Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилався на те, що він з червня 2017 р. по квітень 2020 р. перебував у фактичних шлюбних відносинах та спільно проживав однією родиною з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . У зв`язку із тим, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] без відома позивача зареєструвала народження сина відповідно до ст. 135 СК України, зазначивши батьком [PERSON] - [PERSON] , хоча насправді батьком дитини є позивач по справі, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача - Виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій позов визнала у повному обсязі, просила розглянути справу без участі представника. Представник третьої особи - Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила суд вирішити питання на розсуд суду та розглянути справу без присутності представника. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні, за відсутності сторін у справі та представників третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів, дослідивши які у сукупності, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з червня 2017 р. по квітень 2020 р. та проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 18.09.2018 р., у зазначено: у графі «батько» зазначено « [PERSON] », запис здійснений зі слів матері, ім`я та по-батькові батька збігається з [PERSON] . Згідно актового запису про народження №33 від 18.09.2018 р., складеного Новомиколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, запис про батька « [PERSON] », зазначений згідно ст.135 ч.1 СК України. Відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 15.09.2023 р. Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно Наказу Виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №32 від 23.08.2023 р., малолітня дитина син [PERSON] , [INFO] був тимчасово влаштований в сім`ю [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved