Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

В квітні 2024 р. комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги в розмірі 26 957,35 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 1 994,84 грн., 3% річних у розмірі 877,41 грн., а всього 29 829 грн. 60 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідач належним чином не здійснює оплату таких послуг, у зв`язку з чим перед позивачем утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, за період фактичного постачання позивачем теплової енергії з листопада 2018 року по жовтень 2021 року включно, яка станом на дату подання позовної заяви становить 26 957,35 грн. Крім того, відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 KП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Таким чином, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго», яке постачальником таких послуг після ПАТ «Київенерго». Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.07.2015 р., нежиле приміщення загальною площею 44,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . 29.10.2021 р. між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] укладено договір № 250453-03 на постачання теплової енергії. Відповідно до додатку № 8 до вказаного договору об`єкт, опалення якого здійснюється від теплових мереж позивача, находиться в Подільському районі міста Києва. Відповідно до договору позивач зобов`язався постачати теплову енергію відповідачу, а відповідач зобов`язався отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов, викладених у договорі. Відповідач не вносив плату за поставлену теплову енергію в повному обсязі, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки заборгованість у розмірі 29 829 грн. 60 коп. Провадження у справі відкрито ухвалою від 17.04.2024 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 10 вересня 2024 у цивільній справі № 758/4065/24 вищевказаний позов задоволено в повному обсязі. Ухвалою від 29.10.2024 р. за заяво. відповідача скасоване заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 10 вересня 2024 року з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В грудні 2024 р. відповідачем [PERSON] був поданий відзив, в якому вона просила в частині стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення в розмірі 26 957,35 грн. закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмету позову в цій частині, а врешті позовних вимог відмовити. Обґрунтовуючи заперечення тим, що відповідно до п.3 Додатку 4 до Договору на постачання теплової енергії, укладеного між позивачем та відповідачем Абонент щомісячно та самостійно отримує у центрі обслуговування облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період, акт звіряння розрахунків на початок звітного періоду, акт виконаних робіт. Відповідно до пункту договору, вказані документи можливо отримати за періоди часу, що діяли після укладання договору. За періоди, коли відносини фактично виникли між сторонами, але сам договір не був укладений, застосувати цей пункт не можливо. А у момент укладання договору у центрі обслуговування жодного з вище перелічених документів відповідачу надано не було. Таким чином, позивач мав в інший спосіб довести до відома відповідача про існування боргу за період, який виник за відносинами, що виникли до укладання договору на постачання теплової енергії (листопад 2018 - жовтень 2021, договір укладено у липні 2021). Виходячи зі змісту Закону України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198, позивач самостійно мав розрахувати вартість послуг надання теплової енергії відповідно до тарифів та кількості поставленої теплової енергії. Таким чином, відповідач не знав і не міг знати суму боргу, належну до сплати позивачу, оскільки відповідач не має повноважень розраховувати вартість наданих позивачем послуг з надання центрального опалення та не володіє даними для розрахунку. Отже до моменту пред`явлення суми боргу, на думку відповідача, діє прострочення кредитора. Сума заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення в розмірі 26 957,35 грн, яка була предметом справи № 758/4065/24, була погашена відповідачем 23.07.2024 року, тобто після того, як вона була доведена до відома відповідача. До липня 2024 року відповідач не отримував від позивача повідомлень про заборгованість. Зобов`язання щодо сплати заборгованості було належним чином виконано відповідачем 23 липня 2024 року. Крім того, відсутність заборгованості за період з 01.10.2018 по 31.01.2024 підтверджується довідкою КП «Київтеплоенерго» від 16.10.2024 р. Оскільки позивач довів до відома точну суму заборгованості відповідачу за періоди фактичного користування послугами з центрального опалення за періоди, коли послуги надавалися до укладання договору лише у липні 2024 року, до вказаного часу відповідач не міг виконати зобов`язання зі сплати цієї заборгованості. Отже несплата відповідачем за спожиті послуги з центрального опалення відбулася у зв`язку з прострочення кредиту, тобто за відсутності будь-якої вини відповідача. В січні 2025 р. КП «Київтеплоенерго» подані заперечення, в яких сторона позивача посилається на те, що сплативши основну суму заборгованості у розмірі 26 957,35 грн., відповідач фактично визнав заборгованість. Облік споживання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , здійснюється за особовим рахунком: [NUMBER] . Оскільки відповідач є власником нежитлового приміщення у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , окремий облік теплоспоживання відповідача здійснюється за особовим рахунком: [NUMBER] . Відповідно до об`єкту опалення якого здійснюється від теплових мереж позивача, знаходиться в Подільському районі міста Києва. Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в Гкал., а також щомісячне нарахування по особовому рахунку відображені в Облікових картках споживача за його обліковим записом: 250453-03. Облік споживання Абонентом теплової енергії здійснюється згідно з Законом України «Про комерційний облік» (п.5.1. Договору). Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» Комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її' споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону обсяг споживання теплової енергії визначається за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином інфляційна складова боргу становить 1 994,84 грн., 3% річних від простроченої суми становить 877,41 грн. КП «Київтеплоенерго» здійснював перерахунок розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) у зв`язку із щомісячною зміною ціни природного газу, з урахуванням коефіцієнта перерахунку на підставі вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 10.11.2021 р. Таким чином, КП «Київтеплоенерго» позовні вимоги в частині стягнення інфляційної складової богу у розмірі 1 994,84 грн., стягнення 3% річних у розмірі 877,41 грн. підтримують. В січні 2025 р. відповідачем [PERSON] подані заперечення на відповідь (заперечення) позивача, які є аналогічні поданому відзиву. Ухвалою від 05.03.2025 року закрито провадження у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] - в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 26 957,35 грн. В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовільнити в частині стягнення інфляційної складової богу у розмірі 1 994,84 грн., стягнення 3% річних у розмірі 877,41 грн. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову та зазначила, що основну частину боргу в розмір 26 957,35 грн, сплатила. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.07.2015 р., нежиле приміщення загальною площею 44,2 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 KП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. З 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго», яке постачальником таких послуг після ПАТ «Київенерго». [PERSON] є власником приміщення за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачає КП «Київтеплоенерго». 29.10.2021 р. між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] укладено договір № 250453-03 на постачання теплової енергії. Відповідно до додатку № 8 до вказаного договору об`єкт, опалення якого здійснюється від теплових мереж позивача, находиться в Подільському районі міста Києва. Відповідно до п. 2.2 п.п. 2.2.1 договору позивач зобов`язався постачати теплову енергію відповідачу, а відповідач зобов`язався отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов, викладених у договорі. Згідно п.2.3.1, 2.3.2 договору відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку № 4 до договору. Згідно зі ст. 20 ЗУ «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджується органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової та електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Розрахунки з відповідачем за випущену теплову енергію проводить згідно тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМР від 03.10.2007 № 1198 споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно довідки № 30/250453-03 від 16.10.2024 р. КП «Київтеплоенерго» вбачаєтся, що станом на 15.10.2024 р. за поставлену теплову енергію ФО [PERSON] за о/р [NUMBER] за період з 01.10.2018 по 31.10.2024 сумою 26 957,35 грн. сплачено в повному обсязі. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2018 року по жовтень 2021 року включно, відповідач має заборгованість за інфляційну складову боргу в розмірі 1 994,84 грн., 3% річних у розмірі 877,41 грн., а всього 2 872,25 грн. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у загальному розмірі 2 872,25 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved