Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з боржника, яким є: [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306) заборгованість за Договорами №77415713 від 09.10.2021, № 3261320736-150298 від 18.11.2021 у розмірі 50674,44 грн. Ухвалою суду від 13.11.2024 роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги, виділивши в окремі провадження позовні вимоги: - товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №77415713 від 09.10.2021 у розмірі 38209,44 грн. (залишивши у провадженні справи №677/1798/24); - товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3261320736-150298 від 18.11.2021 у розмірі 12465 грн. (присвоївши зазначеній справі новий номер 677/1870/24) Позовна заява мотивована тим, що 18.11.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір № 3261320736-150298 (далі - Договір). Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 3000.00 гривень, що підтверджується квитанцією та Довідкою. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 18.11.2021, дата повернення кредиту 08.12.2021 р. (включно), термін користування кредитом 20 діб. Вказує, що договір укладений в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3261320736-150298. Таким чином, вказує, що ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3261320736-150298. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за Договором, що підлягає стягненню з позичальника. Станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, така становить 12465 грн, з яких: -Заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3000,00 грн. -Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 573,00 грн. -Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 8892,00 грн. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Процесуальні дії у справі 14 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19. Також секретарем судового засідання здійснювався телефонний дзвінок на контактний номер телефону відповідача, наявний у справі, однак оператор повідомив, що абонент не в мережі. Додатково копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу було надіслано на електронну адресу, наявну у матеріалах справи. Таким чином, судом було вжито усіх доступних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 18.11.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір позики № 3261320736-150298 (далі - Договір). За умовами договору Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит і сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку, встановленому цим договором (п. 2.1 договору). Кредит надається в загальному розмірі 3000,00 гривень на строк 20 днів з 18.11.2021 по 08.12.2021 (п.2.2, п.2.3 договору). Відповідно до п.2.5. Договору позики, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1 до цього Договору). У Додатку №1 до Договору зазначено про розмір відсотків за визначений період - 580 грн. Загальна вартість кредиту - 3580 грн. Сторони домовились, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів користування кредитом, визначеному п.2.3 даного договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства і закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства (п.2.7 договору). За користування, наданими за цим договором грошовими коштами у строк, передбачений п.п.2.3 цього договору встановлюється процентна ставка у розмірі 352,8% річних, або 0,98% за 1 день користування кредитними коштами (п.9.13 договору). За змістом пункту 9.6 договору, сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України на усю суму боргу та встановлюється у розмірі 1404% річних, та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення передбаченому пунктом 9.4 договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами інформаційно-телекомунікаційної системи та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 3000.00 гривень, що підтверджується квитанцією та Довідкою сервісу онлайн платежів iPay.ua. Зазначені у довідці реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у договорі позики. 07.03.2023 було укладено договір №07/03/23, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3261320736-150298 (згідно розрахунку заборгованості по реєстру боржників, залишок по тілу кредиту становив 3000 грн., по відсоткам - 573 грн., всього заборгованість - 3573 грн.). Згідно п.5.4 вказаного договору, з моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору права вимоги, новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за Договором позики (в тому числі за періоди що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійсненні Кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів позики. Водночас, у розрахунку заборгованості станом на 07.03.2023 перед ТОВ Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» містяться відомості про те, що відсотки за 20 днів (акційні проценти) у розмірі 580 грн. були нараховані з 19.11.2021 по 08.12.2021 (по 29 грн. щоденно). Проте містяться також відомості про нарахування з 09.12.2021 та 10.12.2021 по 117 грн. базових процентів (разом за два дні - 234 грн.). 10.12.2021 відповідачем були здійснені оплати у загальному розмірі 241 грн., які погасили 234 грн. базових процентів та 7 грн. акційних процентів. Згідно розрахунку заборгованості, складеного позивачем, заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 3000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги складає 573,00 грн., заборгованість за нарахованими з 10.12.2021 по 23.02.2022 процентами згідно п.5.4 договору про відступлення прав вимоги складає 8892 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язанням. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не спростовано факт переходу права грошової вимоги\~від\~первісного кредитора\~ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс»\~до\~позивача\~ТОВ «Коллект Центр» за договором позики,\~укладеним з відповідачем. Зазначена обставина відповідачем не оспорюється. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті\~1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Факт укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів, враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним. Підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. У подальшому позивач ТОВ\~«Коллект Центр»\~набув права грошової вимоги до боржника\~за вказаним\~договором. Водночас, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість. Вказана обставина підтверджується розрахунками заборгованості, наданими позивачем. З огляду на викладене позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованим, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення процентів за вказаним вище договором, суд зазначає таке. Позивач вказує, що: -Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги складає - 573,00 грн. -Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) складає 8892 грн. (нараховані з 10.12.2021 по 23.02.2022). Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, котрі були нараховані протягом строку кредитування, підлягає стягненню з відповідача. Водночас, згідно умов договору слідує, що такі відсотки були передбачені у розмірі 580 грн. У той же час, розрахунок заборгованості, складений первинним кредитором, містить донарахування 234 грн. базових процентів з 09.12.2021 та 10.12.2021 (тобто, поза строком дії договору), та проплату у розмірі 241 грн. \~ \~ \~ \~Щодо нарахування таких базових процентів у розмірі 234 грн, а також заборгованості за нарахованими позивачем процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 8892,00 грн. (нараховані з 10.12.2021 по 23.02.2022), суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом пункту 9.6 договору позики сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно ч.2 ст.625 ЦК України на усю суму боргу та встановлюється у розмірі 1404% річних, та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення передбаченому пунктом 9.4 договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами інформаційно-телекомунікаційної системи та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Частиною 2 статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, по-перше, підставою для сплати процентів за користування кредитом, нарахованих згідно ч. 2 ст.625 ЦК України у розмірі, передбаченому пунктом 9.6 договору, є подія відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами інформаційно-телекомунікаційної системи та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу такої вимоги. По-друге, статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Водночас, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Так, 04 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19». Указаним Законом Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 15, яким передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами Кабінету Міністрів України його строку до 30 червня 2023 року (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»). Верховний Суд у постанові від 01 серпня 2024 року у справі № 751/6006/21 зазначив, що тлумачення пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку (штраф, пеню) за таке прострочення. Законодавець на рівні акту цивільного законодавстві (пункт 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню). Такий обов`язок припиняється без його виконання. Таким чином,\~враховуючи положення\~пункту 15\~розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~Кодексу України,\~нарахування базових\~процентів з\~09.12.2021\~та 10.12.2021 у розмірі 234 грн. (поза строком дії договору), а також процентів з 10.12.2021 по 23.02.2022 (поза строком дії договору) згідно ст.625 ЦК України в розмірі 8892 грн., є безпідставним. Тому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача нарахованих процентів у розмірі 8892 грн. належить відмовити. Крім того, враховуючи протиправність нарахування базових процентів у розмірі 234 грн., які були сплачені відповідачем, такі підлягають зарахуванню в рахунок сплати відсотків, нарахованих згідно договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача лише відсотків, які були нараховані у розмірі, передбаченому пунктом 2.3 договору на дату відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», в сумі 339 грн., враховуючи проведену часткову оплату ( 580 - 241 грн.). Як наслідок, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд звертає увагу на таке. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Водночас, частиною 6 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується. Отже, судом на виконання вимог наведеної норми не здійснювався перерахунок судового збору при роз`єднанні позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки розподіл судових витрат був здійснений у справі №677/1798/24, при розгляді даного спору підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: partial