Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання майна спільним сумісним майном подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя. На підставу своїх вимог посилається на те, що 23.04.2009\~року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції. 26.08.2022\~року відповідачка подала до Тальнівського районного суду Черкаської області позовну заяву про розірвання шлюбу. 10.10.2022\~року рішенням Тальнівського районного суду шлюб між ними було розірвано. У період перебування у шлюбі та під час ведення спільного господарства за договором купівлі-продажу житлового будинку та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2018\~року вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами на земельній ділянці розміром 0,3915\~га, кадастровий номер 7124084800:02:001:0074, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 07.03.2018\~року, який зареєстровано в реєстрі за №488 та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2018\~року, який зареєстрований в реєстрі за №489. Укладання Договорів купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки здійснювалися за згодою [PERSON] , яка була висловлена в заяві, де справжність його підпису засвідчено [PERSON] , секретарем Кривоколінської сільської ради та її виконавчого комітету 06.03.2018\~року. Право власності за договорами купівлі-продажу вказаного будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також земельної ділянки під ним було зареєстровано на відповідачку [PERSON] . Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами складається із житлового будинку, «А-1», прибудови «а», сараю «Б», літньої кухні «В», сараю «Г», вбиральні «Д», погребу «Е», навісу «3», огорожі «№l», хвіртки «№2», колодязя «№3». Загальна площа житлового будинку - 55.3 кв.м., житлова площа 24.8 кв.м. Загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером 7124084800:02:001:0074\~складає 0.3915\~га. В силу вимог ч. 1 ст.60, ч. 1 ст.61 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельна ділянка загальною площею 0.3915\~га з кадастровим номером 7124084800:02:001:0074\~є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . На даний час між ними не досягнуто добровільної згоди щодо поділу вищевказаного майна, оскільки відповідачка забрала та сховала документи, розмов щодо поділу майна в добровільному порядку ігнорує, а тому [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом. Також просить суд стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі: 1211,20 грн. -витрат на оплату судового збору; 2000 грн витрат на оцінку майна; 15500 грн. оплату юридичних послуг. До початку судового засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просили суд слухати справу без їх участі. Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву в якому позов визнала частково, погодившись на розподіл спільного майна, проте заперечила проти стягнення з неї судових витрат посилаючись на те, що між нею та відповідачем був відсутній спір з приводу розподілу їх спільного майна, позивач жодного разу їй не телефонував із пропозицією укласти угоду розподілу та вважає, що вони могли це зробити добровільно без звернення до суду. Також на даний час вона має скрутне матеріальне становище, оскільки після розірвання шлюбу на її утриманні залишилось 2 спільних дітей, а позивач має заборгованість по сплаті аліментів на їх утримання в розмірі, що перевищує 40\~000 грн. Крім того, [INFO] в неї народилась ще одна дитина син [PERSON] і вона наразі не має змоги нести будь-які витрати. Вважає, що витрати на оплату послуг адвоката є неспівмірними зі складністю справи, оскільки в даній справі з її боку відсутні будь-які порушення, невизнання або оскарження прав позивача. Також вважає, що через відсутність спору наявні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 10.10.2022 року даний шлюб було розірвано. Згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 07.03.2018 р. [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2018 р. [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку розміром 0,3915\~га, кадастровий номер 7124084800:02:001:0074, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з\~ч.1\~ст.\~70\~СК України \~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що оскільки будинок, що розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій розташований будинок були придбані під час перебування позивача та відповідача у шлюбі, то позов в цій частині підлягає до задоволення. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат суд приходить до наступного висновку: Згідно зі\~статтею 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та другої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі). Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18. Далі, положеннями\~ст.59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що розмір витрат, визначений представником позивача в сумі 15500,00 грн. є необґрунтовано завищеним. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат на правову допомогу слід стягнути 4000,00 грн., а також 1211,20 грн. витрат на оплату судового збору та 2000 грн. витрат на оцінку нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: partial