Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] \~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини та просить суд визначити йому додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлої у травні 2023 р. матері [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] .. Спадкодавцю [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2021 року, який зареєстровано в реєстрі за № 3-1171 та посвідчений державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ігнатенко М.М. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 26.01.1989 року Фрунзенським райвідділом РАГСу м. Кишинів та дочка [PERSON] (до шлюбу прізвище [PERSON] )., що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , де народження зареєстровано в РАЦС за № 883 10.10.1996 року відділом РАГС сектора Буюкань муніципія Кишиніва та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної РАЦС у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Позивач зазначає, що 14 листопада 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі заяви було заведено спадкову справу № 47/2024 та приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв?язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України та відсутністю доказів стосовно факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що 12.12.2024 року склала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, зазначає, що він є громадянином Республіки Молдова, місце його проживання зареєстровано в місті Кишинів, Республіка Молдова, про що свідчить паспорт та довідка від 25.11.2024 року №AE 0117778, яка видана ДП «Агентство державних послуг». З 16.11.2020 року і по 01.04.2024 року, по робочій візі, він працював в Республіці Казахстан в ТОО «LUX BEAUTY COMPANI» на підставі трудового договору № 4 від 16.11.2020 року, що підтверджується довідкою від 27.01.2025 року, яка видана директором ТОО «LUX BEAUTY COMPANI». В закордонному паспорті [NUMBER] наявні відмітки прикордонної служби Республіки Казахстан про перетин кордону на в?їзд в країну 04.06.2023 року. Останній раз позивач був в Україні, коли організовував поховання матері. Відповідні обставини слугували причиною звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилися, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та розгляд справи просила проводити за її відсутності. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що у травні 2023 року померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , яке видано відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 26.05.2023 року та про що складено відповідний актовий запис за № 5514 від 26.05.2023 року. (а.с. 42) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 291070770 від 17.12.2021 року вбачається, що спадкодавцю [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2021 року, який зареєстровано в реєстрі за № 3-1171 та посвідченого державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ігнатенко М.М.. (а.с. 27) Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 26.01.1989 року Фрунзенським райвідділом РАГСу м. Кишинів та дочка [PERSON] (до шлюбу прізвище [PERSON] )., що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , де народження зареєстровано в РАЦС за № 883 10.10.1996 року відділом РАГС сектора Буюкань муніципія Кишинів та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної РАЦС у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. (а.с.14-17) З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали від 11 лютого 2025 року справа №521/1898/25 провадження № 2/521/2769/25 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською Н.В., було направлено копію спадкової справи № 47/2024 до спадщини померлої [INFO] [PERSON] , яка було долучена до матеріалів справи. (а.с. 40-70) Крім того, позивач є громадянином Республіки Молдова, місце його проживання зареєстровано в місті Кишинів , Республіка Молдова, про що свідчить паспорт та довідка від 25.11.2024 року № AE 0117778, яка видана ДП «Агентство державних послуг». (а.с.10,18-25,28-29) З 16.11.2020 року і по 01.04.2024 року, по робочій візі, [PERSON] працював в Республіці Казахстан в ТОО «LUX BEAUTY COMPANI» на підставі трудового договору №4 від 16.11.2020 року, що підтверджується довідкою від 27.01.2025 року, яка видана директором ТОО «LUX BEAUTY COMPANI». Дозвіл на роботу в ТОО «LUX BEAUTY COMPANI» вбачається в робочих візах, які видані Республікою Казахстан, про що є відомості в закордонному паспорті № [NUMBER] . В закордонному паспорті [NUMBER] наявні відмітки прикордонної служби Республіки Казахстан про перетин кордону на в?їзд в країну 04.06.2023 року. (а.с. 31) Останній раз позивач був в Україні, коли організовував поховання матері. Відповідно до інформаційної довідки Державної прикордонної служби він заїхав до України 26.05.2023 року і 31.05.2023 року виїхав і знову заїхав лише 16.10.2024 року, що також підтверджується відмітками прикордонної служби в закордонних паспортах [NUMBER] та [NUMBER] . (а.с.30) Позивач поховав матір та сплатив всі необхідні кошти по похованню та поминальним обрядам. В матеріалах справи наявна копія договору-замовлення на організацію та проведення поховання № 100538 від 28.05.2023 року. (а.с. 26) Як зазначає позивач строк прийняття спадщини після смерті матері припав на період дії воєнного стану в Україні, який введено з 24.02.2022 року. Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України 64/2022 введено воєнний стан по всій території України у зв?язку з воєнною агресією росії. 12.12.2024 року [PERSON] отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 433/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв?язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України та відсутністю доказів стосовно факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с. 67-68) Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1268, ст.\~1269 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст.\~1272\~вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд наголошує, що прийняття спадщини є вольовою дією спадкоємця, за виключенням тих випадків, коли спадщина вважається прийнятою спадкоємцем в силу прямої вказівки закону та за умови, що він не відмовився від її прийняття. Право на прийняття спадщини є строковим, а перебіг цього строку починається з часу відкриття спадщини й спливає через шість місяців. Впродовж цього строку, спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Якщо він не вчиняє жодної із цих дій, закон визнає його таким, що спадщину не прийняв, тобто не набув відповідних прав та обов`язків спадкодавця. Проте, законодавець допускає можливість існування таких обставин, які перешкоджають волевиявленню спадкоємця на прийняття спадщини у відведений для цього законом строк. За таких обставин не вчинення спадкоємцем дій направлених на набуття спадщини знаходяться поза його волею. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому можливість за домовленістю із спадкоємцями, які прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини поза межами шестимісячного строку і не залежно від поважності причин та тривалості пропуску такого строку, Якщо ж така згода відсутня, він має право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви, але при цьому зобов`язаний довести поважність причин пропуску строку. Відповідно ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця саме на вчинення дій із прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, 23.08.2017 року у справі №6-1320цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Досліджуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач вчасно не звернулася до нотаріальної контори за прийняттям спадщини в зв`язку з об`єктивними, істотними труднощами для нього. Таким чином, оскільки позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, позов підлягає задоволенню і визначенням позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили, який є достатнім для можливості подати відповідну заяву.

Outcome: partial