Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

03 січня 2025 року акціонерне товариство «Універсал Банк" звернулося до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до відповідача. В позові зазначено, що 14 квітня 2021 року між ним та відповідачем підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту на суму вказану у мобільному додатку. Зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , однак відповідач зобов`язань по сплаті кредиту належним чином не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість, в сумі 41203,7 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та стягнути з нього витрати на оплату судового збору. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача в позові зазначив про розгляд справи в його відсутність, підтримання позовних вимог та не заперечення проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи повідомляася належним чином, шляхом направлення судового виклику рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 14 квітня 2021 року між позивачем та [PERSON] було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг "Monobank". Згідно укладеного договору позивач відкрив відповідачу поточний рахунок і випустив платіжну картку з встановленим кредитним лімітом, вказаним у мобільному додатку (а.с.14-24). Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом із Умовами і правилами обслуговування, тарифами та паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг (а.с.25-46). Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники вищезазначених документів у мобільному додатку і зобов`язався виконувати умови кредитного договору. За умовами договору, визначеному у паспорті споживчого кредиту, відповідачу відкривається поновлювальна кредитна лінія з лімітом до 500000 грн. (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному застосунку), на строк 25 років, на споживчі потреби, з пільговою процентною ставкою 0,00001% та базовою процентною ставкою 3,1% в місяць (а.с.47-51). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, у сумі 35000,00 грн., що підтверджується довідкою позивача від 16 грудня 2024 року, однак зобов`язань за договором не виконав, кошти на погашення заборгованості вносив не в повному обсязі (а.с.13). Розрахунок заборгованості проведений позивачем станом на 04 листопада 2024 року свідчить, що загальна сума заборгованості відповідача становить 41203,7 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту (а.с.12). Згідно п.п.10.11. ст.1 Закону України "Про споживче кредитування", споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст.14 вказаного Закону договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. За змістом ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ст.ст.525,\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ч.1\~ ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частини 1 та 2 ст. 625 ЦК України\~передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, зробив правовий висновок, що статтями\~1050,\~1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої зобов`язання за договором, видавши відповідачу право розпоряджатися кредитними коштами, у сумі 35000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 04 листопада 2024 року, у нього виникла заборгованість за кредитним договором, в розмірі 41203,70 грн. За такого, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14 квітня 2021 року у заявленому розмірі, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved