Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Керівник Маріупольської спеціалізованої прокуратури звернувся до суду із вказаним позовом в інтересах Міністерства оборони України в особі військово-медичного клінічного центру Західного регіону, в якому посилається на те, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року [PERSON] визнано винним у вчені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 414 КК України та призначено покарання два роки службового обмеження із відрахуванням двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення. Згідно вказаного вироку суду штаб сержант [PERSON] , проходячи військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби І категорії першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « [INFO] » військової частини [NUMBER] Держаної прикордонної служби України 03 березня 2022 року приблизно о 01 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні господарської будівлі одного з домоволодінь в районі перехрестя вулиць Сєдова та провулку Спортивного у місті Волноваха Донецької області тримаючи у лівій руці ручну гранату РГД-5 (ручна граната дистанційна-5), яку встановив на бетонний фундамент підвального приміщення та привів її у бойову готовність шляхом витягнення запобіжного кільця (чеки) та відпуску спускового важеля гранати, що призвело до одного неконтрольованого вибуху. Внаслідок вибуху військовослужбовцям [PERSON] та [PERSON] , які в цей час перебували у вказаному приміщенні та засудженому [PERSON] , спричинено тілесні ушкодження. Внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення потерпілий [PERSON] та [PERSON] перебували на стаціонарному лікуванні. Відповідно до розрахунків витрати на їхнє лікування, які понесені військовою частиною ВМКЦ ЗР складають: 16\~738,52 грн з яких 6\~463,67 грн на лікування [PERSON] ; 10\~274,85грн на лікування [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вказані витрати, спричинені протиправними діями відповідача останній в добровільному порядку не відшкодував. \~ \~ \~ \~Тому представник позивач просить стягнути з відповідача понесені на лікування військовослужбовців витрати. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник Маріупольської спеціалізованої прокуратури не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник в судове засідання також не з`явилися, останній подав до суду заяву про розгляд справи в їхній відсутності. Крім того представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що дійсно вказаним у позовній заяві вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року [PERSON] визнано винним за ст. 414 ч. 2 КК України та призначено покарання. Крім того вироком задоволено позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих у даній справі у сумі 4\~344,77 грн та 20006,35 грн, які відповідач повністю оплатив. Представник зазначає, що стягнення з відповідача витрат на його лікування, як обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення є прямим порушенням Конституції України. Натомість усі доведені витрати на лікування потерпілих [PERSON] добросовісно добровільно відшкодував. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що додаткові витрати на лікування потерпілого [PERSON] знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням передбаченим ст. 414 ч. 2 КК України. Тому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача понесені судові витрати у розмірі 5000 грн витрат на правову допомогу. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що позиція представника відповідача з приводу недоведеності причинно-наслідкового зв`язку із лікуванням потерпілого та вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням є критичною та також, що суперечить фактичним обставинам справи. Оскільки вироком суду встановлено, що внаслідок порушення [PERSON] правил поводження з бойовими припасами спричинені тілесну ушкодження [PERSON] , [PERSON] та власне [PERSON] . В період з 03 березня 2022 року по 04 березня 2022 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебували на стаціонарному лікуванні у військовій частині [NUMBER] . Вартість вказаного лікування 4\~344,77 грн сплачена відповідачем. Однак, вказані військовослужбовці були переведені на подальший етап медичної евакуації у зв`язку із отриманими пораненнями. Так, в період з 05 по 07 березня 2022 року [PERSON] перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, вартість лікування складала 6\~463,67. [PERSON] перебував на лікуванні з 05 по 11 березня 2022 року у вище вказаному лікувальному закладі, вартість лікування 10\~274,85 грн. Вказана вартість лікування не відшкодована. Вказане лікування перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням, що підтверджується відповідними висновками експертів. Натомість вартість лікування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в період з 16 березня по 13 квітня 2022 року та з 18 по 22 квітня 2022 року в загальній сумі 20\~006,35 грн, відповідачем сплачено. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, письмові матеріали, на які сторони посилаються як на підставу своїх доводів та заперечень дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). \~ \~ \~ \~Згідно із вимогами ст.. 1206 ч. 1 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особрю, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року [PERSON] визнано винним у вчені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 414 КК України та призначено покарання два роки службового обмеження із відрахуванням двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення. В ході кримінального провадження встановлено наступні обставини. Так, сержант [PERSON] , проходив військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонної служби І категорії першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « [INFO] » військової частини [NUMBER] Держаної прикордонної служби України 03 березня 2022 року приблизно о 01 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні господарської будівлі одного з домоволодінь в районі перехрестя вулиць Сєдова та провулку Спортивного у місті Волноваха Донецької області тримаючи у лівій руці ручну гранату РГД-5 (ручна граната дистанційна-5), яку встановив на бетонний фундамент підвального приміщення та привів її у бойову готовність шляхом витягнення запобіжного кільця (чеки) та відпуску спускового важеля гранати, що призвело до одного неконтрольованого вибуху. \~ \~ \~ \~Вказаним вироком суду задоволено цивільний позов керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил в інтересах держави в особі військово-медичного клінічного центру східного регіону та стягнуто з [PERSON] на користь медичного клінічного центру східного регіону України витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 4344,77 гривні та на користь Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України медичного клінічного центру східного регіону України витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого у сумі 20006, 35 гривень (а.с. 14-15). \~ \~ \~ \~Однак, після прийняття рішення у вказаному кримінальному провадженні 02 грудня 2022 року на електронну пошту Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, надійшла відповідь на запит зі зазначенням банківських реквізитів для перерахунку коштів за лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 6\~463,67 грн та [PERSON] у розмірі 10\~274,85 грн (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Так в період з 05 по 11 березня [PERSON] перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, вартість лікування згідно долученої до матеріалів справи довідки складає 10\~274 грн (а.с. 7-8). В період з 05 по 07 березня 2022 року [PERSON] перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, вартість лікування згідно довідки 6\~463,67 грн (а.с. 9-10). Таким чином загальна вартість лікування яка не відшкодована Березовським складає 16\~738,52 грн. \~ \~ \~ \~Причинно-наслідковий зв`язок між вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням передбаченим ст. 414 ч. 2 КК України та лікуванням яке проходили потерпілий та обвинувачений підтверджується висновками експертів № 1554е/283 та № 1548е/283 від 30 червня 2022 року, відповідно до яких факт перебування [PERSON] та [PERSON] на стаціонарному лікуванні у ВМКЦ Західного регіону враховано при проведенні судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні (а.с. 110-134). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~пп 4,\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~07\~ липня\~1995\~року №\~11\~«Про відшкодування\~витрат на\~стаціонарне лікування\~особи,\~яка потерпіла\~від злочину\~та судових\~витрат»,якщо потерпілий на час розгляду справи продовжує стаціонарно лікуватися, витрачені на його лікування кошти стягуються з засудженого по день постановлення вироку. Витрати на подальше лікування потерпілого можуть бути стягнуті з засудженого в порядку цивільного судочинства. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Суд враховує, що докази подані стороною позивача в обґрунтування понесених витрат на лікування військовослужбовців, є належними, заперечення представника відповідача не спростовують вказаних витрат та їх розрахунку, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ч.6\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог в силу п.6\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 3028 грн. У зв`язку з задоволенням позову понесені відповідачем витрати на правничу допомогу стягненню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: approved