Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] В обгрунтування заяви вказала, що з останнім з 2001 року проживала разом та перебувала на його утриманні. Із [PERSON] вела спільне господарство, піклувалась про нього, після його призову до Збройних сил України, він хоч і знаходився далеко, проте продовжував утримувати її та перераховувати гроші на її утримання. 12 серпня 2023 року [PERSON] зник безвісти під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Сеньківка Харківської області. Встановлення вказаних фактів необхідне їй для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій передбачених Законами України, з огляду на що звернулась до суду із даною заявою, оскільки інших способів встановлення цих фактів не існує. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Данилюк О.М. в судовому засіданні 16 січня 2025 року підтримали заяву та просили її задоволити. Заінтересована особа Виконавчий комітет Корецької міської ради Рівненської області явку представника в судове засідання не забезпечила, представником подано заяву про розгляд справи без його участі, на підставі наявних у справі доказів. Заінтересована особа Військова частина [NUMBER] явку представника не забезпечила, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Т.в.о. командира війсьової частини [NUMBER] подав суду повідомлення, що всі належні грошові виплати зниклого безвісти солдата [PERSON] депонуються та зберігаються на депонованому рахунку в/ч [NUMBER] , який відкритий в ДКС. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з 2001 року по 2024 рік, тобто до часу його мобілізації. Разом вони вели спільне домашнє господарство, тримали корову, коня, свиней, курей, обробляли городину. Додатково вказала, що [PERSON] одружений не був, дітей не мав, мати від нього відмовилась і віддала в дитячий будинок, звідки його забрала бабуся і вони проживали в с.Харалуг. Бабуся та мати його давно померли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з 2001 року по 2024 рік, тобто до часу його мобілізації. [PERSON] офіційно не працював, разом із [PERSON] вели домашнє господарство. Вказала, що про своїх родичів [PERSON] згадувати не любив, розказував лише про бабусю, з якою жив в с.Харалуг до її смерті. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що [PERSON] зник безвісти 12 серпня 2024 року під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Сеньківка Харківської області, що підтверджується сповіщенням сім`ї ТВО начальника [INFO] [PERSON] № 01-5/4267 від 27 серпня 2024 року. Згідно довідок № 15-01-15/01-549 від 30 вересня 2024 року та № 15-01-15/01-546 від 17 вересня 2024 року, виданих Веснянським старостинським округом Корецької міської ради Рівненської області встановлено, що [PERSON] проживав без реєстрації разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2001 року по 2024 рік, разом вони вели спільне господарство. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч. 2 ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц вказувала на те, що вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з?ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім?єю; спільний побут; взаємні права та обов?язки. На основі аналізу досліджених судом доказів, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 2001 року по 2024 рік. Що стосується факту перебування на утриманні, то суд зазначає наступне. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім?ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім?ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім?ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов?язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі №686/8440/16-ц. Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі №1-8/99 (№5-рп/99) роз`яснив, що під членом сім?ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов?язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім?ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім?ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членом сім?ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім?ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, викладеної у листі Верховного суду від 01.01.2012, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій зазначається мета цього встановлення, можуть надаватися: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); 2) докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); 3) довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; 4) документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за ч. 2 ст. 1265 ЦК утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; 5) документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); 6) копія свідоцтва про смерть годувальника. Факт перебування на утриманні [PERSON] не підтвердився показаннями свідків, оскільки [PERSON] офіційно працевлаштований не був та регулярного доходу не мав, а [PERSON] займалася домашнім господарством, а саме: обробляла город, тримала свійських тварин, що забезпечувало харчування сім`ї та певний дохід. Суд також бере до уваги, надані [PERSON] роздруківки про перекази [PERSON] на її на картку грошових коштів, проте вказані виплати відбулись лише 22 та 23 серпня 2024 року і не були основним та постійним джерелом засобів до її існування. Всупереч вимогам частини 1 статті 81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, заявниця в підтвердження своїх вимог щодо встановлення факту перебування на утриманні [PERSON] належних доказів не надала і судом їх не здобуто, а тому суд вважає в цій частині заяву недоведеною. На підставі викладеного та

Outcome: partial