Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] , діюча від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , заінтересовані особи: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Суворовська державна нотаріальна контора у місті Одесі, про оголошення [PERSON] , [INFO] РНОКПП: [NUMBER] , померлим. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для усунення правової невизначеності та подальшої реєстрації цього факту в органах ДРАЦС та отримання відповідного свідоцтва про смерть, тому що неповнолітня дитини заявниці як дитина померлого є спадкоємицею першої черги, яка є його єдиною спадкоємицею, оскільки батьки [PERSON] померли, а [PERSON] на момент зникнення у шлюбі не перебував, тому з метою збереження майна померлого та оформлення спадкових прав вона звернулась з відповідною заявою до суду. В судовому засіданні адвокат Нижник Г.І. просив задовольнити подані вимоги та пояснив, що відомостей про місце знаходження [PERSON] до даного часу відсутні. Представники заінтересованих осіб: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Пересипської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляд справи були сповіщені належним чином, з заявами, клопотаннями до суду не зверталися. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 24.06.2014 року, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . Таким чином, з поданих суду документів можливо встановити факт того, що заявниця наділена правом на звернення до суду з даною заявою. 07.06.2024 р. [PERSON] уклав трудовий договір із компанією «Cape Bonavista Shipping Limited», згідно умов якого [PERSON] повинен був виконувати обов`язки капітана на судні «Cape Bonavista» у період з червня по вересень 2024 р., орієнтовно 08.06.2024р. в порту Гонконг, Китай займе посаду капітана. 10.06.2024 р. [PERSON] приступив до виконання обов`язків капітана судна. Згідно «Заключного звіту (closure report), « Втрата життя внаслідок природних причин або зникнення безвісти у морі» від 23.07.2024 р., підготовленого Морським адміністратором Республіки Маршаллових Островів, 06.07.2024 р. судно «Саре Bonavista» прямувало на заході Філіппінського моря з м. Давао (Республіка Філіппіни) до м.Шекоу (Китайська Народна Республіка). [PERSON] був капітаном судна. Віддавши накази та розпорядження на ніч вахтовому офіцеру, о 20:4,3 год він покунув місток. Вранці 07.07.2024р.. близько 08:00 год, прибиральник хотів прибрати каюту капітана [PERSON] та виявив, що двері відкриті навстіж, однак капітана в каюті не було. Старший механік, який зазвичай зустрічався з капітаном на світанку, того ранку його теж не бачив, [PERSON] також відповів, що капітан не снідав. Коли вахтовий офіцер спробував знайти капітана [PERSON] о 10:00 для отримання вказівок щодо документів, пов`язаних з прибуттям в порт Шекоу, стало зрозуміло, що ніхто капітана того ранку не бачив Згодом капітана викликали через корабельну систему оповіщення та розпочали обшук на борту, капітана не було знайдено. Розпочали пошуково-рятувальну операцію (SAR) під координацією центру з координації аварійно-рятувальних операцій на морі (MRCC), берегової охорони [PERSON] (PCG).Записи бортової телевізійної системи із замкнутим каналом зафіксували, як капітан [PERSON] йшов до кормового посту швартування 06.07.2024р. о 20:46, ніс ваговий диск з тренажерного залу. 08.07.2024р. о 22:48 MRCC звільнив судно «Саре Bonavista» від виконання обов`язку з проведення пошуково-рятувальної операції, не знайшовши капітана [PERSON] . На підставі наявної інформації було зроблено висновок, що капітан [PERSON] зник з судна «Cape Bonavista». Також у п.14 зазначено, що відповідно до Закону Республіки Маршаллові Острови про мореплавство, розділ 840 та Закону про Морські правила, розділ 7.50.4, зниклий моряк може вважатися мертвим, і може бути видано свідоцтво про презумпцію смерті особі, яка має законний інтерес. Через шість місяців після його зникнення. Отже, за результатами пошукової операції тіло [PERSON] не було знайдено. Згідно Заключного звіту (closure report) від 23.07.2024 р., підготовленого Морським адміністратором Республіки Маршаллових Островів, зроблено остаточний висновок, що [PERSON] зник на морі. Інші відомості стосовно [PERSON] на час розгляду справи відсутні. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. За приписами статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.\~Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті Виходячи з наявних у справі доказів, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , пропав безвісти за обставин, що дають підставу припускати його загибель від певного нещасного випадку, більше ніж шість місяців потому. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому, заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на прийняття спадщини. Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявника у реалізації ним прав або виконання обов`язків, пов`язаних з відсутністю особи, яку він просить оголосити померлою. Відповідно до статті 47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до статті 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України (в редакції 1963 року), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, його слід оголосити померлим з дня набрання цим рішенням суду законної сили. Також суд вважає за доцільне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Частиною 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved