померлої були її діти: [PERSON] та [PERSON] . Спадщина, на яку [PERSON] видане свідоцтво, складається з житлового будинку ( частка) [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за позивачкою, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №23372031 (а.с.13-14) Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 06.09.2024 за [PERSON] обліковується державний акт на право власності на землю серії РВ 00274, реєстраційний №455 від 16.05.1995, загальна площа земельної ділянки 0,79 гектара для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства в с.Повча Дубенського району (а.с.15). Відповідно Витягу з рішення Повчанської сільської ради Дубенського району №11 від 27 березня 1995 року [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,61га для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (а.с.16). Згідно уточнюючої довідки від 11.09.2024 [PERSON] безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,61га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.17). Позивачці відмовлено згідно повідомлень державного нотаріуса Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області № 434/01-16 від 26.09.2024 та №460/01-16 від 27.09.2024 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме на земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності померлої на вказане нерухоме майно (а.с.18-19). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №79480163 спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася (а.с.36). Згідно наданої завідувачем Рівненського обласного державного нотаріального архіву спадкової справи №211/2004 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що спадкоємцями майна померлої є дочка [PERSON] та син [PERSON] (відповідач), які згідно поданих заяв звернулися до нотаріуса задля оформлення своїх спадкових прав, інших спадкоємців немає (а.с.56-86). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до т..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до п.1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15),якщо спадщина відкрилася не раніше 1січня 2004року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Тобто, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Виходячи із вимог статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до положень ст.525,526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до положень ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Свідченням прийняття спадщини є подача спадкоємцем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини або фактичний вступ спадкоємця в управління та володіння спадковим майном, при цьому такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ст. 549 ЦК УРСР). Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Під час розгляду справи відповідачі визнають позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тож, дослідивши надані докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Мати позивачки [PERSON] ще при житті отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку, але право власності не зареєструвала, відтак і позивачка, яка є спаєдкомцем майна померлої не може її успадкувати. Окрім того, до маси спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 0,79 га, яку [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері, що належала останній на підставі державного акту на право власності на землю серії РВ 000274, який наразі втрачено, проте не оформила своїх спадкових прав, чого не може зробити і позивачка. До того ж обставин, які б вказували, що [PERSON] (баба позивачки), а після неї [PERSON] (матір позивачки) при житті неправомірно набули або володіли вищевказаною земельною ділянкою в суді не встановлено. Оскільки нотаріусом Федорук З.С. відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позивачка має право успадкувати належне їй право на завершення процедури приватизації, та за нею необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved