Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У січні 2025 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» з вказаною позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач). В позовній заяві просив суд: стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.08.2023р. в розмірі 61 013, 24 грн., що складається з 48 026, 09 грн. тіла кредиту, 12 987, 15 грн., - заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати, що складаються з судового збору. Короткий зміст та узагальнені доводи позовної заяви. 14.08.2023р. відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг № б/н від 14.08.2023р. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому було змінено до 50 000, 00 грн. Заявою відповідача підтверджується той факт, що відповідач був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані для ознайомлення в письмовій формі, що підтверджується копією паспорту споживчого кредиту. В свою чергу відповідач, не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, а тому представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Провадження у суді та позиція сторін щодо предмету спору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025р. матеріали справи передані для розгляду судді Романишеній І.П. Ухвалою суду від 17.01.2025р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначено, що у випадку неявки представника позивача в судове засідання, останній не заперечує щодо винесення заочного рішення. Крім того, 06.03.2025р. до суду надійшло клопотання від представника позивача, в якому представник зазначив про те, що позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини спірних правовідносин сторін, які вбачаються з матеріалів справи та встановлені судом. Як вбачається з матеріалів справи, з метою отримання банківських послуг, відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим, підписав(-ла) Анкету-заяву № б/н від 14.08.2023р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. 14.08.2023р. відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50 000, 00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку, яка міститься в матеріалах справи. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 07/27, тип - картка «Універсальна» Gold. Відповідно до п. 9.3 договору процентна ставка відсотків річних за карткою відповідача становить 40, 8%. Користування кредитними коштами підтверджено випискою про рух коштів, з якої вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошових коштів. Із виписки також вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Згідно п. 2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Із долученого до справи розрахунку заборгованості вбачається, що кредитні кошти відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 11.12.2024р. має заборгованість - 61 013, 24 грн., яка складається з наступного: 48 026, 29 грн. - заборгованість за тілом кредита, 12 987, 15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, не скористався, хоча був повідомлений про розгляд справи, та можливість подати свої заперечення стосовно позову, тому доводи позивача відповідачем не спростовано. Враховуючи, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, умови якого позивачем були виконані шляхом надання відповідачу кредитних коштів, та відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість, нараховану станом на 11.12.2024р. становить 61 013, 24 грн., яка складається з наступного: 48 026, 29 грн. - заборгованість за тілом кредита, 12 987, 15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved