Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №79721679 від 17.02.2024 у розмірі 36000 грн., що складається з 9000 грн. заборгованості за основним боргом, 27000 грн. суми заборгованості відсотками та судові витрати у сумі 3028 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що 17.02.2024\~ [PERSON] уклав\~із Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів»\~Договір Позики\~№79721679. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов?язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов?язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату від суми позики. Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14\~червня 2021\~року міжТОВ\~«1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, згідно якого право грошової вимоги за Кредитним договором №79721679 від 17.02.2024, укладеним між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів»,\~перейшло до\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів».\~Згідно п.1.1.\~Договору факторингу,ТОВ\~«1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів» за плату та на умовах, визначених Договором. Відповідно до Реєстру Боржників №27 до Договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаним Кредитним договором в сумі 36000 грн., з яких: 9000 грн. заборгованість за основним боргом, 27000 грн. заборгованість за відсотками. Згідно з п.1.2. Договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від ТОВ «1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в день підписання відповідного Акту прийому передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду. Процесуальні дії суду. З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 10.02.2025 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №1106580 від 10.02.2025 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 11.02.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи 07.03.2025 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Позивач в позовній заяві зазначив, що просить розглядати справи проводити за його відсутності, уточнив, що проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено: Судом встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» укладено Договір Позики №79721679 від 17.02.2024. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов?язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов?язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату від суми позики. З п.2.1.1 Договору вбачається, що сума позики становить 9000 грн., строк позики 30 днів, процентна (базова) ставка 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 114432,08 % та орієнтовна загальна вартість 15750 грн. Відповідно до п.5 Договору, [PERSON] підписуючи цей договір, він детально вивчив умови даного договору та правила надання грошових коштів у позику. Даний Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14\~червня 2021\~року міжТОВ\~«1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, згідно якого право грошової вимоги за Кредитним договором №79721679 від 17.02.2024, укладеним між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно п. 1.1. Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» за плату, а ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів». Отже,\~з аналізу\~вищевказаних положень\~Договору факторингу\~вбачається,\~що ТОВ\~«1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів»\~відступає ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»право грошової вимоги на зобов`язання, строк за якими на момент укладення самого договору факторингу настав. З матеріалів\~справи вбачається,\~що Договір\~позики №79721679\~був укладений\~ 17.02.2024,\~тобто на\~момент укладення\~договору факторингу\~№14/06/21\~міжТОВ\~«1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за Договором позики №79721679, як і самого договору позики - не існувало. Крім того, позивачем поданий не повний текст договору факторингу, що унеможливлює дослідження та встановлення обставин, на які посилається позивач. Водночас, суд звертає увагу й на положення п.9.1 Договору факторингу, в якому зазначено, що Договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками і діє до «14» червня 2022 року, а в частині виконання зобов`язань, до повного виконання Сторонами зазначених зобов`язань. Тобто,\~з п.9.1.\~вбачається,\~що договір\~факторингу №14/06/21\~укладений міжТОВ\~«1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», втратив чинність ще «14» червня 2022 року. З додаткових угод до договору факторингу №14/06/21 не вбачається, що дія даного договору була продовжена. З таких підстав, суд вважає, що договір факторингу №14/06/21 втратив свою чинність ще «14» червня 2022 року. Згідно зі ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У відповідності до п.1 ч.2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Надані позивачем договір факторингу, який втратив чинність «14» червня 2022 року та витяг з реєстру боржників до договору факторингу самі по собі не є належними та допустимими доказами щодо наявності переходу права грошової вимоги за договором позики №79721679 від 17.02.2024, укладений ТОВ «1\~Безпечне Агентство\~Необхідних Кредитів» між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Інших доказів позивачем не надано, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявлено. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (ч.4\~ст.12 ЦПК України). Згідно статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Суд наголошує, що за правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 листопада 2023 року у справі № 462/2056/20 засадничі принципи цивільного судочинства змагальність та диспозитивність покладають на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Згідно з цивільним процесуальним законом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20). Таким чином, враховуючи положення норм чинного законодавства, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не представлено суду доказів на підтвердження переходу до нього прав грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №79721679 від 17.02.2024. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 36000 грн. не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed