Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить: 1.Визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Херсон, громадянина України, батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , який народився у м. Миколаїв, Миколаївської області, актовий запис про народження № 122 від 12 березня 2024 року. 2. Виключити з актового запису про народження [PERSON] №122 від 12 березня 2024 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] . 3. Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у м. Миколаїв, Миколаївської області, актовий запис про народження № 122 від 12 березня 2024 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зазначивши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Херсон, громадянина України, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Змінити підставу внесення відомостей про батька, вказавши дане рішення суду. Видати нове свідоцтво про народження. Позов мотивований наступним. 26 грудня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , з 2015 року [PERSON] та [PERSON] не проживають разом. До 2021 року [PERSON] проживала з спільними з [PERSON] дітьми. З 2021 року [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] . Після початку повномасштабного вторгнення рф [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також Позивачем знаходились в окупації. В 2023 році, після звільнення ЗСУ, виїхали до м. Миколаєва. [INFO] народився [PERSON] в місті Миколаїв Миколаївської області. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12 березня 2024 року в графі батьки записано: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Оскільки на той час [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , то батьком дитини, на підставі ч. 1 ст. 122, ст. 133 Сімейного кодексу України був записаний [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] на сьогодні не розірваний. Отже, з 2021 р. [PERSON] проживає разом з [PERSON] та її дітьми однією сім`єю та вони знаходяться у фактичних шлюбних відносинах і в подальшому планують зареєструвати шлюб. З метою підтвердження батьківства [PERSON] відносно [PERSON] було проведено тест ДНК. Відповідно до результату висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №44136 Медико-генетичного центру «Мама Папа» від 30.08.2024 року, ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999 %.Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2024 року відкрито загальне провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явися, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Хмельницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення розгляду у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 26.12.2003 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що вбачається з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (видане повторно). [PERSON] народився [INFO] , батьком зазначено - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Відомості про батька під час реєстрації народження у Відділі реєстрації актів цивільного стану вносились, виходячи з факту перебування [PERSON] у шлюбі. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 30.08.2024 року, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] складає 99,99 %. Крім того, позивач [PERSON] визнає своє батьківство в позовній заяві. Вказане свідчить про походження дитини від [PERSON] , доказів на спростування даного факту не надано. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України. Зокрема, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (ст. 122 СК України). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ст.129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Частиною 2 ст. 136 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про: визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Пунктами 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті126, 127 СК). Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved