Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» (далі - ТОВ «Нова пошта») про поновлення на роботі. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що листом №22815 від 31.12.2024 відповідач повідомив його про звільнення з роботи з посади фахівця ділянки завантаження, Термінал Київ Захід, Регіональна мережа вантажної логістики №1, Департамент вантажної термінальної логістики, Операційна дирекція з 31.12.2024 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Звільнення є незаконним, оскільки акт про відсутність його на роботі не складався, службове розслідування причин відсутності на роботі не проводилось. Жодна вакантна посада йому не пропонувалась. Йому встановлена інвалідність 2 групи, він має протипоказання до важкої фізичної праці. Просив поновити його на роботі в ТОВ «Нова пошта» на посаді фахівця ділянки завантаження, Термінал Київ Захід, Регіональна мережа вантажної логістики №1, Департамент вантажної термінальної логістики, Операційна дирекція з дати звільнення. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задовлення позовних вимог. Зазначив, що наказом від 28.10.2022 № 209-В/тр увільнено [PERSON] фахівця (ділянки) Ділянка завантаження (місто, міжрегіон), від роботи 23.09.2022 у зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації в Збройні сили України зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період продовження військової служби. Наказом від 04.03.2024 № 46-В/тр у зв`язку зі звільненням у запас з військової служби по мобілізації за станом здоров`я [PERSON] , фахівцю (ділянки) Ділянка завантаження (місто, міжрегіон) приступити до роботи з 13.02.2024. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Дати початку та закінчення військової служби, що зазначені у військовому квитку, визначають період, протягом якого на працівника поширюються гарантії, що передбачені у ст. 119 КЗпП України. Починаючи з 03.06.2024 по 31.12.2024 [PERSON] (фахівець) був відсутнім на роботі без поважних причин. Даний факт було зафіксовано актами про відсутність на роботі: - актом від 15.06.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 03.06.2024 по 15.06.2024; - актом від 30.06.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 16.06.2024 по 30.06.2024; - актом від 14.07.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 01.07.2024 по 14.07.2024; - актом від 15.08.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 01.08.2024 по 15.08.2024; - актом від 31.08.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 16.08.2024 по 31.08.2024; - актом від 15.09.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 01.09.2024 по 15.09.2024; - актом від 30.09.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 16.09.2024 по 30.09.2024; - актом від 15.10.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 01.10.2024 по 15.10.2024; - актом від 31.10.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 16.10.2024 по 31.10.2024; - актом від 31.10.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 16.10.2024 по 31.10.2024; - актом від 15.11.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 01.11.2024 по 15.10.2024; - актом від 30.10.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 16.11.2024 по 30.11.2024; - актом від 15.12.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 01.12.2024 по 15.12.2024; - актом від 31.12.2024 було зафіксовано відсутність на роботі без поважних причин з 16.12.2024 по 31.12.2024. ТОВ «Нова Пошта» направило на адресу проживання позивача лист вих. № 18418 від 10.07.2024 з проханням надати пояснення щодо відсутності на робочому місці. [PERSON] вказаний лист отримав, однак не відреагував на вказаний лист та не надав письмових пояснень. Також позивачу [PERSON] було направлено на адресу проживання лист вих. №18565 від 13.07.2024 з проханням надати пояснення щодо відсутності на робочому місці. Вказаний лист повернувся за закінченням терміну зберігання. Додатково інспектор з кадрів ТОВ «Нова Пошта» здійснювала переписку з [PERSON] в месенджері VIBER, з якої вбачається, що останньому повідомлено про прогул та надано бланк «Пояснювальної записки», однак жодної реакції не відбулося та жодних пояснень не надано. Наказом від 31.12.2024 № 262-К [PERSON] звільнено з посади Фахівець (ділянка) Ділянка завантаження (місто, міжрегіон) Термінал Київ Захід (вантажний) Регіональна термінальна мережа № 1 (Київ Захід) Дирекція з термінальної логістики Операційна дирекція з 31.12.2024 за прогул без поважних причин п. 4 ст. 40 КЗпП. Враховуючи, що працівник не надав відповіді щодо поважності причин відсутності на робочому місці і був відсутній на момент звільнення, то інспектором з кадрів ТОВ «Нова Пошта» було направлено накази про звільнення та листи вих. №22815 від 31.12.2024 на адресу проживання [PERSON] про необхідність з`явитися за адресою: [ADDRESS] , для отримання трудової книжки. Враховуючи, що [PERSON] не з`являвся на робочому місці з 03.06.2024 по 31.12.2024, не надав ТОВ «Нова Пошта» ні пояснень, ні підтверджуючих документів про поважність причин відсутності на робочому місці, в результаті чого товариством вказані дії були кваліфіковані як прогул, та 31.12.2024 видано наказ про звільнення на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП, тим самим дії товариства не виходили за рамки правового поля та підстави для поновлення на роботі відсутні. 06.02.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача підтримала заявлений позов, підтвердила доводи, наведені у позові. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] перебував з ТОВ «Нова пошта» в трудових відносинах з 06.04.2017 по 31.12.2024 та працював на посаді фахівця (ділянка) Ділянка завантаження (місто, міжрегіон) Термінал Київ Захід (вантажний) Регіональна термінальна мережа № 1 (Київ Захід) Дирекція з термінальної логістики Операційна дирекція. В період з 23.09.2022 по 12.02.2024 [PERSON] був увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації до Збройних сил України зі збереженням місця роботи, посади та середнього заробітку на час проходження військової служби. Актами від 15.06.2024, 30.06.2024, 14.07.2024, 15.08.2024, 31.08.2024, 15.09.2024, 30.09.2024, 15.10.2024, 31.10.2024, 15.11.2024, 30.11.2024, 15.12.2024, 31.12.2024, складеними уповноваженими особами відповідача, встановлено відсутність позивача на робочому місці з 03.06.2024 по 31.12.2024. ТОВ «Нова Пошта» направило на адресу проживання позивача лист вих. № 18418 від 10.07.2024 з проханням надати пояснення щодо відсутності на робочому місці. [PERSON] вказаний лист отримав, проте не надав письмових пояснень. 31.12.2024 ТОВ «Нова пошта» видало наказ № 262-К, яким [PERSON] звільнено з посади Фахівець (ділянка) Ділянка завантаження (місто, міжрегіон) Термінал Київ Захід (вантажний) Регіональна термінальна мережа № 1 (Київ Захід) Дирекція з термінальної логістики Операційна дирекція з 31.12.2024 за прогул без поважних причин п. 4 ст. 40 КЗпП. Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Пунктом 4 ч.1 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення (ч.1 ст. 147 КЗпП України). Частиною 1 ст. 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (ч. 1ст. 148 КЗпП України). Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Частиною 1 ст. 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.11.2021 у справі №235/5659/20 (провадження N 61-10432св21) зазначено, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності. Судом встановлено, що позивач був звільнений з роботи 31.12.2024 за прогул, який тривав з 03.06.2024 по 31.12.2024 Факт відсутності позивача на робочому місці в зазначений період підтверджений актами, складеними уповноваженими особами ТОВ «Нова пошта». Письмові пояснення з приводу відсутності на робочому місці на вимогу роботодавця [PERSON] не надав. Також позивач не надав доказів того, що його відсутність на робочому місці в зазначений період мала місце з поважних причин. При цьому суд враховує висновок, який міститься у постанові Верховного Суду 15.11.2021 по справі №212/9516/19, який зазначив, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений наданими суду доказами. Зазначене свідчить про дотримання відповідачем процедури звільнення позивача з роботи за прогул. Доказів на підтвердження протилежного позивач не надав, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та має наслідком залишення їх без задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки позивачу, який звільнений від плати судового збору, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed