Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

02 жовтня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 06 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, підставою для розірвання шлюбу є те, що протягом останнього часу шлюбні-сімейні стосунки між сторонами зіпсувались з підстав постійних сварок, відсутністю взаєморозуміння, інтересу один до одного, у зв`язку з чим подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а відтак, Позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 04 лютого 2025 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання 06 березня 2025 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 2012 року, про що свідчить актовий запис №2078, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції. Після укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є те, що протягом останнього часу шлюбні-сімейні стосунки між сторонами зіпсувались з підстав постійних сварок, відсутністю взаєморозуміння, інтересу один до одного, у зв`язку з чим подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а відтак, Позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved