Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-06 00:00:00

26.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z75.20758.005041015 від 18.03.2019 року та за кредитним договором № С-001-050312-19-980 від 18.03.2019 року в загальній сумі 36 299 грн. 06 к. Позов мотивований тим, що 18.03.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № Z75.20758.005041015, за умовами якого відповідачу на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит в сумі 18 535 грн. строком на 18 місяців з процентною ставкою за користування кредитними коштами 10% річних. Крім того, 18.03.2019 року було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-001-050312-19-980, за умовами якого відповідачці на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит шляхом встановлення кредитної лінії по рахунку в сумі 3 000 грн. з відсотковою ставкою за користування коштами кредитної лінії 48 %. Відповідач належним чином взяті згідно до зазначеного договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на дату подачі позову склала 30 785 грн. 36 к., в тому числі 9 631 грн. 28 к. заборгованість за основним боргом, 3 053 грн. 01 к. заборгованість за відсотками, 18\~101 грн. 07 к. заборгованість за іншими процентними платежами. За іншим кредитним договором утворилася заборгованість, яка склала 5 513 грн. 70 к., в тому числі 2 160 грн. заборгованість за основним боргом, 3 353 грн. 70 к. заборгованість за відсотками. 25.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитними договорами № Z75.20758.005041015 та № С-001-050312-19-980 від 18.03.2019 року. Добровільно відповідач кредитну заборгованість в сумі 36 299 грн. 06 к. не повертає позивачу. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 26.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Відповідач належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки та документів за його зареєстрованим місцем проживання, на підтвердження чого наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення. Від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.03.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № Z75.20758.005041015, За умовами зазначеного кредитного договору відповідачу на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит в сумі 18 535 грн. строком на 18 місяців з процентною ставкою за користування кредитними коштами 10% річних. За умовами зазначеного кредитного договору відповідачці на умовах строковості, платності та поворотності було надано кредит шляхом встановлення кредитної лінії по рахунку в сумі 3 000 грн. з відсотковою ставкою за користування коштами кредитної лінії 48 %. З виписки по рахунку відповідачки вбачається рук коштів, що свідчить про те, що вона активно користувалася кредитними коштами. Однак, відповідачка належним чином взяті за договором зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка відповідно до довідки-розрахунку склала 30 785 грн. 36 к., в тому числі 9 631 грн. 28 к. заборгованість за основним боргом, 3 053 грн. 01 к. заборгованість за відсотками, 18 101 грн. 07 к. заборгованість за іншими процентними платежами. Крім того, 18.03.2019 року було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-001-050312-19-980. До підписання зазначеного договору відповідачка була повідомлена в письмовій формі про умови кредитування, тарифи, систему гарантування вкладів фізичних осіб. За умовами зазначеного кредитного договору відповідачці було відкрито поточний рахунок та на момент укладення договору було встановлено кредитний ліміт в сумі 3 000 грн. Зазначена сума кредиту була надана відповідачці з відсотковою ставкою за користування коштами кредитної лінії 48%. З виписки по рахунку відповідачки вбачається рук коштів, що свідчить про те, що вона активно користувалася кредитними коштами. Однак, відповідачка належним чином взяті за договором зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка відповідно до довідки-розрахунку склала 5 513 грн. 70 к., в тому числі 2 160 грн. заборгованість за основним боргом, 3 353 грн. 70 к. заборгованість за відсотками. Тобто за двома кредитними договорами загальна сума заборгованості склала 36 299 грн. 06 к. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Верховний Суд підкреслив, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, яка передбачає, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані позивачем виписки за рахунком позичальника підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру. 25.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до боржників Акціонерним товариством «Ідея Банк», в тому числі й до боржниці [PERSON] за кредитним договором № Z75.20758.005041015 від 18.03.2019 року та за кредитним договором № С-001-050312-19-980 від 18.03.2019 року. Згідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.\~1080,\~1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Так, між сторонами договору факторингу від 25.07.2023 року було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників № 1, № 2, № 3. Факт виконання зобов`язання по оплаті прав за вищевказаним договором підтверджується платіжною інструкцією № 9217 від 26.07.2023 року на загальну суму 11 963 508 грн. Отже, договір факторингу є дійсним, правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС». Судом встановлено, що за двома кредитними договорами № Z75.20758.005041015 від 18.03.2019 року та № С-001-050312-19-980 від 18.03.2019 року загальна сума заборгованості склала 36 299 грн. 06 к. Відповідачка добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин невиконання зобов`язання не пояснювала. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст. 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно до ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,\~стаття 1050 ЦК України\~зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~ст.\~1055\~ЦК\~України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідачка належним чином не виконувала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитних договорів, чим порушила їх умови, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 36 299 грн. 06 к. За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, з точки зору їх достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved