Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представник адвоката Швець С.В., звернувся до суду з позовом до Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут", у якому просить: 1.Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. ректора Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" від 11.07.2024 №283 "Про зміни у складі Вченої ради Університету". 2.Стягнути з Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" (місцезнаходження: вул. Чкалова, 17, м. Харків, Україна, 61070, ідентифікаційний код 02066769) на користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 3.Стягнути з Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" (місцезнаходження: вул. Чкалова, 17, м. Харків, Україна, 61070, ідентифікаційний код 02066769) на користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28500 грн. Обґрунтовуючи заявлені\~позовні вимоги\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що позивач\~ [PERSON] \~займав наступні\~посади в\~НАУ ім.\~М.Є.\~Жуковського "ХАІ":\~з 05.05.2018\~посаду ректора\~на підставі\~наказу Міністерства\~освіти і\~науки України\~(МОН)\~№183-к\~від 03.05.2018;\~звільнений 04.05.2023\~з посади\~відповідно до\~наказу МОН\~№143-к\~від 27.04.2023\~у зв`язку\~із закінченням\~строку дії\~контракту;\~з 05.05.2023\~переведений на\~посаду першого\~проректора;\~з 01.10.2023\~переведений на\~посаду помічника\~ректора з\~адміністративних питань.\~При цьому,\~представник позивач\~стверджує,\~що [PERSON] \~був членом\~Вченої ради\~(входив\~до складу\~за посадами\~ректора,\~першого проректора,\~помічника ректора\~з адміністративних\~питань).\~Крім того,\~26.02.2020\~ [PERSON] \~було обрано\~головою Вченої\~ради ХАІ\~строком на\~5\~років.\~Виконуючий обов`язки\~ректора\~11.07.2024\~видав наказ\~№283\~"Про\~зміни у\~складі Вченої\~ради Університету"\~(далі\~ наказ\~№283),\~яким,\~з посиланням\~на статтю\~36\~Закону України\~"Про\~вищу освіту",\~пунктів 5.4.3,\~5.4.4\~Статуту Університету,\~пункту 4.8.\~Положення про\~Вчену раду\~та на\~підставі наказу\~МОН №143-К\~від 27.04.2023\~про звільнення\~з посади\~ректора [PERSON] у зв`язку із закінченням строку дії контракту вивів зі складу Вченої ради [PERSON] як такого, що входив до складу Вченої ради за посадою, та який припинив трудові відносини з Університетом за цією посадою. Представник позивача вважає наказ від 11.07.2024 №283 "Про зміни у складі Вченої ради Університету" незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки: наказ №283 прямо протирічить вже раніше виданим наказам по Університету щодо виведення позивача зі складу Вченої ради Університету та подальшого введення до її складу за іншими посадами; в наказі №283 не прийнято наступного рішення, похідного від першого рішення, а саме: про подальше включення позивача до складу Вченої ради за іншою зайнятою ним посадою; поки наказ №283 є чинним, позивач перебуває поза складом Вченої ради, що порушує його права як члена Вченої ради Університету, а також як голови Вченої ради ХАІ ; наказ №283 про виведення Позивача зі складу Вченої ради як такого, що входив до складу Вченої ради за посадою ректора, видано після спливу одного року і двох місяців з дати звільнення Позивача з посади ректора на підставі наказу МОН №143-к від 27.04.2023 "Про звільнення [PERSON] ", тобто, наказ №283 був не тільки фактично виданий повторно з питання, яке вже було вирішено керівником відповідача, але й зі спливом значного проміжку часу, у цьому наказі відповідач жодним чином не обґрунтував необхідність повторного видання наказу більш як через рік, коли такий наказ мав бути виданий. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.12.2024 справу передано судді Колесник С.А. Ухвалою судді від 20.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, почато підготовче провадження. 13.01.2025 до суду від представника відповідача надійшов Відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на ті обставини, що оскаржуваний наказ\~№283\~від 11.07.2024\~не суперечить\~раніше виданим\~наказам по\~Університету,\~а доповнює\~їх,\~і за\~своїм змістом\~не змінює\~становище позивача,\~яке для\~нього було\~визначено ще\~наказом від\~19.05.2023\~№111\~"Про\~зміни у\~складі Вченої\~ради Університету",\~яким у\~зв`язку\~зі зміною\~посади (припинення\~повноважень [PERSON] \~за посадою\~ректора та\~переведенням на\~посаду першого\~проректора:\~наказ МОН\~№143-К\~від 27.04.2023,\~наказ по\~Університету №619-ВК\~від 05.05.2023),\~з урахуванням\~пункту 4.8.\~Положення "Про\~Вчену раду\~Університету")\~змінено статус\~позивача у\~складі Вченої\~ради та\~наказано "вважати\~ [PERSON] \~членом Вченої\~ради Університету\~за посадою\~першого проректора\~Університету".\~Оскаржуваний наказ\~№283\~від 11.07.2024\~по суті\~можна вважати\~необхідним доповненням\~до наказу\~№111\~від 19.05.2023,\~який виправляє\~його неточність\~й протиріччя\~з наказом\~МОН,\~оскільки у\~позивача припинялися\~трудові відносини\~з Університетом\~на підставі\~наказу МОН\~№143-К\~від 27.04.2023\~"Про\~звільнення [PERSON] ",\~тому й\~членство у\~Вченій раді\~також припинилось\~і було\~потім поновлено\~знов на\~підставі займання\~посади першого\~проректора.\~Позивач [PERSON] \~з 05.05.2018\~до 04.05.2023\~був членом\~Вченої ради\~за посадою\~ректора,\~з 05.05.2023\~до 01.10.2023\~ за\~посадою першого\~проректора,\~з 02.10.2023\~до 26.12.2023\~ як\~помічник ректора\~до погодження\~на конференції\~трудового колективу,\~з 27.12.2023\~до 23.10.2024\~ за\~посадою помічника\~ректора,\~з 24.10.2024\~ як\~помічник ректора\~з адміністративних\~питань до\~погодження на\~конференції трудового\~колективу. Станом на 12.07.2024 (наступний день після видання наказу №283) і станом на 16.12.2024 (день підписання і подання позовної заяви стороною позивача) [PERSON] був членом Вченої ради Університету. Позивач не перебував і не перебуває поза складом Вченої ради. Жодні права Позивача як члена Вченої ради, що передбачено пунктом 3.2 Положення про Вчену раду, не були порушені. Представник відповідача наполягає на відсутності факту порушення прав позивача у зв`язку з виданням оскаржуваного наказу №283 від 11.07.2024, оскільки правове становище позивача, як члена Вченої ради Університету було змінено не цим наказом, а іншим наказом від 19.05.2023 №111 "Про зміни у складі Вченої ради Університету", який позивачем не оскаржувався. Щодо судових витрат позивача у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 28500 грн, представник відповідача наголошував на тому, що розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а надані у підтвердження цих витрат документи не є прийнятними і суперечливими, що унеможливлює вирішення заявленого питання, а наведені представником розрахунки витраченого часу є такими, що створені під конкретну суму (а.с.88-95). 22.01.2025 до суду від представника позивача надійшла Відповідь на відзив, в якій представник позивача навів додаткові аргументи в підтримку заявленого позову (а.с.169-171). 28.01.2025 до суду від представника відповідача надійшли Заперечення на відповідь на Відзив, в яких представник відповідача навів доводи, якими спростовує твердження представника позивача (а.с.173-175). 19.02.2025 до суду від представника позивача до суду надійшла заява, у якій представник просить проводити судове засідання без участі Позивача та його представника (а.с.187-189). 19.02.2025 до суду від представника відповідача надійшла заява про проведення підготовчого засідання за його відсутності, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду в судовому засіданні, яке призначити в найкоротший термін, зважаючи на вже подану представником позивача письмову промову в судових дебатах та відсутністю необхідності для відповідача в підготовці справи до судового розгляду (а.с.191). Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу в судове засідання (а.с.193). Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України). Частиною 3 статті 129\~Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом\~України принципу верховенства права. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні фактичні обставини. На підставі наказу Міністерства освіти і науки України №183-К від 03.05.2018, [PERSON] було призначено на посаду ректора Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" (а.с.10). Відповідно до абзацу 1 пункту 4.1. Положення про Вчену раду НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" (в редакції, що була чинною на час прийняття позивача на посаду ректора) до складу Вченоі? ради Університету входять: за посадами - ректор, проректори, декани факультетів (керівники інститутів), учении? секретар, директор науково-технічноі? бібліотеки, головнии? бухгалтер, керівники органів студентського самоврядування і виборних органів первинноі? профспілковоі? організаціі? працівників Університету, первинноі? профспілковоі? організаціі? студентів, аспірантів і докторантів Університету (а.с.11-39). Пунктом 4.8 Положення про Вчену раду НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" визначено підстави для дострокового припинення повноважень осіб, які входили до складу Вченоі? ради Університету: за посадою або як представник від структурного підрозділу (групи підрозділів або робочих органів Університету), у яких вони працюють, або від наукових, науково-педагогічних працівників чи інших працівників Університету, і припинили трудові відносини з Університетом за цією посадою або перебувають у довготривалому (більше 4 (чотирьох) місяців) відрядженні (а.с.11-39). Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України №143-К від 27.04.2023 "Про звільнення [PERSON] ", [PERSON] було звільнено з посади ректора з 04.05.2023 у зв`язку із закінченням строку дії контракту (а.с.52). На підставі наказів НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" №98 від 02.05.2023 "Про переведення" та наказу №619-ВК від 05.05.2023 "Про переведення", у зв`язку зі звільненням з посади ректора, [PERSON] було переведено на посаду першого проректора Університету з 05.05.2023 на умовах Контракту від 05.05.2023 (а.с.53-59, 60,61). На підставі наказу НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" від 19.05.2023 №111 "Про зміни у складі Вченої ради Університету", у зв`язку зі зміною посади (припинення повноважень за посадою ректора та переведенням на посаду першого проректора: наказ МОН №143-К від 27.04.2023, наказ по Університету №619-ВК від 05.05.2023), з урахуванням пункту 4.8. Положення "Про Вчену раду Університету" змінено статус Нечипорук М.В. у складі Вченої ради Університету та наказано вважати [PERSON] членом Вченої ради Університету за посадою першого проректора Університету (а.с.63-64,65). Даних про те, що у зв`язку з припиненням повноважень [PERSON] на посаді ректора Університету, видано наказ про дострокове припинення повноважень [PERSON] , як члена Вченої ради Університету за посадою ректора Університету, у відповідності до пункту 4.8 Положення про Вчену раду НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ", суду не надано. На підставі заяви Позивача за наказом НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" від 29.09.2023 №1958-ВК "Про переведення", [PERSON] було переведено з посади першого проректора на посаду помічника ректора з адміністративних питань (а.с.66). Згідно пункту 4.8 Положення про Вчену раду НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" (в редакції введеної в дію наказом ректора Миколою Нечипоруком від 27.08.2022 №170), підстави для дострокового припинення повноважень осіб, які входили до складу Вченоі? ради Університету: за посадою або як представник від структурного підрозділу (групи підрозділів або робочих органів Університету), у яких вони працюють, або від наукових, науково-педагогічних працівників чи інших працівників Університету, і припинили трудові відносини з Університетом за цією посадою або перебувають у довготривалому (більше 4 (чотирьох) місяців) відрядженні (а.с.11-39). Аналогічні підстави дострокового припинення повноважень члена Вченої ради Університету зазначено у пункті 5.4.4 Статуту Університету (а.с.114-157). У зв`язку з припиненням трудових відносин [PERSON] на посаді першого проректора та переведення його на посаду помічника ректора з адміністративних питань, наказом НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" №241 від 06.10.2023, змінено статус [PERSON] у складі Вченої ради Університету та визначено його статус, як члена цього органу за посадою помічника ректора з адміністративних питань (до погодження на Конференції трудового колективу)(а.с.103). Наказом НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" №305 від 27.12.2023, [PERSON] повторно введено до складу Вченої ради Університету за посадою, якою, як встановлено судом на той час була посада "помічник ректора з адміністративних питань" (а.с.104). Оскаржуваним наказом №283 від 11.07.2024 "Про зміни у складі Вченої ради Університету", відповідно до ст. 36 Закону України "Про вищу освіту", пп. 5.4.3, 5.4.4 Статуту Університету, п. 4.8 Положення про Вчену раду Університету та на підставі наказу МОН України №143-к від 27.04.2023 про звільнення з посади ректора Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" [PERSON] у зв`язку із закінченням строку дії контракту наказано вивести зі складу Вченої ради Університету [PERSON] як такого, що входив до складу Вченої ради за посадою, та який припинив трудові відносини з Університетом за цією посадою (а.с.106). Оскільки, суду не надано даних про те, що у зв`язку з припиненням повноважень [PERSON] на посаді ректора Університету, видано наказ про дострокове припинення повноважень [PERSON] , як члена Вченої ради Університету за посадою ректора Університету, у відповідності до пункту 4.8 Положення про Вчену раду НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ", суд погоджується з доводами представника відповідача, що у наказі №111 від 19.05.2023 не вирішувалося питання припинення у позивача [PERSON] повноважень члена Вченої ради Університету (виведення його зі складу Вченої ради у зв`язку з припиненням ним трудових відносин з Університетом 04.05.2023 за посадою ректора), а лише визначено його новий статус члена Вченої ради за новою посадою першого проректора. Таким чином, суд констатує, що оскаржуваний наказ №283 від 11.07.2024 "Про зміни у складі Вченої ради Університету" не є таким, що призводить до зміни правового становища позивача [PERSON] у складі Вченої ради Університету як "члена" цього органу. Фактично, як було встановлено судом, правовий статус позивача [PERSON] , як члена Вченої ради був незмінним з моменту його переведення з посади ректора, що мало місце 05.05.2023 на посаду першого проректора та перебування у статусі "члена Вченої ради" для позивача визначалося фактом його перебування на тій чи іншій посаді за якою на підставі пункту 4.1. Положення про Вену раду НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" позивач автоматично включався до складу Вченої ради Університету. Суд також вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до протоколу №7 засідання Вченої ради Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського "Харківський авіаційний інститут" від 19.02.2025, позивач [PERSON] приймав участь у засіданні Вченої ради Університету у статусі "члена ради" (а.с.212-220), чим спростовуються доводи представника позивача, що у зв`язку з прийняттям оскаржуваного наказу №283 від 11.07.2024 позивач [PERSON] перебуває поза складом Вченої ради Університету. У пункті 114 постанови Великої Палати Верховного суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц зазначено: "Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту. Відповідно до пункту 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити". Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою та другою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 у справі № 904/1221/19. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 та інші). Як зазначалося вище,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України). Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Дослідженими судом письмовими доказами установлено, що предметом позову у справі, яка переглядається, є вимога позивача [PERSON] , спрямована на поновлення його прав як "члена Вченої ради Університету". Разом з тим, судом встановлено, що право позивача на участь у засіданнях Вченої ради НАУ ім. М.Є. Жуковського "ХАІ" оспорюваним наказом №283 від 11.07.2024 не були і не могли бути порушені. Позивач не втратив своєї можливості до реалізації власних прав на участь в засіданнях Вченої ради Університету, що зокрема підтверджується і протоколом засідання Вченої ради Університету №7 від 19.02.2025. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 статті 81 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення позову. Згідно частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed