Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договорам в розмірі 85684,32 грн, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 26.04.2014 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір №26251019531733 та видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн, який пізніше було збільшено до 51400 грн. 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилось шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 01.07.2024 в сумі 85684,32 грн, з яких: 51377,37 грн заборгованість за кредитом; 34306,95 грн заборгованість за процентами. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.12.2024 справа розподілена судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 17.12.2024 позовна заява залишена без руху, позивачу надано термін для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині цієї ухвали. 06.01.2025 провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, в позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання 12.03.2025 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через канцелярію суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнав частково, зазначив, що станом на 12.03.2025 ним частково погашена заборгованість в розмірі 7000 (квитанції додаються). Крім того, відповідач зазначив, що неодноразово звертався до банку з питань реструктуризації заборгованості, але його звернення були проігноровані. Просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов такого. 26.04.2014 між відповідачем та ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» укладено кредитний договір №26251019531733 та видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн, який пізніше було збільшено до 51400 грн, з реальною річною процентною ставкою 36 % річних на 24 місяці. Матеріали справи містять пропозицію АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладання договору карткового рахунку та договір страхування (оферти). При укладенні кредитного договору відповідач був ознайомлений з умовами надання банківських послуг при укладанні кредитного договору, що підтверджується підписом відповідача. Як вбачається зі змісту пропозиції, сума кредиту складала 1000 грн, строк кредитування офердрафтом 24 місяці, річна процентна ставка 36 %. Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту відповідачу було збільшено ліміт до 51400грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, який узгоджується із випискою по рахунку, вбачається, що станом на 01.07.2024 заборгованість відповідача перед банком становить 85684,32 грн, з яких: заборгованість за кредитом 51377,37 грн, заборгованість за процентами 34306,95 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач на адресу відповідача направив письмову вимогу (повідомлення) з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором №26251019531733 в сумі 85684,32 грн протягом 30 днів з моменту отримання цього листа, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів). Оскільки досудові вимоги банку про погашення кредитної заборгованості позичальником добровільно задоволені не були, банк звернувся з цим позовом до суду для стягнення наявної кредитної заборгованості. Однак, відповідачем були надані до суду квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 07.02.2025 №TR.74525186.41453.17473, та від 07.03.2025 № TR.74525186.38127.17473, згідно яких [PERSON] перерахував 7000 грн АТ «ПУМП» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №№26251019531733. В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач надав копії квитанцій про часткове погашення заборгованості в сумі 7000 грн., крім того вказав про неодноразові звернення до позивача з проханням укласти договорі реструктуризації, що свідчать про його готовність в подальшому виконати свої зобов`язання перед банком. Але, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав повного звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача за кредитним договором заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі з урахуванням часткової сплати заборгованості. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню, а стягненню підлягає сума заборгованості в розмірі 78 684,32 грн. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial