Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

13 лютого 2025 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] , мотивована тим, що з відповідачкою вони зареєстрували шлюб 07 вересня 2002 року. З 10 липня 2024 року проживають окремо, причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, так як суперечить його інтересам, тому він просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді від 17 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду (а. с. 10). Позивач [PERSON] \~у судове\~засідання \~не з`явився,\~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~позов підтримує\~(а.\~с.\~14). Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, зазначила, що їх сім`я з позивачем дійсно розпалась, але не з 10 червня 2024 року як вказав у позовній заяві позивач, а в серпні 2024 року. Причиною розпаду сім`ї вона вважає подружню зраду чоловіка. Заслухаши відповідачку [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, враховуючи таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 вересня 2002 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис №66 (а. с. 5). Із позовної заяви позивача та пояснень у судовому засіданні відповідачки суд встановив, що понад півроку сторони у справі проживають окремо, спільного побуту не мають та спільне господарство не ведуть, що свідчить про припинення відносин, притаманних подружжю. Суд зазначає, що аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і відповідачки, а тому шлюб необхідно розірвати. У зв`язку з визнанням позову відповідачкою та відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України з неї на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. З державного бюджету позивачу слід повернути 605,60 грн судового збору.

Outcome: approved