Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі ТОВ «Кошельок») звернулося до суду з вказаним позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 53586,35 грн за кредитним договором №3536905020-475623 від 27.09.2021. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 вересня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір №3536905020-475623 за допомогою веб-сайту https://koshelok.ua/, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках яких реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зазначений кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом з правилами надання кредитів (надалі - Правила) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Згідно кредитного договору №3536905020-475623 відповідачу надано кредит у сумі 10000,00 грн, строк кредитування 25 днів, відсоткова ставка 1,65% на добу, сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою на 25 днів 14125,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] . У порушення\~умов вищезазначеного\~кредитного договору,\~відповідач свої\~зобов`язання\~належним чином\~не виконала,\~у результаті\~чого станом\~на 15\~січня 2025\~року має\~заборгованість у\~розмірі 53586,35\~грн,\~з яких:\~10000,00\~грн \~заборгованість за\~сумою кредиту,\~23925,00\~грн \~заборгованість за\~відсотками,\~16616,47\~грн \~інфляційні збитки\~за період\~з 19.01.2022\~по 15.01.2025,\~3044,88\~грн \~3%\~річних за\~період з\~19.01.2022\~по 15.01.2025. \~ Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість на загальну суму 53586,35 грн та судові витрати. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 04 лютого 2025 року відкрила провадження у справі, постановила розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позиції учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, у позовній заяві просив про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Кошельок», позовні вимоги підтримав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки до суду не повідомила. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд встановив, що 27 вересня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено договір № 3536905020-475623 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в електронній формі, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію»\~/а.с.10 зворотня- 15/. За умовами п. 1.1 договору ТОВ «Кошельок» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Між сторонами узгоджений графік розрахунків, що стверджується Додатком № 1 до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, № 3536905020-475623 від 27 вересня 2021 року /а.с.15 зворотня 16/. Умови кредитування, серед іншого, відображені й у Паспорті споживчого кредиту до договору № 3536905020-475623 від 27 вересня 2021 року /а.с. 9-10/. Договір № 3536905020-475623 від 27 вересня 2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 2537. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані, номер мобільного телефону, на який було відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. З долучених до матеріалів справи повідомлень вбачається, що 27 вересня 2021 року ТОВ «Кошельок» на підставі договору № 3536905020-475623 від 27 вересня 2021 року через платіжну систему ТОВ «ТАС ЛІНК» перерахувало на картку [PERSON] № [NUMBER] грошові кошти в сумі 10000,00 грн /а.с.20-21/. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19 січня 2022 року у відповідача утворилася заборгованість за договором № 3536905020-475623 від 27 вересня 2021 року в сумі 33925,00 грн, що складається з тіла кредиту 10000,00 грн, відсотків за користування позикою 23925,00 грн /а.с.17-18/. Таким чином в підписаному відповідачем договорі чітко визначені сума кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права \~ \~ \~ \~Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78\~ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до положень ст.\~525,\~526,\~527,\~530 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк (термін) його виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За правилами ч. 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048\~ЦК України). Як передбачено ч. 2, 3\~ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно із\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 3536905020-475623 від 27 вересня 2021 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав його звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Суд зазначає, що відповідач, підписавши договір, підтвердив те, що ознайомилася з текстом договору, отримала всю необхідну інформацію, що забезпечує правильне розуміння змісту послуги та погодилася з умовами кредитного договору, у тому числі строком кредитування, розміром кредиту та процентів, порядком їх нарахування, була обізнана про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту та сплати відсотків, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 33925,00 грн. Щодо трьох процентів річних та інфляційних збитків Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до положень\~ст.625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 (пункт 8.35). Разом з тим,\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX\~(набрав чинності 17 березня 2022 року)\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Відтак, нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~не підлягають стягненню з відповідача з 24 лютого 2022 року по 15 січня 2025 року. Таким чином, вивчивши наданий розрахунок, розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 19 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року складає 542,80 грн ([Сукупний індекс інфляції] = 101,60% = 101,600% (за період Лютий\~2022), [Інфляційні нарахування] = 33\~925,00 грн (сума боргу) ? 101,600% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 33\~925,00 грн (сума боргу) = 542,80 грн), розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 19 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року складає 100,38 грн ([Проценти] = 33\~925,00 грн (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 36 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 100,38 грн). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд встановив, що [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитним договором, доказів повного погашення заборгованості суду не надала. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 10000,00 грн, 23925,00 грн суми процентів за користування кредитом, 100,38 грн 3% річних від суми заборгованості та 542,80 грн інфляційних збитків, є законною та підлягає задоволенню. Щодо судових витрат У відповідності до положень\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 34568,18 грн заборгованості за кредитним договором, задовольнивши 64,51 % позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1562,69 грн. На підставі викладеного, статей\~526, 549, 551, 616, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, ЦК України,

Outcome: partial