Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до МТСБУ, в якому просить стягнути з відповідача в його користь: вартість відновлюваного ремонту в розмірі 174\~017, 85 грн, вартість проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 2000, 00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 10 липня 2021 року, на 10 км + 950 м. автодороги\~ М-10 Львів-Краковець, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Chery\~Arrizo, реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. [PERSON] визнаний винним у скоєнні вказаної ДТП, що підтверджується копією постанови Яворівського районного суду Львівської області у справі № 944/3862/21. На час дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, як власника транспортного засобу марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , була застрахована, що стверджується копією поліса № АР/4603288, а також договору страхування відповідальності власників наземного транспорту 391252, страхова сума за одним страховим випадком та за Договором в цілому 100000 грн, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становила 230 000 грн. На час дорожньо-транспортної пригоди у [PERSON] був відсутній поліс ОСЦПВ. З метою\~визначення вартості\~відновлювального ремонту\~ним було\~укладено договір\~із експертом\~про проведення\~авто-товарознавчої\~експертизи.\~30\~липня 2021\~року та\~31\~липня 2021\~року експертом\~здійснено огляд\~та додатковий\~огляд пошкодженого\~транспортного засобу\~марки Volkswagen\~Golf,\~реєстраційний номер\~\~ [NUMBER] ,\~а 25\~серпня 2021\~року складено\~відповідний висновок\~експерта №\~860/21.\~Позивач звертає\~увагу,\~що під\~час оглядів\~та складення\~висновку експерта\~автомобіль знаходився\~у такому\~стані,\~в якому\~він знаходився\~після ДТП.Відповідно до висновку експерта № 860/21 вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу складових автомобіля марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , становить 174 017,85 грн. 20 жовтня 2021 року він, як власник автомобіля марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , звертався до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Однак відповіді щодо прийнятого рішення не отримав. 23 жовтня 2023 року він повторно звернувся до МТСБУ із заявою про повідомлення його про прийняте рішення. 20 листопада 2023 року він отримав відповідь від відповідача, що його, нібито, було проінформовано листом від 14 січня 2022 року про відмову у відшкодуванні шкоди у зв`язку із невиконанням пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не збережено пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди. Дане рішення він не отримував, про таке йому стало відомо лише 20 листопада 2023 року. У зв`язку з тим, що у рішенні відповідача про відмову у відшкодуванні шкоди було посилання на акт огляду експерта, він звернувся повторно до відповідача для надання йому копії даного акта, який він отримав 25 січня 2024 року. Зважаючи на викладене, з рішенням відповідача про відмову у відшкодуванні шкоди він не погоджується, оскільки відповідачу було надано висновок експерта № 860/21, складений 25 серпня 2021 року. Безпосередньо огляд пошкодженого транспортного засобу проводився експертом 30 липня 2021 року та 31 липня 2021 року. На час огляду експертом пошкоджений автомобіль був у такому стані, який був одразу після ДТП. Вказане підтверджується фототаблицями до висновку експерта. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 14 травня 2024 року відповідач МТСБУ подало відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просило відмовити у задоволенні позову, зважаючи на таке. В дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 10 липня 2021 року за участю транспортного засобу марки Chery, номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу Volkswagen, номерний знак [NUMBER] , має нести відповідальність винна в дорожньо-транспортній пригоді особа. На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб [PERSON] не було забезпечено договором обов`язкового страхування. Власник пошкодженого транспортного засобу Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , в порядку ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до МТСБУ. У встановлену дату пошкоджений транспортний засіб було надано [PERSON] для огляду з метою визначення розміру нанесеної шкоди внаслідок ДТП. Аварійним комісаром було встановлено, що транспортний засіб частково відновлено, про що складено акт. Відповідно, своїми діями позивач позбавив МТСБУ можливості у порядку, визначеному ст. ст. 33, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначити розмір шкоди, як це передбачено нормами закону. МТСБУ не встигло підготувати відмову позивачу у задоволенні заяви про виплату страхового відшкодування на підставі пп.37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник МТСБУ звертає увагу на те, що потерпіла особа отримує право на самостійний вибір оцінювача тільки у разі якщо представник МТСБУ не з`явився у визначений строк, відповідно, висновок наданий позивачем, є неналежним доказом. Крім того, наданий позивачем висновок не відповідає вимогам Наказу Фонду Державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, яким затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінка колісним транспортних засобів. Так, до наданого позивачем висновку надана додатком ремонтна калькуляція, до якої надано перевірочну сторінку, в якій вказано, що ціни визначалися станом на 24 серпня 2021 року та було надано до ціни податок на додану вартість, однак податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками податку на додану вартість. Отже, розмір регламентної виплати розраховується на підставі звіту та становить суму відновлюваного ремонту з урахуванням зносу на змінені деталі та вирахування ПДВ у разі ненадання доказів проведення ремонту транспортного засобу. Позивачем не надано доказів проведення ремонту, а отже податок на додану вартість не може бути враховано при розрахунку регламентної виплати. Крім того, представник відповідача просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки у разі задоволення позову у МТСБУ виникає право подати регресний позов, а у разі відмови у задоволенні позову у позивача виникає право на звернення до суду з позовом до винуватця ДТП. Ухвалою суду від 05 червня 2024 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] 27 листопада 2024 року представник позивача адвокат Степаняк І.В. подав письмові пояснення, в яких навів правові позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах. Звертає увагу, що огляд експерта був проведений до часткового відновлення автомобіля, що не призвело до неможливості встановлення дійсного розмірі вартості відновлювального ремонту. Щодо посилання представника відповідача про нарахування суми відшкодування з податком на додану вартість, зазначає, що ним не надано доказу на спростування цієї суми, клопотання про призначення експертизи не подавалося. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, однак його представник адвокат Степаняк І.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача МТСБУ не прибув, однак у відзиві на позовну заяву представник просить розгляд справи проводити за його відсутності. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, письмових пояснень, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26 лютого 2025 року, є дата складення повного судового рішення 03 березня 2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке. [PERSON] є власником транспортного засобу марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , [PERSON] перед третіми особами була застрахована, що підтверджується копією поліса № АР/4603288, а також договору страхування відповідальності власників наземного транспорту 391252, страхова сума за одним страховим випадком та за Договором в цілому 100000 грн, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становила 230 000 грн. 10 липня 2021 року, на 10 км + 950 м., автодороги\~ М-10 Львів-Краковець, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Chery\~Arrizo, реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали технічні пошкодження, що спричинило матеріальні збитки. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Chery\~Arrizo, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, що сторонами не заперечується. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 16 вересня 2021 року у справі № 944/3862/21, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до висновку судового експерта Романяка А.М. № 860/21, складеного 25 серпня 2021 року, вартість відновлюваного ремонту, з врахування коефіцієнту фізичного зносу, складових автомобіля марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 10 липня 2021 року становить 174017,85 грн. На повідомлення [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, МТСБУ повідомило про те, що водії та власники транспортних засобів причетних до дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язані зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди. 03 листопада 2021 року експерт отримав від МТСБУ завдання на проведення огляду пошкодженого автомобіля з метою проведення оцінки завданого матеріального збитку в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до акту огляду експерта від 05 листопада 2021 року автомобіль марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , є частково відновленим. Зважаючи на те, що не було виконано вимогу п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не збережено пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився до дорожньо-транспортної пригоди, це є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування на підставі пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 вказаного Закону, у зв`язку із невиконанням потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків. З висновку судового експерта Галамая Я.І. № 195 від 05 листопада 2021 року встановлено, що калькуляція визначення вартості відновлюваного ремонту аварійно-пошкодженого колісного транспортного засобу не складається, оскільки неможливо проведення повноцінного дослідження всіх пошкоджених складових, зважаючи на те, що автомобіль на момент технічного огляду відновлено частково. Таким чином, на даний час позивачу не відшкодована матеріальна шкода у розмірі 174\~017, 85 грн, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля. Відповідач МТСБУ не заперечує факту завдання позивачу матеріальної шкоди у вказаному розмірі, однак, вважає, що така може бути відшкодована без урахування податку на додану вартість, а також вказує, що позивачем не збережено пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився до дорожньо-транспортної пригоди, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування на підставі пп. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 вказаного Закону, у зв`язку із невиконанням ним своїх обов`язків. Так, відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України). Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Пунктом 31.1 ст. 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Відповідно до\~пп.\~33.1.4\~п.\~33.1\~ст.\~33\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у\~разі настання дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка може\~бути підставою\~для здійснення страхового відшкодування\~(регламентної\~виплати),\~водій транспортного\~засобу,\~причетний до\~такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Пунктом 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно з п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Водночас, п. 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Підпунктом 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» однією з підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Відповідно до положень підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Згідно з п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент вчинення ДТП) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Таким чином, право позивача залучати експерта для визначення розміру заподіяних збитків визначено п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 3 Закону України\~ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). В силу статті 12 вказаного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України. Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц дійшов висновку, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. У свою чергу, висновок експерта Романяка А.М. № 860/21 за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи транспортного засобу марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , було складено експертом за наслідками безпосереднього огляду транспортного засобу 30 липня 2021 року та 31 липня 2021 року, зі складанням відповідного акту (протоколу) технічного огляду транспортного засобу та фотофіксацією, з посиланням на відповідні вихідні дані та із повним дотриманням відповідних методик. Автотоварознавчу експертизу виконав експерт Романяк А.М., який має повну вищу технічну освіту за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство», кваліфікацію судового експерта з правом проведення судових експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», свідоцтво № 1399 від 18 грудня 2009 року, видане ЦЕКК при Міністерстві юстиції України, дійсне до 30 листопада 2021 року. Також експерт повідомлений про кримінальну відповідальність. З огляду на те, що звіт про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу одержаний у порядку, встановленому Законом, суд вважає наданий позивачем звіт належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну. Суд дійшов висновку, що дії позивача [PERSON] щодо часткового відновлення автомобіля марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , не призвели до неможливості встановлення дійсного розміру заподіяної шкоди, оскільки розмір шкоди був встановлений до часткового відновлення звітом про оцінку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу № 860/21 від 25 серпня 2021 року. В свою чергу відповідач не надав іншої оцінки вартості відновлюваного ремонту автомобіля марки Volkswagen\~Golf, реєстраційний номер\~ [NUMBER] , а також не заявляв клопотання про призначення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу. Оцінюючи доводи відповідача (страховика) про те, що з вартості заявленого до відшкодування матеріального збитку має бути виключена сума ПДВ, суд виходить з такого. Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України). Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20 У матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту. У ремонтній калькуляції, яка є додатком до Висновку експерта № 860/21 від 25 серпня 2021 року, та на підставі якої оцінювачем було зроблено дослідження, вартість запасних частин була розрахована з урахуванням податку на додану вартість, про що в аркуші перевірки даних відображено задіяний додатковий код 02 «ПДВ» містить значення 20 %. Таким чином, розмір шкоди у спірних правовідносинах у даній справі, який підлягає стягненню з відповідача МТСБУ, має визначатися виходячи з вартості запасних частин, які підлягають заміні під час відновлювального ремонту автомобіля, без урахування ПДВ, з додаванням до визначеної суми вартості ремонтно-відновлювальних робіт. За таких обставин, враховуючи відсутність документального підтвердження факту оплати ремонту належного позивачу транспортного засобу, суд дійшов висновку про зменшення вартості матеріального збитку на суму податку на додану вартість на запасні частини відповідно до розрахунку, наведеного у висновку № 860/21 від 25 серпня 2021 року, а саме до 139\~214, 28 грн. Таким чином, з відповідача МТСБУ на користь позивача підлягає стягненню 140\~814, 28 грн вартості відновлювального ремонту, отже, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд дійшов таких висновків. Згідно із ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового\~збору,\~порядок\~його\~сплати,\~повернення\~і\~звільнення від\~сплати\~встановлюються\~законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач за подання позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 1760,18 грн. Судовий збір сплачений в згідно із ставками, встановленими ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме в розмірі 1% від ціни позову. Оскільки суд ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути пропорційно на користь позивача судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1392 гривень 41 копійок. (1760,18 х 139241,28 : 176017,85 = 1392, 41). Щодо витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2000, 00 грн, то суд звертає увагу, що у відповідності до частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із проведенням експертизи. На підтвердження витрат на проведення автотоварознавчого дослідження позивачем надано: висновок експерта, договір про проведення авто товарознавчої експертизи №2707/21 від 27 липня 2021 року, акт виконаних робіт з проведення авто товарознавчої експертизи від 25 серпня 2021 року, квитанцію від 04 серпня 2021 року про сплату 2000, 00 грн за проведення авто товарознавчої експертизи. Описані вище висновок автотоварознавчої експертизи № 860/21, складений судовим експертом, безпосередньо пов`язаний з розглядом цієї справи, виготовлений (здійснений) на замовлення позивача, факт оплати таких послуг підтверджується належними розрахунковими документами, заперечень щодо розміру цих витрат відповідач не заявляв. З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що з МТСБУ на користь [PERSON] слід стягнути витрати, пов`язані із залученням експерта пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1582,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial