Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

03 лютого 2025 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до [PERSON] (далі- відповідачі) в якому просив стягнути з останньої заборгованість за спожиту теплову енергію на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку за Типовим договором № 3121/жб від 01.11.2021 року за адресою нежитлового приміщення: [ADDRESS] , за період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 рік у розмірі 14200,84 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 3364,87 гривень, 3% річних у розмірі 839,03 гривень, пеню у розмірі 1022,17 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому встановлено автономне опалення. Відповідач, як власник нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язана здійснювати оплату за постачання теплової енергії, яка складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Зазначив, що будинок [ADDRESS] обладнаний комерційним приладом обліку теплової енергії. Відповідачем за період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року спожито теплову енергію на загальну суму 14200,84 гривень. Оскільки відповідач не здійснює у повному обсязі оплату за отримані послуги позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 07 лютого 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористалася, жодних клопотань, заяв по суті справи не подавала. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630\~(далі-Правила). Надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем розташування нерухомого майна нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.11) [PERSON] є одноособовим власником нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,4 квадратних метрів. Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) у період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року відбувалось поставлення теплової енергії за адресою\~ [ADDRESS] , за період з листопада 2021 по березень 2024 за вказаною адресою фактично спожито послугу з постачання теплової енергії: листопад 2021 35,97 Гкал, грудень 2021 49,77 Гкал, січень 2022 56,29 Гкал, лютий 2022 44,01 Гкал, березень 2022 48,00 Гкал, листопад 2022 26,39 Гкал, грудень 2022 40,70 Гкал, січень 2023 52,58 Гкал, лютий 2023 47,77 Гкал, березень 2023 27,45 Гкал, листопад 2023 26,03 Гкал, грудень 2023 47,64 Гкал, січень 2024 52,51 Гкал, лютий 2024 37,29 Гкал, березень 2024 34,02 Гкал. Із дослідженого детального розрахунку обсягу споживання послуги з постачання теплової енергії згідно договору №3121/жб від 01.11.2021 на нежиле приміщення за адресою [ADDRESS] за період з листопада 2021 по березень 2024 встановлено, загальна площа житлового будинку, обсяг теплової енергії на опалення, обсяг спожитої теплової енергії із вказівкою тарифу та визначенням загальної суми нарахувань за об`єктом нежитлового приміщення. Згідно\~статті 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Власник нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язаний здійснювати оплату за постачання теплової енергії, яка складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду в справі №311/3489/18. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.11.2021 року по 31.03.2023 рік заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення за адресою належного відповідачу нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , складає 14\~200,84 гривень, заборгованість з абонентської плати складає 230,58 гривень. Також, згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2\~статті 625 ЦК України. Крім того, п. 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів, споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, та з яким погоджується суд, стягненню підлягає сума індексу інфляції у розмірі 3\~364,87 гривень, 3% річних у розмірі 839,03 гривень, пеня у розмірі 1\~022,17 гривень. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за поставлену теплову енергію у розмірі 14\~200,84 гривень, плату за абонентське обслуговування у розмірі 230,58 гривень, пеню у розмірі 1\~022,17 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 3\~364,87 гривень, 3% річних у розмірі 839,03 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень, також належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved