Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

06 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьком є [PERSON] , на теперішній час вона досягла повноліття та навчається на денній формі навчання, на контрактній основі, стипендії не отримує, проживає у гуртожитку та не має змоги влаштуватись на роботу. Відповідач працює у КП БМР «Житловик Білопілля» та має змогу її утримувати, інших утриманців він не має. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх доходів щомісяця, починаючи стягнення з дати подання позову та до закінчення її навчання чи досягнення нею двадцяти трьох років, залежно від того, яка обставина настане першою. Ухвалою від 17 лютого 2025 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні на 12 березня 2025 року (а. с. 16). У судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі (а. с. 19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає (а. с. 21). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 6). З витягу з реєстру Білопільської територіальної громади вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Із довідки Сумського Національного аграрного університету (СНАУ) від 16 грудня 2024 року №07.0/108 вбачається, що [PERSON] навчається у цьому закладі на ІІ курсі ОР Бакалавр факультету групи ХТ 2304 факультету харчових технологій, спеціальності 181-«Харчові технології», денної форми навчання. Період навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Форма навчання за рахунок коштів фізичних осіб (а. с. 7). Суд зазначає, що [PERSON] працевлаштований у КП БМР «Житловик Білопілля», отримує заробітну плату, не має інших утриманців, а тому має можливість сплачувати аліменти. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При ухваленні рішення суд враховує, що повнолітня позивачка навчається на денній формі в навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач суду не надав доказів, що не має матеріальної можливості утримувати повнолітню доньку на час її навчання. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку та офіційно працевлаштований, у зв`язку з чим отримує щомісячно заробітну плату та може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання доньки до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. Відповідно до\~положень ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави слід\~стягнути 1211 грн 20 коп. судового збору.

Outcome: approved