Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

23.12.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду\~ із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 02 серпня 1998 року виконавчим комітетом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №19. Вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років стосунки між ними розладилися через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Десь чотири роки вони проживають окремо, відповідач поїхала за кордон та проживає там з іншим чоловіком. Вони втратили почуття любові один до одного, а тому відновлення сімейних відносин і збереження родини між подружжям є неможливим. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей, але з`явитися одночасно до органу РАЦС вони не можуть, так як відповідач перебуває за кордоном, тому позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 09.01.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 17.03.2025 року до суду поштовим зв`язком надійшла заява від [PERSON] , в якій він просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 17.03.2025 року надіслала на електрону пошту суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, так як знаходиться за кордоном, позовні вимоги визнала в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1998 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Відповідно до наданих суду матеріалів, відомостей щодо наявності у сторін дітей, в тому числі неповнолітніх, немає. Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають майже чотири роки, сумісного господарства не ведуть, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, побут, різні характери, сторони проживають окремо, відповідач виїхала за кордон де проживає на даний час, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, що свідчить про обоюдне бажання подружжя розірвати шлюб. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved