Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

24.02.2025р. заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що на підставі розпорядження голови Савранської районної державної адміністрації Одеської області №381/А-02 від 05.12.2002р. йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,710га в межах згідно з планом, розташовану на території Вільшанської сільської ради, мас.18, діл. [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та видано державний акт на право приватної власності на землю серії II-ОД №028888, який зареєстровано 05.01.2003р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №208. Однак, у вказаному державному акті в написанні його прізвища допущена помилка, а саме: замість правильного « [PERSON] », яке вказане у його паспорті громадянина України, його прізвище записане як « [PERSON] », що позбавляє його в повній мірі користуватися і розпоряджатися цією земельною ділянкою, укладати та реєструвати щодо неї відповідні угоди. Заявник вказує, що згідно пунктів 4.1, 4.4 та 4.5 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009р. №325, виправлення орфографічних і технічних помилок у державному акті не допускається, а усунути помилку можна лише шляхом видачі нового державного акту за заявою землевласника, але у зв`язку із змінами в законодавстві вказаний наказ Держкомзему втратив чинність, а видача державних актів на право власності на земельну ділянку з 15.10.2013р. діючим законодавством не передбачена. З огляду на зазначене, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності йому державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028888 від 05.01.2003р.. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, в якій вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.13). Представник заінтересованої особи Савранської селищної ради в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій не заперечує проти вимог заявника; при цьому, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.11). За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, п.6 ч.1 ст.315 цього Кодексу встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи, що факт належності заявнику державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028888 від 05.01.2003р. породжує юридичні наслідки, тобто від цього факту залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявника на вказану земельну ділянку та заявник не має іншої можливості одержати новий державний акт, оскільки їх видача діючим законодавством не передбачена, та приймаючи до уваги, що встановлення цього факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, належним чином доведені, заінтересованою особою визнаються, та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та вважає, що розбіжності у написанні прізвища заявника, яке вказане у державному акті на право приватної власності на землю серії II-ОД №028888 від 05.01.2003р. « [PERSON] » (а.с.5), від його прізвища, яке записане в паспорті громадянина України « [PERSON] » (а.с.4), виникли внаслідок технічної помилки. За таких обставин, суд вважає, що вказаний державний акт належить заявнику, а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved