Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

У вересні 2024 року товариство з обмеженою «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі позивач/ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Заводського районного суду м.\~Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 4555102801, укладеного 03.12.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] . Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення кредиту у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14\~820,33 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7\~319,16 грн, заборгованість за відсотками 1\~231,99 грн; заборгованість по комісії 6\~269,18 грн. Між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та акціонерним товариством «Таскомбанк» 07.10.2016 укладений договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором від 03.12.2020 № 4555102801, укладеним з [PERSON] . Між акціонерним товариством «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 28.02.2024 укладений договір факторингу № НІ/11/16-Ф, за умовами якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором від 03.12.2020 № 4555102801, укладеним з [PERSON] . Отже, позивач вважає, що наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 03.12.2020 № 4555102801 у розмірі 14\~820,33 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7\~319,16 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1\~231,99 грн. та заборгованості по комісії у розмірі 6\~269,18 грн. Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання та заборгованість за кредитним договором не погасила. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути заборгованість та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. Ухвалою судді від 12 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання 23.01.2025, 10.03.2025 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подала, жодних заяв чи клопотань не надіслала, у зв`язку з чим суд відповідно до положень\~ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ч. 4\~ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів зі згоди представника позивача прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено судом,\~03\~грудня 2020\~року між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»\~та [PERSON] \~був укладенийкредитний договір № 4555102801, відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець (ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень») зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник ( [PERSON] ) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За приписами п. 1.2. договору кредит надається на таких умовах: тип кредиту кредит, сума кредиту, грн 11\~624,30 грн, строк, на який надається кредит - 36 місяців. Відповідно до п. 1.3. договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у Паспорті кредиту № 5102801, який є невід`ємною частиною цього договору. Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5102801 містить основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Вищевказаний кредитний договір та паспорт кредиту підписані відповідачем особисто. Між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та акціонерним товариством «Таскомбанк» 07.10.2016 укладений договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого первісний кредитор (ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень») передає (відступає) новому кредитору (АТ «Таскомбанк») свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Між акціонерним товариством «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 28.02.2024 укладений договір факторингу № НІ/11/16-Ф, за умовами якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі прав вимог (п. 2.2. договору). Відповідно до п. 2.3. договору відступлення права вимоги та всіх інших прав, належних клієнту за кредитним договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру прав вимог, але не раніше здійснення оплати фактором суми фінансування. Як вбачається з витягу з реєстру прав вимог від 28.02.2024, АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором від 03.12.2020 № 4555102801, сума заборгованості за тілом кредиту 7\~319,16 грн, сума заборгованості за відсотками 1\~231,99 грн, сума заборгованості по комісії 6\~269,18 грн, разом 14\~820,33 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03.12.2020 №\~4555102801 за період з 28.02.2024 по 31.07.2024, складеного позивачем, розмір заборгованості відповідачки за договором становить 14\~820,33 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7\~319,16 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 1\~231,99 грн, заборгованості по комісії у розмірі 6\~269,18 грн. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення ч. 1 ст.\~205\~ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Частиною першою статті 204\~ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до положень статей 1077, 1078\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд дійшов висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором позики відповідно до договорів факторингу. За приписами статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. За приписами ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України\~на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Тому в силу вказаних вимог матеріального закону суд доходить висновку, що згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти з користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку, наданий їй кредит в строк, передбачений договором, не повернула. За змістом договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача щодо сплати відповідної суми заборгованості за кредитним договором. Після відступлення права вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», ані на рахунки позивача. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3\~028 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до приписів ст. 141\~ЦПК України.

Outcome: approved