Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Позивач Приватне підприємство «РЕМПОБУТСЕРВІС ЧЕРКАСИ» через представника адвоката Драченка В.В. звернулося у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на позивача 5766,00 грн заборгованості з орендної плати та 9903,98 грн заборгованості за фактично спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.04.2016 між Приватним підприємством «РЕМПОБУТСЕРВІС ЧЕРКАСИ» та [PERSON] укладено договір оренди місця для зберігання плавзасобів для човновласників, які мають частки в установчому фонді № 15. Предметом зазначеного Договору визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину майнового комплексу причальне місце №15 на акваторії «Н», площею 100 кв.м. Розділом 3 договору встановлено розмір плати та порядок розрахунків, а саме: орендна плата за користування причальним місцем складає 465,00 грн. на місяць. Орендарю, який має частку в уставному фонді ПП «РЕМПОБУТСЕРВІС ЧЕРКАСИ», надається пільга у розмірі 20 % і його розмір орендної плати на місяць становить 372,00 грн. Оплату Орендар здійснює до 20 числа звітного місяця готівкою в касу або безготівковим розрахунком через банківські установи. В разі затримки оплати понад 3-х місяців пільга скасовується. Починаючи з вересня 2023 року, відповідач перестала вносити орендну плату та станом на 01 жовтня 2024 року її заборгованість становить 5766,00 грн. Крім того, з метою підвищення комфортного перебування на території комплексу, до орендованого місця зберігання плавзасобів постачається енергоносій у відповідності до договору № Н-15 від 01.01.2021 укладеного з ТОВ «РЕМПОБУТСЕРВІС». Починаючи з листопада 2023 року, [PERSON] не здійснює розрахунків за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 9903,98 грн. В подальшому вказана сума боргу відступлена позивачу згідно договору про відступлення права вимоги №\~1 від 01.11.2024. 12.11.2024 суд ухвалив позовну заяву Приватного підприємства «РЕМПОБУТСЕРВІС ЧЕРКАСИ» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишити без руху. Встановив позивачу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху доказів, що підтверджують надсилання відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з доданими документами. 04.12.2024 представником позивача адвокатом Драченко В.В. надано до суду підтвердження належного виконання вимог, визначених ухвалою від 12.11.2024, які прийняті судом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 11 год. 00 хв. 30.01.2025. 30.01.2025 судове засідання відкладено до 14.03.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2016 між Приватним підприємством «РЕМПОБУТСЕРВІС ЧЕРКАСИ» та [PERSON] укладено договір оренди місця для зберігання плавзасобів для човновласників, які мають частки в установчому фонді №\~Н-15. Відповідно до якого орендодавець зобов`язався передати орендареві в строкове платне користування частину майнового комплексу причальне місце №15 на акваторії «Н» площею 100 м. кв. Згідно п. 3.1. договору орендна плата за користування причальним місцем складає 465,00 грн на місяць. Орендарю, який має частку в уставному фонді ПП «РЕМПОБУТСЕРВІС ЧЕРКАСИ», надається пільга у розмірі 20 % і його розмір орендної плати на місяць становить 372,00 грн (п. 3.2. договору). Відповідно до п. 3.3. договору оплату Орендар здійснює до 20 числа звітного місяця готівкою в касу або безготівковим розрахунком через банківські установи. В разі затримки оплати понад 3-х місяців пільга скасовується (п. 3.4. договору). Згідно п. 3.6. договору у разі прострочення орендарем сплати орендної плати протягом 5-ти місяців, вона стягується за виконавчим написом в безспірному порядку або за рішенням суду. Відповідно до п. 3.8. договору у випадку підвищення орендної плати орендодавець повідомляє про це орендаря за 1 місяць шляхом розміщення об`яв на призначених для цього місцях та за номером контактного телефону орендаря. Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє 3 роки (п. 8.3. договору). Згідно п. 8.2. договору якщо за 1 місяць до спливу строку оренди жодна зі сторін письмово не заявила про небажання продовжувати договір, він вважається продовженим на тих самих умовах і той самий строк. Судом встановлено, що відповідач не виконала належним чином вищезазначене зобов`язання, та не вносила орендну плату, в період з вересня 2023 року по жовтень 2024 року, внаслідок чого в неї виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 5766,00 грн. Крім того, 01.01.2021 між ТОВ «РЕМПОБУТСЕРВІС» та відповідачем укладено договір про відшкодування експлуатаційних витрат електромережі №Н-15, за яким підприємство зобов`язується передати користувачу через побудовану мережу електроенергію не більше 400 кВт. на місяць на побутові потреби, а користувач зобов`язується відшкодовувати підприємству витрати на передачу електроенергії, на умовах визначених договором. Згідно п. 2.3.3. договору користувач зобов`язаний відшкодовувати шляхом оплати до 10 числа наступного місяця готівкою в касу або безготівковим розрахунком через банківські установи фактично прийняту кількість електроенергії, експлуатаційні витрати на обслуговування електромережі. Відповідно до п. 3.1. договору розрахунковий період для оплати користувачем відшкодування експлуатаційних витрат електромережі встановлюється щомісячний. Кількість фактично спожитої електроенергії визначається по показниках лічильника на останній день звітного місяця (п.3.2. договору). Згідно п. 3.3. договору оплата відбувається не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем. Нарахування відшкодування користувачем спожитої електроенергії відбувається у відповідності до діючих на момент оплати тарифів, встановлених діючим законодавством, та обгрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж підприємства (п. 3.4. договору). Відповідно до довідки ТОВ «РЕМПОБУТСЕРВІС» №01-11/01 від 01.11.2024 відповідач за період з листопада 2023 року по вересень 2024 року згідно договору про відшкодування експлуатаційних витрат електромережі орендарем місця зберігання плавзасобів №15 від 01.01.2021 має заборгованість перед ТОВ «РЕМПОБУТСЕРВІС» у розмірі 9903,98 грн. 01.11.2024 між ТОВ «РЕМПОБУТСЕРВІС» та Приватним підприємством «РЕМПОБУТСЕРВІС ЧЕРКАСИ» укладено договір №1 про відступлення права вимоги. Згідно п. 1.1. договору №1 від 01.11.2024 первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові, у розмірі 9 903,98 грн. (дев?ять тисяч дев?ятеот три гривні 98 копійок) і стає у цій частині кредитором за договором про відшкодування експлуатаційних витрат електромережі орендарем місця для зберігання плавзасобів № H-15 від 01 січня 2021 року, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] . За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов?язань за основним договором, в частині вимоги у розмірі 9903,98 грн. (дев?ять тисяч дев?ятсот три гривні 98 копійок) (п.1.2. договору). Відповідно до п. 1.3. договору сторони погодили, що результатом виконання умов даного договору є прийняття новим кредитором права вимоги до Боржника, за спожиту електроенергію за період червень - вересень 2024 року. Згідно п. 5.1. договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Відтак відповідач зобов`язана сплатити на користь позивача 9903,98 грн заборгованості з орендної плати. 14.10.2024 адвокат Драченко В. надіслав відповідачу вимогу №412-10, у якій вимагав сплатити заборгованість за договором оренди місця для зберігання плавзасобів для човновласників, які мають частки в установчому фонді № Н-15 від 18.04.2016 та договором про відшкодування експлуатаційних витрат електромережі орендарем місця для зберігання плавзасобів №H-15 від 01.01.2021 в строк до 25.10.2024. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до норм статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як свідчать фактичні обставини справи, договір оренди місця для зберігання плавзасобів для човновласників, які мають частки в установчому фонді № Н-15 від 18.04.2016 та договір про відшкодування експлуатаційних витрат електромережі орендарем місця для зберігання плавзасобів №H-15 від 01.01.2021 підписано з обох сторін, містять суттєві умови для такого виду договорів визначені законом, недійсними не визнано, а отже є такими, що породжують права та обов`язки для його сторін. Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням нею зобов`язань за договором оренди місця для зберігання плавзасобів для човновласників, які мають частки в установчому фонді № Н-15 від 18.04.2016 та за договором про відшкодування експлуатаційних витрат електромережі орендарем місця для зберігання плавзасобів №H-15 від 01.01.2021. Також відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідач відмовилась від отримання вказаних послуг. За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2422,00 грн (платіжна інструкція №623 від 06.11.2024). Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сума 2422,00 грн (судовий збір). Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн, суд зазначає про таке. На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучено ордер серії СА №1102640 від 07.11.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Драченка Владислава Вікторовича, договір про надання правничої допомоги №319-11 від 01.11.2024, акт наданих послуг (детальний опис робіт) до договору про надання правничої допомоги №319-11 від 13.03.2025, згідно з яким вартість наданих послуг становить 4500,00 грн; рахунок на оплату №638 від 13.03.2025; платіжну інструкцію №30 від 13.03.2025. Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. Відповідач щодо розміру вказаних витрат не заперечував, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавав. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 4500,00 грн також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved