Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року задоволено позов ТОВ "Фінансова компанія "Ейс". Постановлено стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (02090 м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005, ЄДРПОУ 42986956) 4 725,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 9 112,50 грн. заборгованості за відсотками та 2 422,40 грн. сплаченого судового збору. (а.с. 85) Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 січня 2025 року вказана цивільна справа повернена до Голосіївського районного суду м. Києва для дооформлення, зокрема вирішення питання про судові витрати. (а.с. 131) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу Встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року задоволено позов ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. З позову вбачається, що представник ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС» просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в справі, зазначивши попередній (орієнтовний) розрахунок суми в розмірі 5 000 грн. Встановлено, що у заочному рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги №16/0524-01 від 16.05.2024 року, додаткова угода до нього №1 від 16.05.2024 року та акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №16/0524-01 від 16.05.2024 року. (а.с. 37-52) Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач до суду не зверталася з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Суд, враховуючи, що обсяг реально виконаних адвокатом робіт, категорію справи, ціну позову, значення справи для сторін, відсутність публічного інтересу до справи, те що зазначені витрати відповідають критерію розумності їхнього розміру, враховуючи ціну позову, вважає можливим стягнути витрати на правову допомогу позивачу за рахунок відповідача в розмірі 5 000 грн., що відповідатиме критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру. З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Outcome: approved