Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

У липні 2023 року позивач Комунальне підприємство «Київський Іподром» (далі - КП «Київський Іподром») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, 3% річних, інфляційних втрат, пені за договором про надання послуг з утримання коней. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 01.03.2018 року між сторонами укладено договір №19-У/18 Про надання послуг з утримання коней, до якого додатковими угодами №5 від 26.02.2021 року, №05/2 від 01.06.2021 року внесено зміни. За умовами договору КП «Київський Іподром» зобов`язується надавати [PERSON] , як коневласнику послуги з отримання коней, а коневласник зобов`язується своєчасно, (не пізніше 10 числа наступного місяця) сплачувати кошти за отримані послуги, а також компенсувати вартість спожитих комунальних послуг і щомісячно підписувати акти наданих послуг та повертати один примірник позивачу протягом 2-ох днів з моменту їх отримання. Протягом дії договору та на виконання його умов 2018-2023 років КП «Київський Іподром» [PERSON] надано послуги з утримання коней, а остання сплачувала грошові кошти за надані послуги справно та своєчасно лише до кінця 2021 року. Починаючи з грудня 2021 - січня 2022 року коневласник із невідомих причин почала сплачувати КП «Київський Іподром» грошові кошти за надані послуги частково. При цьому, хоча з 2021 по червень 2023 року КП «Київський Іподром» було надано послуг на загальну суму 941 047,36 грн., насправді [PERSON] сплачено лише 339 038,32 грн., таким чином станом на момент подачі позову заборгованість зі сплати складає 640 075 грн. 24 коп. [PERSON] відмовляється отримувати та підписувати останні акти наданих послуг, отримуючи як і раніше послуги з утримання коней, які надаються іподромом. За таких обставин КП «Київський Іподром» 30.05.2023 року було направлено [PERSON] акт звірки взаєморозрахунків за період співпраці із вимогою у разі незгоди з даними актами надати обґрунтовану та мотивовану письмову відмову від їх підписання, а у випадку не підписання, застереження про визнання актів погодженими та підписаними без зауважень. Відповідач відмовляється у добровільному порядку сплатити вищезазначену суму заборгованості, при цьому у своєму листі від 04.04.2023 року посилається на пункти договору, якими передбачено настання форс-мажорних обставин для сторін договору та порядок їх дій та відповідальність у випадку настання непереборної сили, хоча, на думку позивача, за умовами договору обставини непереборної сили не звільняють від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором. Відповідно до п. 4.2 Договору, за недотримання строків оплати, зазначених у розділі 3 цього Договору, коневласник сплачує Іподрому штрафну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, на момент виникнення заборгованості. Також відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4.5. Договору передбачено, що відшкодування збитків та сплата штрафної неустойки коневласником здійснюється в безакцептному порядку. В разі неналежного виконання або невиконання коневласником умов цього Договору щодо сплати належних за цим Договором платежів Іподром має право зарахувати отримані грошові кошти в рахунок сплати штрафної неустойки та заподіяних збитків. Сума коштів, яка залишиться після сплати штрафної неустойки та заподіяних збитків, зараховується в рахунок погашення заборгованості по оплаті за надання послуг, передбачених умовами цього Договору. За твердженням позивача у зв`язку із невиконанням зобов`язань [PERSON] , відповідно до вищезазначених пунктів договору та ст. 625 ЦК України, відповідачу за період прострочення (2021-2023 роки) була нарахована штрафна неустойка 217 925,76 грн., 3% річних - 13 505,38 грн., інфляційні втрати склали 61 219,38 грн., разом 292 650,52 грн., і відповідно заборгованість позивача збільшилась та становить 932 725,76 грн., з яких 640 075,24 грн. (сума основного боргу) + 292 650,52 грн. (штрафна неустойка, 3% річних та інфляційні втрати). У зв`язку з цим просили про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову з підстав зазначених у позовній заяві, при цьому пояснила, що розрахунок заборгованості, пені та штрафів здійснювався компетентним працівником позивача в тому числі з використанням сервісу LIGA. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у позові у повному обсязі, вказуючи на відсутність доказів на підтвердження перебування коней [PERSON] у КП «Київський Іподром» на утриманні та їх кількості, що унеможливлює та ставить під сумнів правильність розрахунку суми заборгованості за договором №19-У/18 Про надання послуг з утримання коней, з усіма додатковими угодами до нього. Крім іншого, існування форс-мажорних обставин на території України з 24.02.2022 року повинно мати наслідком звільнення від відповідальності до офіційного закінчення, а не притягнення громадян до відповідальності через неможливість останніми виконати свої зобов`язання у встановлений термін через ці обставини. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази встановив наступне. 01.03.2018 року між КП «Київський Іподром», юридичною особою за законодавством України та [PERSON] , в подальшому в цьому договорі - коневласник, укладено договір №19-У/18 Про надання послуг з утримання коней. За умовами п.1, п.2 договору коневласник доручає, а іподром зобов`язується надати коневласнику послуги по утриманню коней. Коневласник зобов`язується виплачувати іподрому кошти за надання послуг з утримання коней за цим договором, згідно виставлених рахунків. У відповідності до п.2.1.1 іподром зобов`язується прийняти погоджену кількість коней коневласника в погоджені строки на підставі поданої коневласником заяви. Згідно п. 2.4.1 коневласник зобов`язується погоджувати з іподромом в порядку передбаченому п.2.1.1. цього договору кількість коней та строки їх прибуття чи вибуття. Також, за п. 2.4.8 договору коневласник зобов`язується за власний рахунок забезпечувати необхідними кормами та іншими засобами для догляду за кіньми, якщо між сторонами не досягнуто згоди з приводу надання іподромом цих послуг. При цьому, у відповідності до п.3.3 договору плата коневласника та порядок розрахунків за надання послуг з утримання коней на місяць відштовхується від вартості утримання одного коня у розмірі 2100 грн., у тому числі ПДВ 350 грн. 04 коп. За додатковою угодою №05 від 26.02.2021 року внесено зміни до договору Про надання послуг з утримання коней щодо подовження дії договору з 01.03.2021 року до 31.05.2021 року без автоматичної пролонгації дії договору на наступний термін. А додатковою угодою №05/2 від 01.06.2021 року внесено зміни, в тому числі, щодо вартості утримання коней, а саме збільшено суму надання послуг іподрому на місяць за одного коня у розмірі 2 970 грн., в тому числі ПДВ 495 грн. У ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Таким чином, укладений між сторонами договір та додаткові угоди до нього мають чіткі умови щодо оплати коневласником наданих послуг з утримання коней із розрахунку здійсненого іподромом виходячи з узгодженої сторонами вартості утримання одного коня на місяць із врахуванням кількості коней які знаходились на утриманні за заявою коневласника. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено та підтверджено сторонами, що [PERSON] не заперечує факту укладення з КП «Київський Іподром» договору Про надання послуг з утримання коней і додаткових угод до нього та обов`язку його виконання, при цьому не погоджується із розміром виставленої заборгованості. Положення про ідентифікацію та реєстрацію коней (затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 31.12.2004 року №496 є обов?язковим для виконання всіма юридичними та фізичними особами, що є власниками коней, займаються їх розведенням, вирощуванням, утриманням, випробуваннями, транспортуванням, проводять забій, утилізацію, здійснюють ветеринарно-санітарний контроль, ведуть централізований облік, надають сервісні послуги у сфері тваринництва та проводять виставки за участю коней. У відповідності до п.1.5 Положення, ідентифікації і реєстрації підлягають усі коні, які перебувають, розводяться або утримуються на території України. Згідно п.1.5. Положення «паспорт коня - документ установленої форми, що містить ідентифікаційні та інші дані стосовно коня, відомості про власника, реєстрацію в Реєстрі тварин, ветеринарно-санітарні заходи та є обов`язковим супровідним документом при будь-якому переміщенні тварини». За п. 1.4. Положення встановлено, що «паспорт коня (паспорт віслюка/мула/лошака) видається на кожну тварину, ідентифіковану і зареєстровану в установленому цим Положенням порядку, є супровідним документом на коня при будь-якому його переміщенні і зберігається за місцеперебуванням коня. У відповідності до п.2.4.4. договору №19-У/18 Про надання послуг з утримання коней коневласник зобов`язується надавати на кожного коня документи: ксерокопію паспорта або племінного свідоцтва, ветеринарне свідоцтво, а в разі відсутності зазначених документів іподром має право не приймати коня коневласника. Таким чином, законодавчо встановленою вимогою та умовою договору №19-У/18 Про надання послуг з утримання коней є обов`язок КП «Київський Іподром» отримання документів на кожну утримувану тварину, а отже достовірних відомостей про їх кількість та належність конкретному коневласнику. Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. Суд не бере до уваги відомості долученого позивачем електронного листа-звернення від 01.02.2023 року із зазначенням прізвища [PERSON] на підтвердження кількості коней, що начебто знаходилися на території КП «Київський Іподром», оскільки даний лист ініційовано групою коневласників, більше того від імені [PERSON] та в інтересах усього кінного товариства, що користуються послугами іподрому. Таким чином, вказуючи про заборгованість коневласника [PERSON] , позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, яка кількість тварин із паспортними даними на них передана до КП «Київський Іподром» і, яка кількість тварин [PERSON] щомісячно знаходилась на утриманні в підприємстві, що унеможливлює встановлення суми вартості наданих послуг. У п. 7 позовної заяви позивач зазначає про те, що нібито починаючи з грудня 2021 по січень 2022 року, відповідач з невідомих причин почала сплачувати КП «Київський Іподром» грошові кошти за надані послуги частково, на підтвердження цього позивач зазначає номери та дати актів надання послуг, які нібито у своїй сукупності підтверджують факт надання послуг на загальну суму 941 047,36 грн. Далі позивач зазначає, що [PERSON] було сплачено лише 339 038,32 грн. та на підтвердження цього надає копії платіжних доручень. Приймаючи рішення у даній справі, суд звертає увагу, що в долучених до матеріалів справи Меморіальних ордерах та платіжних інструкціях оплати послуг КП «Київський Іподром» за період з січня 2022 року до грудня 2022 року платником фігурує [PERSON] , більше того оплата останнім здійснюється за утримання коней у кількості - 3. (Т.1 а.с. 54-76). Таким чином, позивачем не надано детального розрахунку сум заборгованості [PERSON] , а з наданої інформації щодо сум наданих послуг неможливо встановити, як саме розраховувалась сума наданих послуг і за який період надання послуг [PERSON] частково розрахувалась. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За твердженням позивача, станом на момент подання позову за [PERSON] обліковується заборгованість зі сплати за надані послуги на загальну суму 640 075,24 грн., що нібито підтверджується Актом звіряння взаєморозрахунків та актами надання послуг. При цьому, Акт звіряння взаєморозрахунків не є первинним бухгалтерським документом, оскільки не відповідає вимогам встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік» (ст.9), Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 №88 (п. 2.3). Відповідний акт звірки є за своєю природою технічним (фіксуючим) документом за допомогою якого суб`єкти підприємницької діяльності встановлюють стан залишків по рахункам між ними та наявність можливої заборгованості. Таким чином, сам по собі Акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом, а отже не є неналежним доказом підтвердження наявності заборгованості за договором. Щодо наданих позивачем актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) суд звертає увагу, що їх більшість не підписано [PERSON] або її уповноваженою особою, у них не зазначено за яким саме договором виконувались роботи, а отже у своїй сукупності також не можуть підтверджувати заборгованість коневласника. В предмет доказування по даній справі входить не лише розмір заборгованості, а й правильність обчислення суми заборгованості та її складових (основної суми, індексу інфляції, штрафних санкцій) у відповідності до умов договору, що підлягає дослідженню в судовому засіданні. На думку суду такий розрахунок має бути наданий з розбивкою зазначених сум сплати та заборгованості за кожен місяць окремо у відповідності до графіка оплати за надані послуги протягом усього періоду, за який нараховувалася заборгованість. При цьому, необґрунтований розрахунок заборгованості не дозволяє суду встановити чи відповідають вимоги позивача дійсності та чи є правомірним стягнення вказаної у спірному розрахунку кінцевої суми заборгованості. У відповідності до п. 5.1 договору Про надання послуг з утримання коней, жодна із сторін не несе відповідальності перед іншою стороною за повне або часткове невиконання зобов?язань по цьому договору, якщо це невиконання буде наслідком дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), незалежних від волі сторін, що виникли після підписання цього договору, а саме: несприятливі тяжкі погодні умови, пожежі, стихійні лиха, аварії інженерних комунікацій, дії державних органів (включаючи непередбачені зміни законодавства, які погіршують стан виконання договірних зобов`язань Сторін, відсутність чи несвоєчасне опублікування нормативних актів чи інструктивних документів), війни, страйки, військові дії, громадянське безладдя і таке інше, але не обмежуються ними. При цьому строк виконання зобов`язань за цим договором відповідно переноситься на час дії обставин непереборної сили. Достатнім підтвердженням наявності та продовження дій непереборної сили є довідка торгово-промислової палати чи іншого компетентного органу. 28.02.2022 року Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП України) було видано та опубліковано лист 2024/02.0-7.1 яким визнано воєнний стан, введений на території України обставинами форс-мажору (непереборної сили). На підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 N? 671/97-ВР, статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N№64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи зазначене, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об?єктивними обставинами для суб?єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору, окремим податковим та чи іншим зобов?язанням/обов?язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Таким чином, існування форс-мажорних обставин на території України з 24.02.2022 року є загальновідомим фактом, що підтверджується виданим та опублікованим листом ТПП України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, а отже, з огляду на зміст договору, беззаперечно впливає не лише на терміни виконання своїх зобов`язань коневласником, але й на порядок нарахування іподромом заборгованості та розміру можливих штрафних санкцій. При цьому, за відсутності належного розрахунку заборгованості та підтвердження його розміру, суд позбавлений можливості здійснити розрахунки штрафних санкцій, оскільки вказані вимоги є похідними. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості котра вказана у позовній заяві та розмір штрафних санкцій, оскільки не можна вважати належним розрахунком саму лише кінцеву суму заборгованості. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на положення ст. 13 ЦПК України, зміст і обґрунтування позовних вимог, а також наявні докази у справі, суд не знаходить підстав для задоволення позову. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed