Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

20 січня 2025 року АСББ «Антей», через підсистему «Електронний суд», звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території в розмірі 6957 гривень 09 копійок, втрати від інфляції в сумі 568 гривень 52 копійки, 3% річних 157 гривень 99 копійок та судові витрати, понесені з розглядом судової справи.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , є співвласником даної квартири, на нього відкрито особовий рахунок по квартирі на загальну площу 68,4 кв.м. та співвласником багатоквартирного будинку, що входить до складу АСББ «Антей». Засновниками АСББ «Антей» згідно Статуту є, зокрема ОСББ «Аргонавт», адреса: [ADDRESS] . Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.\~ Господарче забезпечення діяльності позивача здійснюється власними силами (шляхом самозабезпечення). Асоціація є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Отже, управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією за адресою: [ADDRESS] , здійснюється АСББ «Антей». 22 січня 2021 року загальними зборами співвласників АСББ «Антей» було затверджено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком для квартир 1-го-9 поверхів 05 гривень 00 копійок за 1 кв.м. з 1 січня 2021 року. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі на управління багатоквартирним будинком, якщо загальні збори АСББ не визначили порядку й строків сплати внесків, терміном їх сплати, за відсутності інших вказівок, є останнє число місяця. У відповідача, як власника житлового приміщенні у багатоквартирному будинку [ADDRESS] , виникло зобов`язання щодо сплати в установлені рішеннями загальних зборів співвласників АСББ «Антей» строк і розмірі внесків на утримання та експлуатацію вказаного багатоквартирного будинку і прибудинкової території. Виконання цього зобов`язання не обумовлено необхідністю вчинення позивачем будь-яких дій (виконання робіт з утримання будинку і прибудинкової території, надання звіту про використання коштів, виставлення рахунків на оплату внесків, тощо), тому відповідач, як зобов`язана особа, сам мав нараховувати щомісячні суми внесків, з`ясувати у позивача рахунок, на який їх слід перераховувати, і своєчасно здійснювати такі перерахування. Незважаючи на вищевикладене, відповідач оплату за утримання будинку та прибудинкової території здійснює частково та не в повному обсязі, у зв`язку з чим по особовому рахунку за квартирою [ADDRESS] утворилася заборгованість, яка станом на 01 грудня 2024 року становить 6957 гривень 09 копійок, а також позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 157 гривень 99 копійок та витрати від інфляції в сумі 568 гривень 52 копійки. За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 23 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для поданні до суду відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву АСББ «Антей» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 25 жовтня 2024 року за №400920399 (а.с.10). Згідно ч.1-4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»: асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку (далі - асоціація) - юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об`єднань співвласників багатоквартирних будинків; об`єднання співвласників багатоквартирного будинкуюридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використання їхнього власника майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10 січня 2017 року за №22508532, асоціація співвласників багатоквартирних будинків «Антей» розташоване за адресою: [ADDRESS] , за номером запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань 10241200000000727, код ЄДРПОУ 32480461, основним видом діяльності є «70.32.0 управління нерухомим майном», одним з засновників є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аргонавт», індекс 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рєпіна, буд.51, код ЄДРПОУ 26044302. Відомості про органи управління юридичної особи загальні збори (а.с.7-9). 16 грудня 2016 року загальними зборами співвласників Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» затверджено Статут Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» (Нова редакція) (а.с.11-16). Згідно п.1 розділу І вказаного Статуту, асоціація співвласників багатоквартирного будинку «Антей» засновники: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аргонавт», індекс 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рєпіна, буд.51; Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золоте Руно», індекс 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рєпіна, буд.49; Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Світанок», індекс 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Філатова, 10. Місцезнаходження асоціації: Україна, 20708, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рєпіна, 51. Назва асоціації Асоціація співвласників багатоквартирних будинку «Антей». Відповідно до п.1 розділу ІІ зазначеного Статуту, метою створення асоціації є забезпечення і захист прав співвласників дотримання рими своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Згідно п.2 розділу ІІ вказаного Статуту, асоціація виконує всі функції з управління багатоквартирним будинком і є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласників. Господарче забезпечення діяльності асоціації може здійснюватися власними силами асоціації (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до п.3 розділу ІІ зазначеного Статуту, завданням та предметом діяльності асоціації є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирних будинків та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю асоціації. Згідно п.1 розділу ІІІ вказаного Статуту, органами управління асоціації є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) асоціації. Відповідно до п.2 розділу ІІІ зазначеного Статуту, вищим органом управління асоціації є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності асоціації. