Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] в особі представника - адвоката Смірнова А.А. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 13.02.2020 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] та [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу cадового будинку [ADDRESS] . 13.02.2020 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № [NUMBER] загальною площею 0,0400 га, кадастровий номер 1210100000:09:519:0801, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, садівниче товариства «Стіновик». [PERSON] та [PERSON] на даний час залишаються власниками вказаного садового будинку та земельної ділянки. 13.02.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено попередінй договір згідно якого: [PERSON] зобов`язується продати до 13.02.2021 року садовий будинок [ADDRESS] , що належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2020 року, за 8500 доларів США, по курсу НБУ станом 13.02.2020 року, [PERSON] , а [PERSON] зобов`язується оплачувати щомісячно з 13.02.2020 року кожного тринадцятого числа до 13.03.2021 року суму в розмірі 5 відсотків від суми 8500 доларів США, з простроченням не більше 50 днів (з пенею 5 %) від 425 доларів США. У випадку не виплати процентів або прострочення понад 50 днів, [PERSON] та [PERSON] мають право здійснювати розпорядження садовим будинком за адресою: [ADDRESS] , та земельною ділянкою із кадастровим номером 1210100000:09:519:0801 на власний розсуд. Згідно вказаного договору, [PERSON] із умовами попереднього договору купівлі-продажу дачного будинку будинком за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки із кадастровим номером 1210100000:09:519:0801 згоден. За своєю природою укладений договір є попереднім договором, оскільки передбачає протягом певного строку (одного року) укласти договір в майбутньому основний договір купівлі-продажу нерухомості на умовах, встановлених попереднім договором. На виконання укладеного попереднього договору від 13.02.2020 року, [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] , було перераховано на користь [PERSON] грошові кошти на загальну суму 84829,24 грн. У зв`язку з вищезазначеним, просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 84 829 грн. 24 коп., сплачені згідно нікчемного попереднього договору купівлі-продажу від 13.02.2020 року садового будинку [ADDRESS] із земельною ділянкою 4 сотки, із кадастровим номером 1210100000:09:519:0801, який знаходиться в Садівничому товаристві «Степовик» в [ADDRESS] , також просила стягнути з відповідача судовий збір у сумі 968.96 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Представник позивач надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач всудове засідання не з`явилась, про дату час та місце слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду справи. Відповідач повідомлена про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подала, причини неможливості подати відзив суду не повідомила. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 13.02.2020 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] та [PERSON] , з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу, cадового будинку [ADDRESS] , який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретоною Н.Б. 13.02.2020 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки № [NUMBER] загальною площею 0,0400 га, кадастровий номер 1210100000:09:519:0801, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, садівниче товариства «Стіновик». [PERSON] та [PERSON] на даний час залишаються власниками вказаного садового будинку та земельної ділянки, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про рестрацію права власності (номер витягу 200161638, 200163618). 13.02.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] було укладено попередінй договір (письмовий), згідно якого: [PERSON] зобов`язується продати до 13.02.2021 року садовий будинок [ADDRESS] , що належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2020 року, за 8500 доларів США, по курсу НБУ станом 13.02.2020 року, [PERSON] , а [PERSON] зобов`язується оплачувати щомісячно з 13.02.2020 року кожного тринадцятого числа до 13.03.2021 року суму в розмірі 5 відсотків від суми 8500 доларів США, з простроченням не більше 50 днів (з пенею 5 %) від 425 доларів США. У випадку не виплати процентів або прострочення понад 50 днів, [PERSON] та [PERSON] мають право здійснювати розпорядження садовим будинком за адресою: [ADDRESS] , та земельною ділянкою із кадастровим номером 1210100000:09:519:0801 на власний розсуд. Згідно вказаного договору, [PERSON] із умовами попереднього договору купівлі-продажу дачного будинку будинком за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки із кадастровим номером 1210100000:09:519:0801 згоден. 26.05.2024 року позивачем на адресу [PERSON] надсилалась вимога про застосування наслідків нікчемності та повернення коштів у розмірі 84\~829,24 грн. Згідно квитанцій, доданих позивачем, сума перерахованих коштів [PERSON] на рахунок [PERSON] складає 84\~829,24 грн., що підтверджується матеріалми справи. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1\~ст. 628 ЦК\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Інститут свободи договору передбачає можливість сторін вільно визначати зміст договору, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, які не суперечать законодавству, з врахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому сторони мають право врегулювати й ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства та не суперечать ним. Відповідно до частин 1, 3\~ст. 635 ЦК\~України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Попередній договір є одним з різновидів цивільних договорів, а тому йому властиві всі родові ознаки договорів. Так, попередній договір вважається укладеним з моменту, коли сторони досягли угоди з усіх істотних умов договору. При цьому для попереднього договору, поряд з іншими його умовами, повинні бути визначені ті, які є суттєвими для основного договору. Основним договором у правовідносинах сторін даної справи мав стати договір купівлі-продажу квартири. Відповідно до\~ст. 657 ЦК\~України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (частини 3 та 4\~ст. 334 ЦК). У свою чергу,\~ст. 182 ЦК\~передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 13\~Постанови пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. № 9, з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦК України\~встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемним є правочин, недійсність якого встановлена законом, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається (абз. 1 ч. 2\~ст. 215 ЦК України). В силу статей\~210\~та\~640 ЦК України\~не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що 13.02.2020 року між Позивачем, як покупцем, та Відповідачем, і третьою особою [PERSON] , як продавцями, був укладений попередній договір про укладення договору купівлі-продажу садового будинку [ADDRESS] , що належить продавцям на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2020 року, що цей договір є нотаріально не посвідчений, а тому згідно до ч. 2 ст.\~215\~та ст. 657 ЦК України є нікчемним, оскільки його недійсність встановлена законом. Одночасно,\~ст. 216 ЦК України\~встановлює, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності\~нікчемного правочину з власної ініціативи. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1\~ст. 216 ЦПК\~України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. Згідно зі\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання. Правила\~ст. 570 ЦК України\~поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12, а також висновками, викладеними у\~постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18\~(провадження № 61-22682св19, від 13 січня 2021 року у справі № 686/6823/14-ц (провадження № 61-6475св20) та від 08 квітня 2021 року у справі № 640/19696/17 (провадження № 61-2624св20). Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 84\~826, 24 грн. є авансом, який підлягав поверненню. Згідно з ч. 1\~ст. 216 ЦК\~України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 5, 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"\~у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10\~постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року, реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1\~ст.\~216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Таким чином, оскільки укладений між сторонами правочин - попередній договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки є нікчемним, проте, на його виконання позивачем були сплачені грошові кошти у розмірі 84\~829,24 грн., то відповідно до\~ст. 216 ЦК України до такого договору підлягають застосуванню наслідки нікчемного правочину шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 84\~829,24 грн. За правилами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 968,96 грн. покладаються на відповідача.

Outcome: approved