Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

У січні 2025 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 0 [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 7,1425 га, що розташована на території Червоненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. [PERSON] з 1982 року по день смерті [PERSON] проживали разом однією сім`єю, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , вели спільний побут. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено, через те, що заявниця та померлий [PERSON] на момент смерті в шлюбі не перебували. В зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] проживали однією сім`єю починаючи з 1982 року по день смерті останнього. Ухвалою суду від 29.01.2025 було відкрито провадження у справі. Витребувано від Шостої Криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області належним чином завірену копію спадкової справи №288/2022, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; від Глеюватської сільської ради належним чином завірені копії погосподарських книг в частині, що містять інформацію про спільне проживання в домоволодінні за адресою [ADDRESS] , за період з 1986 року по дату смерті [PERSON] , а саме до [INFO] . 05.02.2025 надійшли витребувані від Глеюватської сільської ради належним чином завірені копії погосподарських книг. 06.02.2025 від Шостої Криворізької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №288/2022. У судовому засіданні представник заявник на вимогах наполягав, просив їх задовольнити, зазначив, що встановлення даного факту дасть можливість заявнику оформити спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . Представник Глеюватської сільської ради в судове засідання не з`явився, заявою від 21.02.2025 просив справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували. Завідувач Шостої Криворізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №29 (а.с.19). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області від 16.12.2024 вбачається, що за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] . Проте, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що заявником не надано документів, що підтверджують факт шлюбних відносин між спадкодавцем та [PERSON] , та не надано рішення суду щодо проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.22). Відповідно до акту сусідів від 10.01.2025, які склали акт на підтвердження того, що [PERSON] , [INFO] , та померлий [PERSON] , [INFO] , проживали в [ADDRESS] , в цивільному шлюбі з 1982 року та вели спільний побут до дня смерті [INFO] [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Глеюватської сільської ради від 13.01.2025 [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , до дня його смерті [INFO] . Разом з ним до дня його смерті в будинку була зареєстрована і проживала [PERSON] , [INFO] (а.с.12). З копій погосподарських книг за періоди з 1986-1990 року, 1991-1995 року, 1996-2000 року, 2001-2005 року, 2006-2010 року, 2011-2015 року, 2016-2020 року та 2021-2025 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] , в період з 1986 року по 07.03.2022 [PERSON] та [PERSON] проживали разом (а.с.38-46). Відповідно до статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Частиною 2 статті 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України встановлено, що визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Лише з набранням чинності 01 січня 2004 року Сімейним кодексом України, пунктом 2 статті 3 вказаного Кодексу було визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пункт 4 даної статті зазначає, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частинами першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначені заявником факти про те, що [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] та вели спільне господарство, повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість у результаті розгляду справи не виявлено. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт сумісного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу однією сім`єю з 01.01.2004, тобто з дати набрання чинності Сімейним кодексом України, по день смерті останнього [INFO] є встановленим в судовому засіданні, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне заяву у цій частині задовольнити, оскільки це дасть можливість заявнику реалізувати свої спадкові права.

Outcome: partial