Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

10.03.2025 адвокат Касатська Ю.А. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким заборонити йому: - переслідувати [PERSON] ; - в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] ; - наближатися на відстань ближче 500 м до місця проживання [PERSON] ( [ADDRESS] ; - перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] ( [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] проживає разом з заявником по справі, його дружиною - матір`ю [PERSON] . [PERSON] , та молодшим братом [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , квартира не приватизована. Перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, [PERSON] періодично вчиняє відносно заявника домашнє насильство - ображає його, висловлюється нецензурною лайкою, принижує, застосовує фізичну силу, це триває з 2020 року. З приводу вчинення домашнього насильства [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів (поліції), за наслідками його звернень складались протоколи за ст. 173-2 КУпАП, які розглядались судом. Також вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2021 року у справі № 592/4307/21 [PERSON] був засуджений за ст.126-1, 126 ч.1 КК України. Із 03.12.2024 [PERSON] перебуває на обліку Сумського ВП ГУНП в Сумській області як «домашній кривдник». Вжиті заходи впливу (неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, притягнення до кримінальної відповідальності) не потягли за собою припинення психологічного насильства щодо [PERSON] з боку [PERSON] . Ухвалою суду від 11.03.2025 відкрито провадження за заявою [PERSON] про видачу обмежувального припису, судове засідання призначено на 13:30 12.03.2025. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник заявника [PERSON] - адвокат Касатська Ю.А. вимоги заяви підтримала з викладених у ній підстав, наголошувала на необхідності встановлення обмежувального припису на максимально можливий строк. [PERSON] , повідомлений належним чином про час та місце розгляду, в судове засідання не з`явився, що у відповідності до вимог ч.1 ст.350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справ вбачається, що [PERSON] проживає разом з заявником по справі, матір`ю [PERSON] , молодшим братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зловживає наркотичними засобами, на фоні чого є агресивним, його поведінка стає неконтрольованою (виписки із медичних карт стаціонарного хворого на а.с.23, 24) Починаючи з 2020 року, [PERSON] , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, періодично вчиняє відносно заявника домашнє насильство - ображає його, висловлюється нецензурною лайкою, принижує, застосовує фізичну силу. З приводу вчинення домашнього насильства [PERSON] неодноразово звертався до правоохоронних органів (поліції), за наслідками його звернень складались протоколи за ст.173-2 КУпАП, які розглядались судом. Так, постановами Ковпаківського районного суду м. Суми [PERSON] був притягнутий до адміністартивної відповідальності: - 11.02.2022 у справі №592/1614/22 ч 2 ст 173-2 КУпАП до штрафу в сумі 340 грн (а.с.11); - 09.03.2023 у справі №592/2206/23 за ч.1 ст.173-2 КУпАП до штрафу в сумі 170 грн (а.с.12); - 04.05.2023 у справі №592/4983/23 за ч.1 ст.173-2 КУпАП до штрафу в сумі 170 грн (а.с.13); - 15.01.2025 у справі №592/20070/24 за ч.1 ст.173-2 КУпАП до адміністративного арешту на 10 діб (а.с.14); - 15.01.2025 у справі №592/20071/24 за ч.1 ст.173-2 КУпАП до адміністративного арешту на 10 діб (а.с.15); - 24.01.2025 постановою у справі №592/1042/25 за ч.1 ст.173-2 КУпАП до громадських робіт на строк 30 год (а.с.16). Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2021 у справі № 592/4307/21 [PERSON] був засуджений за ст.126-1, 126 ч.1 КК України (вчинення домашнього насильства та завдання удару батьку [PERSON] ), до остаточного покарання у виді обмеження волі строком на два роки (а.с.19-20). З 24.05.2023 року по 15.11.2024 [PERSON] відбував призначене вказаним вироком суду (а.с. 18). Із 03.12.2024 року [PERSON] перебуває на обліку Сумського ВП ГУНП в Сумській області як «домашній кривдник» (а.с.17). Не зважаючи на вжиті заходи впливу (неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, притягнення до кримінальної відповідальності), образи, психологічне насильство щодо [PERSON] з боку [PERSON] не припинилось. Заявник постійно перебуває в стані емоційної напруги, маючи обґрунтовані побоювання, що [PERSON] знову буде продовжувати свою неправомірну поведінку, що негативно впливає на психологічний стан заявника та інших членів родини, серед яких неповнолітній брат [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Заяви до поліції про вчинення правопорушень, що пов`язані з домашнім насильством, наявність рішень судів про притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності належним чином на [PERSON] не впливає, не сприяє припиненню проявів домашнього насильства щодо заявника, а тому заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою про встановлення обмежувального припису. Згідно вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст.77-80 ЦПК України. Нормами ст.81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника жодних доказів заінтересованою особою подано не було, відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено. Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Статтею 24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Відповідно до ст.26 цього Закону обмежувальним приписом, який видається судом, визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно ч.ч. 1,2 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу частини 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. Згідно із вимогами частини 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved