Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

До Городоцького районного суду Львівської області 03.01.2025 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій вона просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 224\~028 грн.76 коп. В обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . 25.12.2014 Франківським районним судом м.Львова прийнято рішення про розірвання шлюбу . У Франківському відділі ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП № 46288414 про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах складеному державним виконавцем від 01.10.2024, виданого державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), складає 224\~048.76 грн. У зв`язку з чим, посилаючись на положення ст. ст.180,196 СК України, позивач просила позов задовольнити. Позивачка просила розглядати справу у її відсутності, також представник позивача подала заяву в якій позов підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у відсутності їх, та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з розглядом позовної заяви за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, та подані позивачкою докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвали 24.12.2014. (а.с.8) Під час шлюбу у сторін народились двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6) Згідно копії виконавчого листа, виданого 12.12.2014 на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова з [PERSON] (відповідача) на користь [PERSON] стягнуто аліменти на двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття (а.с.9) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 01.10.2024 (ВП №46288414 ) за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.10.2024 складає 124\~868 грн. 12 коп. та штраф на користь стягувача 82\~780 грн. 64 коп. Частиною 3 статтею 195\~СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У відповідності до ст.\~196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.\~196\~СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16. У постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст.\~196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно зі ст. ст.12,13,81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1ст.\~20\~СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки, врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини, та з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 СК України. Частиною 4 ст.\~263\~ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц та наданого позивачем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який проведено держаним виконавцем, суд погоджується із розміром неустойки (пені) по аліментах. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментах, розмір заборгованості вказано 124868 грн. 12 коп., відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України суд приходить висновку що пеня за прострочення сплати аліментів повинна становити не більше 100 відсотків заборгованості розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розрахована пеня не перевищує розмір заборгованості, то з урахуванням вимог статті 196\~СК України з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за несплату аліментів в розмірі 124868 грн. 12 коп. (а.с.10) Сума штрафу в розмірі 82780 грн. 64 коп. вказаного у розрахунку та виконавчий збір стягуються окремо. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.\~141\~ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial