Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обгрунтовує тим, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1)17.06.2020 року кредитний договір №2001614496701, за яким позичальнику видано кредит у сумі 50000грн.; 2) 17.08.2021 року кредитний договір №1010182689, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20000грн.; 3) 27.11.2021 року кредитний договір №1010316183, за яким позичальнику видано кредит у сумі 15800грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 склала: 1) По кредитному договору від 17.06.2020 року №2001614496701 - 76355,04грн., з яких: 49285,97грн. - заборгованість за кредитом; 27069,07грн. - заборгованість процентами; 0грн. - заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 17.08.2021 №1010182689- 24753,41грн., з яких: 15540,73грн. - заборгованість за кредитом; 3,52грн. - заборгованість процентами; 9209,16грн. - заборгованість за комісією; 3) По кредитному договору від 27.11.2021 №1010316183 - 19950,07грн., з яких: 14345,08грн. - заборгованість за кредитом; 3,49грн. - заборгованість процентами; 5601,5грн. - заборгованість за комісією; Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 31.10.2024 року склала 121058,52грн. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не булла. Просять суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 121058,52грн., та судовий збір у сумі 2422,40грн. Представник АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-сайті суду, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори:1) 17.06.2020 року кредитний договір №2001614496701, за яким позичальнику видано кредит у сумі 50000грн.; 2)17.08.2021 року кредитний договір №1010182689, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20000грн.; 3) 27.11.2021 року кредитний договір №1010316183, за яким позичальнику видано кредит у сумі 15800 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.10.2024 року згідно з розрахунком позивача становить 121058,52грн, з яких: 1) по кредитному договору від 17.06.2020 року №2001614496701 - 76355,04грн., з яких: 49285,97грн. - заборгованість за кредитом; 27069,07грн. - заборгованість процентами; 0грн. - заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 17.08.2021 року №1010182689 - 24753,41грн., з яких: 15540,73грн. - заборгованість за кредитом; 3,52грн. - заборгованість процентами; 9209,16грн. - заборгованість за комісією; 3) по кредитному договору від 27.11.2021 року №1010316183 - 19950,07грн., з яких: 14345,08грн. - заборгованість за кредитом; 3,49грн. - заборгованість процентами; 5601,5грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за кредитними договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав. Однак, судом встановлено, що при підписанні договору про надання кредиту сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом належать витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень. Отже, кредитодавець має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Разом з тим, пункти договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в розмірі 2,99%, не відповідають вимогам чинного законодавства. Будь-яких доказів того, що зазначена комісія спрямована на оплату будь-яких послуг позивача у зв`язку з укладеним між сторонами кредитним договором, не надано. Кредитними договорами від 17.08.2021 року №1010182689, від 27.11.2021 року №1010316183 передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 2,99%, розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку договору, встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 28). Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (пункт 31.25). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З врахуванням норми ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що умови кредитних договорів від 17.08.2021 року №1010182689, від 27.11.2021 року №1010316183 року про встановлення комісії за надання кредиту у розмірі 2,99% є нікчемними, а тому вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості з комісії за надання кредиту задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем доведено наявність перед ним у відповідача заборгованості за зазначеними договорами щодо інших платежів: за основним зобов`язанням та за процентною ставкою. Отже, позов підлягає задоволенню частково і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 1) по кредитному договору від 17.06.2020 року №2001614496701 - 76355,04грн., з яких: 49285,97грн. - заборгованість за кредитом; 27069,07грн. - заборгованість процентами; 2) по кредитному договору від 17.08.2021 року №1010182689 - 15544,25грн., з яких: 15540,73грн. - заборгованість за кредитом; 3,52грн. - заборгованість процентами; 3) по кредитному договору від 27.11.2021 року №1010316183в сумі 14348,57грн., з яких: 14345,08грн. - заборгованість за кредитом; 3,49грн. - заборгованість процентами. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40грн., тому судовий збір в сумі 2126,04грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial