Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

07 січня 2025 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, який уточнила 11.02.2025 року, до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 18 травня 1986 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 6. На даний час неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що в них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття поваги один до одного. На даний час проживають окремо з 2021 року, спільного господарства не ведуть. Подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється., тому змушена звернутися до суду із позовом. Вважає, що шлюб фактично припинив своє існування, тому наполягає на його розірванні. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 09.01.2025 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Вказана ухвала направляла позивачу повторно, оскільки перший раз позивач ухвалу суду від 09.01.2025 року не отримала. До суду повернувся конверт із відміткою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» 11.02.2025 року позивач подала заяву про виправлення недоліків, подавши позовну заяву у новій редакції. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 24 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання, яке призначене на 13 березня 2025 року сторони не з`явилися. Позивач до позову подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовільнити. 13.03.2025 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовільнити, термін на примирення не надавати. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 18 травня 1986 року уклали шлюб, який зареєстрований за актовим записом № 6 Виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , яке видано повторно 03 грудня 2024 року, та яке міститься в матеріалах цивільної справи. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між сторонами склалися неприязні відносини, мають протилежні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільні інтереси, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Понад 5 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на повну відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів між ними подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач з часу подання позову до суду наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони не просять надавати терміну для примирення, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 УПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. В позовній заяві позивач [PERSON] просить судові витрати понесені нею за сплату судового збору в розмірі 1211, 20 гривень стягнути з відповідача. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачці належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved