Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільної дитини, що продовжує навчання, а саме [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що донька проживає з нею. Відповідач ухиляється від допомоги на утримання дитини. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 08.12.2006 ухвалено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання спільної доньки в розмірі частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 17.08.2006 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, після досягнення [PERSON] повноліття вона продовжила навчання у вищому навчальному закладі і є студенткою 1 курсу денної форми навчання стоматологічного факультету ДВНЗ «УжНУ», у зв`язку з чим потребує подальшої допомоги на її утримання. Відповідач спроможний матеріально допомогти своїй дитині. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання у ДВНЗ «УжНУ», у розмірі частини його заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку. 29 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив, у якому представник просить відмовити у задоволенні позову, оскільки, на переконання адвоката, позивачем не доведено наявність особливих обставин щодо розвитку здібностей дитини, а сам по собі факт навчання спільної доньки не є підставою для стягнення аліментів. До позовної заяви не додано жодних доказів того, що навчання є платним. [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за одною адресою, що свідчить про те, що відсутні додаткові витрати на проживання [PERSON] в гуртожитку. Окрім цього, представник зазначає про те, що відповідач не володіє на праві власності жодним нерухомим майном, за час перебування в шлюбі з іншою жінкою [PERSON] у нього народився син [PERSON] , на утримання якого він, згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.11.2011 за № 2-377/11, сплачує аліменти в розмірі від свого доходу до досягнення ним повноліття. Окрім цього, 03.03.2021 відповідач уклав шлюб з [PERSON] про що складено актовий запис № 169 Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка також не володіє жодним нерухомим майном, є внутрішньо-переміщеною особою та проживає в м. Одеса в орендованій квартирі. З огляду на зазначені обставини відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак, позивач подала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. У заяві також зазначає, що їй самостійно важко підтримувати та забезпечувати всі витрати на навчання дитини. Інші витрати на дитину покриваються її доходами. Вона постійно купує спеціальних одяг для занять, книги, матеріали, зошити для вироблення донькою практичних навичок. [PERSON] має таку можливість сплачувати аліменти, однак, добровільно не бажає матеріально підтримувати дитину. Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову з підстав, наведених у раніше поданому відзиві. Звернула увагу на відсутність у справі будь-яких доказів у розумінні статті 81 ЦПК України. Саме позивач повинен довести наявність додаткових витрат. Додала, що дитина навчається на державному замовленні. Крім цього, отримувала соціальну стипендію. Жодних додаткових витрат позивачка не несе. Позивачка і її дитина зареєстровані за одною адресою, а тому додаткові витрати на проживання дитини відсутні. Позивачка працює у прикордонному загоні, забезпечена службовим житлом. Відповідач не володіє жодним нерухомим майном. Звернула увагу, що відповідач має неповнолітнього сина, на якого сплачує аліменти до досягнення повноліття. 03.03.2021 укладено шлюб з [PERSON] , яка також не володіє об`єктами нерухомої власності. Є внутрішньо-переміщеною особою, проживає в Одесі в орендованій квартирі. Відповідач ніколи не переставав контактувати з дитиною, забирав у відпустку. Саме завдяки батьку, дитина користується пільгами дитини учасника учасника бойових дій. Третя особа\~ -\~ [PERSON] у\~судовому засіданні\~повідомила про\~те,\~що навчається\~на денній\~формі навчання.\~так як\~усі зусилля\~її спрямовані\~на навчання,\~можливості працювати\~вона не\~має.\~Весь вільний\~час присвячує\~навчанню.\~Жодні пільги\~ не\~захистять її\~від переходу\~на платну\~форму навчання,\~якщо вона\~не буде\~добре навчатися.\~Плату за\~навчання забезпечує\~не батько,\~а держава.\~вона потребує\~постійних фінансових\~ресурсів для\~придбання навчальної\~літератури,\~зокрема,\~підручників,\~атласу та\~методички з\~анатомії тощо.\~Вона потребує\~для навчання\~окремий спеціальний\~одяг,\~змінне взуття.\~Має необхідність\~приймати участь\~у практичних\~навчаннях,\~придбавати різне\~медичне обладнання,\~так як\~його не\~надають безкоштовно.\~Всі ці\~речі треба\~купувати самостійно,\~університет зазначені\~витрати не\~забезпечує.\~Найдешевші методичні\~курси,\~на яких\~досвідчені лікарі\~діляться своїм\~досвідом коштують\~від 120\~дол.\~США.\~Кілька місяців\~тому помер\~дідусь,\~якого мама\~була вимушена\~доглядати та\~забезпечувати його\~лікування.\~Додала,\~що батько\~ігнорує її\~телефонні дзвінки\~з моменту,\~як мама\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою.\~Відколи почалась\~війна вона\~щодня спілкувалася\~з ним.\~Ініціатива,\~за винятком\~днів навчань,\~завжди виходила\~від нею.\~ [PERSON] ,\~дружина батька,\~може дозволити\~собі подорожувати\~і не\~перебуває у\~скрутному становищі. За оренду\~житла не\~сплачує,\~так як\~проживає у\~друзів.\~Проводить платні\~курси йоги,\~які є\~доволі коштовними,\~про що\~можна знайти\~підтверджуючу інформацію\~в соцмережах. Заслухавши представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає спільно з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання за № 2110-1478460-2018, а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи з реєстру територіальної громади відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Шостого липня 2006 року у позивачки та відповідача народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 10 грудня 2007 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Заочним рішенням Барського суду Вінницької області від 08 грудня 2006 року вирішено щомісячно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.08.2006 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до листа відділу освіти Жмеринського району Вінницької області Барської міської ради від 09.09.2024 № 292, [PERSON] дійсно закінчила Барський ліцей № 1 Браської міської ради в 2023 році та отримала свідоцтво про здобуття повної загальної середньої освіти. Згідно з довідкою стоматологічного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет» Міністерства освіти і науки України від 08.02.2024 № 652, [PERSON] є студенткою 1-го курсу денної форми навчання стоматологічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», навчається за державним замовленням, термін закінчення навчання 30.06.2028. Як вбачається з поданого представником відповідача витягу з наказу ректора ДВНЗ "Ужгородський національний університет від 18 серпня 2023 року № 2492/01-05 "Про зарахування на навчання", [PERSON] зарахована з 01 вересня 2023 року студенткою 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальністю "Стоматологія" за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Згідно з наказом ректора ДВНЗ "Ужгородський національний університет" від 30 серпня 2023 року № 2619/01-05 "Про переведення на навчання за державним замовленням", [PERSON] з 01 вересня 2023 року була переведена на додаткове місце державного замовлення денної форми здобуття освіти. З довідки ДВНЗ «Ужгородський національний університет» від 04.11.2024 № 4770/01-14 вбачається, що [PERSON] , навчається на другому курсі денної форми навчання освітнього ступеня «Магістр», стоматологічного факультету, за спеціальністю 221 «Стоматологія», освітня програма «Стоматологія». [PERSON] , як дитина учасника бойових дій, була переведена на додаткове вакантне місце державного замовлення наказом № 2619/01-05 р. від 30.08.2023. Дитина отримувала соціальну стипендію у період з 01.09.2023 по 31.01.2024. з 01.02.2024 за результатами навчання студентка отримує підвищену академічну стипендію. Судом встановлено також, що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24.11.2011 у справі № 2-377/11, відповідач [PERSON] також сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , народженого під час перебування у шлюбі з [PERSON] , в розмірі частки від його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 16.08.2011 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою військової частини [NUMBER] , військовослужбовець [PERSON] за період з січня 2024 року по грудень 2024 року отримав грошове забезпечення в загальному розмірі 774\~591,64 грн, з яких 289\~901,86 грн сплатив у якості аліментів. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.03.2021 Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] одружений, з 03 березня 2021 року перебуає у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , яка, згідно з довідкою № 5105-5001548410, є внутрішньо-переміщеною особою, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , має незначні доходи, на підтвердження чого пердставником відповідача подано довідку Пенсійного фонду України за формою ОК-5 з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. З довідки [NUMBER] прикордонного загону Державної прикордонної служби за № 08.2/13268-24-вих. від 01.11.2024 вбачається, що майор [PERSON] дійсно проходить військову службу у [NUMBER] прикордонному загоні (військова частина [NUMBER] ) з 20 червня 2003 року по теперішній час та займає посаду начальника служби охорони праці. [PERSON] забезпечена службовим житлом з 09.06.2008. Оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, позаяк, на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, у постанові Верховного Суду у справі № 666/1408/16-ц від 19 червня 2019 року суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення аліментів на користь повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають задоволенню тільки при наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного суду у справі № 308/4214/18 від 13 квітня 2021 року зазначено, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки, на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У справі, що розглядається, судом встановлено, що спільна дитина сторін [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зокрема, факт потреби матеріальної допомоги підтверджується тим, що остання ніде не працює, не має самостійного заробітку, так як навчається на другому курсі денної форми навчання освітнього ступеня «Магістр», стоматологічного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет». До того ж, потреба у допомозі підтверджується поясненнями дитини, даними у судовому засіданні, згідно з якими, для того, щоб успішно навчатися, їй необхідно постійно придбавати додаткові матеріали, книги, обладнання, спеціальний одяг, які університет не надає, а держава не оплачує. Для набуття практичних навичок їй необхідно періодично відвідувати платні методичні курси. Факт навчання спільної доньки сторін на державному замовленні не спростовує необхідність матеріальної допомоги, позаяк, «матеріальна допомога» у розумінні статті 199 СК України, а включає в себе не тільки витрати, які безпосередньо пов`язані за навчанням, а й витрати на харчування, житло, інші побутові потреби. До того ж, як встановлено судом з довідки ДВНЗ «Ужгородський національний університет» від 04.11.2024 № 4770/01-14, [PERSON] отримує підвищену академічну стипендію саме завдяки успішному навчанню. Заперечення представника відповідача про те, що матеріалами справи не підтверджуються наявність особливих обставин щодо розвитку здібностей та талантів [PERSON] , додаткових витрат на утримання дитини суд не бере до уваги з огляду на те, що вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні представником відповідача підстав позову та змісту статей 185, 199 Сімейного кодексу України. Зокрема, у справі яка розглядається, предметом позову є стягення аліментів, на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, випливає зі статті 199 СК України. У той час як «додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами», є відмінним поняттям, яке регулюється статтею 185 СК України. Вимогу про стягнення таких додаткових витрат позивачкою не заявлено, а відтак, у позивачки відсутній обов`язок доводити наявність особливих обставин. Щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, суд констатує, що у ході розгляду справи було встановлено, що відповідач є працездатний, має заробіток, який дозволяє йому утримувати себе та своїх дітей. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який отримує в середньому близько 64\~000,00 грн на місяць, наявність у відповідача сина від іншого шлюбу, на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі від усіх його доходів, наявність у відповідача нової сім`ї, матеріальне становище позивачки, обов`язок батьків брати рівну участь в утриманні дітей. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що відомостей про те, що теперішня дружина відповідача [PERSON] є непрацездатною, у ході розгляду справи не здобуто. До того ж, як зазначив Верховний суд у своїй ухвалі від 21 лютого 2018 року в справі № 208/3075/16, наявність рішення суду, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання іншої дитини до досягнення нею повноліття, не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Відтак, суд, визначаючи розмір аліментів, враховує необхідність відповідачем сплачувати аліменти на утримання сина, однак, не вважає, що дана обставина спростовує обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. На підставі наведеного,

Outcome: approved