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Згідно п.3 розділу ІІІ вказаного Статуту, до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і плати співвласників. Відповідно до п.11 розділу ІІІ зазначеного Статуту, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковими для всіх співвласників. Згідно п.2 розділу V вказаного Статуту, співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати обов`язки, передбачені Статутом асоціації; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески ті платежі. Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Відповідно до п.17 ч.2 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Згідно ч.15 ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення зборів співвласників оформлюється протоколом. Відповідно до ч.28 ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які після прийняття таких рішень набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення. Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання та ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває в спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Як вбачається з протоколу №1 загальних зборів співвласників Асоціації співвласників багатоквартирних будинків «Антей» від 22 січня 2021 року, рішенням загальних зборів співвласників вирішено затвердити розмір витрат на управління багатоквартирним будинком на 2021 рік для квартир 1-го 9 поверхів 05 гривень 00 копійок за 1 кв.м. з 01 січня 2021 року (а.с.17). Відповідно до кошторису витрат на управління багатоквартирним будинком АСББ «Антей» по [ADDRESS] , на 2021 рік, до витрат належать: витрати на технічне обслуговування ліфтів; витрати на електроенергію ліфтів; ТО систем газопостачання; технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем тепловодопостачання та водовідведення; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна АСББ (освітлення сходинок, підвалів, прибудинкової території); витрати на утримання спільного майна (прибирання прибудинкової території); витрати на утримання спільного майна (прибирання сходових кліток); витрати на поточний ремонт; перевірка вентканалів (а.с.18). Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно п.2 ч.4 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Права та обов`язки щодо участі у витратах на утримання спільного майна виникають у особи за фактом набуття статусу співвласника - тобто набуття у власність частини будинку (квартири, іншого житлового чи нежитлового приміщення, тощо). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 лютого 2018 року по справі №910/13182/17. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст.510 ЦК України). Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до норми ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги позивача вимагати сплату грошей за надані послуги. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач [PERSON] у період часу з березня 2023 року по грудень 2024 року оплату внесків управління багатоквартирним будинком АСББ «Антей», належним чином не сплачував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Так, згідно виписки нарахування та оплати внесків на управління багатоквартирним будинком АСББ «Антей», [ADDRESS] , загальна площа квартири 68,4 кв.м., особовий рахунок [PERSON] , останній вказані внески належним чином не сплачував та має заборгованість за період з березня 2023 року по грудень 2024 року у сумі 6957 гривень 09 копійок (а.с.19). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням\~ умов,\~ визначених\~ змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункт 45)). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунків втрат від інфляції та відсотків за користування коштами, АСББ «Антей» нарахувало відповідачу [PERSON] втрати від інфляційні у сумі 568 гривень 52 копійки та 3% річних у сумі 157 гривень 99 копійок (а.с.21). Оцінюючи подані позивачем розрахунки заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такі були проведені із застосуванням відповідних розрахунків, належним чином обґрунтовані та мотивовані. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АСББ «Антей» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №2482 від 27 грудня 2024 року, позивачем при звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 гривні 40 копійок судового збору. Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Судом встановлено, що 06 січня 2025 року між адвокатським бюро «Галина Лук`яненко» та позивачем АСББ «Антей» укладено договір про надання правової допомоги (а.с.22-22). Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору, бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу. Згідно п.3.1 вказаного Договору, вартість послуг бюро розраховується почасово по факту їх надання та оформлюється відповідним документом. Вартість однієї години роботи визначена сторонами в сумі 1000 гривень 00 копійок. Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту цього договору. Дія договору припиняється через три роки з дня його укладення. 06 січня 2025 року адвокатським бюро «Галина Лук`яненко» та позивачем АСББ «Антей» складено акт надання послуг (виконаних робіт) №1 про те, що на підставі договору про надання правової допомоги від 06 січня 2025 року бюро були надані наступні послуги правнича допомога на предмет стягнення заборгованості зі сплати внесків на відшкодування витрат на утримання будинком з [PERSON] , вартість робіт становить 3000 гривень 00 копійок. Загальна вартість наданих бюро послуг/робіт склала 3000 гривень 00 копійок. Клієнт зауважень та претензій по об`єму, якості та строкам наданих бюро послуг/робіт не має (а.с.24). Як вбачається з детального опису робіт до договору про надання правової допомоги від 06 січня 2025 року, який складений адвокатом Лук`яненко Г.О. клієнту були надані такі правові послуги: складено за завданням клієнта позовну заяву про стягнення заборгованості з [PERSON] по сплаті внесків на утримання майна та прибудинкової території багатоквартирного будинку [ADDRESS] , витрачений адвокатом час 3 години, вартість 3000 гривень 00 копійок. Всього витрачено часу 3 години. Всього вартість виконаних послуг (гонорар) 3000 гривень 00 копійок (а.с.23). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 вказала на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved