Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 91\~827,89 грн. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.07.2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено. 29.08.2024 року [PERSON] надав суду заяву про перегляд заочного рішення від 12.07.2024 року по зазначеній цивільній справі. Матеріали заяви разом зі справою отримано суддею 30.08.2024 року. Ухвалою суду від 02.09.2024 року заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 10.09.2024 року на виконання ухвали суду від 02.09.2024 року [PERSON] надав суду уточнену заяву про перегляд заочного рішення суду. В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду зазначено, що [PERSON] не згоден з рішенням суду, поштову кореспонденцію від імені суду не отримував, у зв`язку з чим при розгляді справи у судовому засіданні не був присутній, через що був позбавлений можливості надавати суду пояснення та свої заперечення на позов. Копію заочного рішення від суду не отримував, про існування\~судового рішення\~дізналася випадково.\~Вважає,\~що судове\~рішення є\~необґрунтованим,\~на думку\~відповідача дане\~рішення прийнято\~з порушенням\~норм процесуального\~та матеріального права, ухвалене без повного та\~всебічного з`ясування\~всіх обставин\~у справі, що мають\~значення для справи,\~без проведення\~в судовому\~засіданні належного\~дослідження та\~оцінки доказів,\~які мають істотне значення\~для вирішення\~справи по\~суті. Також зазначив, що він у період з 2020 року по 2023 рік сплатив на користь позивача суму у розмірі 19\~726,00 грн., проте, зазначена сума не була врахована під час розгляду справи, хоча б значно зменшила суму заборгованості. Вважає, що зазначений факт є суттєвим та має бути врахований судом під час розгляду справи. Зазначену заяву суддя отримала 11.09.2024 року. Ухвалою суду від 12.09.2024 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 12.07.2024 року було призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.09.2024 року. У судове засідання призначене на 19.09.2024 року сторони не з`явилися, 18.09.2024 року [PERSON] на електронну адресу суду надав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи. Розгляд справи відкладено на 11.10.2024 року. У судове засідання призначене на 11.10.2024 року сторони не з`явилися, [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій просив задовольнити заяву про перегляд заочного рішення суду, заочне рішення від 12.07.2024 року просив скасувати, справу розглядати за його відсутністю. Ухвалою суду від 11.10.2024 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду - задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.07.2024 року по справі № 522/4421/24-Е скасовано і призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04.11.2024 року. У зв`язку з перебування судді Домусчі Л.В. у відпустці розгляд справи, призначений на 04.11.2024 року, відкладено на 09.12.2024 року. У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи, призначений на 09.12.2024 року, відкладено на 16.01.2025 року. У судове засідання 16.01.2025 року сторони не з`явилися, [PERSON] надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи. Розгляд справи відкладено на 05.03.2025 року. У судове засідання 05.03.2025 року сторони не з`явилися, [PERSON] надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, проте зазначену заяву суд не бере до уваги, оскільки відповідачем неодноразово були подані такі заяви, суд вважає її необґрунтованою з причин її недоведеності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. з 10.03.2025 року по 15.03.2025 року у щорічній відпустці, датою складення повного тексту судового рішення є 17.03.2025 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту. Судом встановлено, що09.11.2020 року [PERSON] звернувся до АТ «ПУМБ» із заявою № 2001729967201 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3000 грн., реальна річна процентна ставка складає 47,88 %. (а.с. 8 зв.) Укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачем не оспорюється. У паспорті споживчого кредиту, який надано [PERSON] до укладення договору про споживчий кредит, та підписано ним, викладено інформацію про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредитна лінія, ліміт кредиту 3 000,00 грн., строк кредитування 12 місяців, зі сплином вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, стандартна процентна ставка 47,88 %, тип процентної ставки фіксована. Згідно п. 5 паспорту споживчого кредиту, повернення кредиту повинно бути щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду.(а.с. 8) Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 розділу 2 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SМS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SМS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу 2 цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SМS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. (а.с. 20-31) Крім того, відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001729967201 від 09.11.2020 року, [PERSON] було неодноразово збільшено кредитний ліміт, який станом на 15.06.2023 року становив 52 980 грн. (а.с. 9) Відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, однак своєчасно не сплатив позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2001729967201 від 09.11.2020 року, який укладено між позивачем та [PERSON] , відповідач має заборгованість перед позивачем за наданим кредитом, яка станом на 01.02.2024 року становить 91 827,89 грн., з яких: 52 979,22 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 38 848,67 грн. - заборгованість за відсотками, з якого також вбачається, що відповідач користувався отриманими кредитними коштами і здійснював періодичне погашення кредиту а саме вносив платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту. (а.с. 10-11) З наданої банком випискою/особовим рахунком у період з 09.11.2020 року по 01.02.2024 року судом встановлено, що відповідачем були здійснені наступні платежі на погашення заборгованості: 1) погашення заборгованості за відсотками: - 31.05.2021 року 230 грн.; - 08.06.2021 року - 39,59 грн.; - 07.07.2021 року - 435,50 грн.; - 06.08.2021 року - 400,96 грн.; - 07.09.2021 року 466,33 грн.; - 01.10.2021 року 1\~695,86 грн.; - 02.11.2021 року 500 грн.; - 22.11.2021 року 2\~027,37 грн.; - 22.12.2021 року 1\~969,94 грн.; - 21.01.2022 року 1\~914,62 грн.; - 22.02.2022 року 1\~957,39 грн.; - 30.05.2022 року 112,52 грн.; - 08.06.2022 року 1\~043,80 грн.; - 22.06.2022 року 700 грн.; - 30.06.2022 року 1 972,85 грн.; - 30.07.2022 року 2\~979,22 грн.; - 30.08.2022 року 6,01 грн.; - 06.09.2022 року 86,95 грн.; 2) погашення заборгованості згідно договору: - 30.05.2022 року 112,52 грн.; - 08.06.2022 року 1\~043,80 грн.; - 30.06.2022 року 2,78 грн.; - 30.07.2022 року 79,63 грн.; - 30.08.2022 року 5,55 грн.(а.с. 14-15) Таким чином відповідачем у загальному на погашення заборгованості було внесено 19\~783,19 грн. Зазначена сума грошових коштів була врахована позивачем при подачі даної позовної заяви, а тому спростовується твердження відповідача щодо неврахування позивачем зазначеної суми грошових коштів. 01.02.2024 року за вих. № КНО-44.2.2/74 позивачем було надіслано [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про необхідність усунення порушення виконання зобов`язання у розмірі 91\~827,89 грн. станом на 01.02.2024 року, однак у встановлений строк заборгованість відповідачем погашена не була. (а.с. 12-13). Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Вимогами ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Таким чином судом встановлено, що загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» станом на 01.02.2024 року становить 91 827,89 грн., з яких: 52 979,22 грн. - заборгованість за кредитом; 38 848,67 грн. - заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованості за комісією. Доказів на спростування заборгованості відповідачем суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі - у розмірі 91\~827,89 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними.

Outcome: approved