Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

08.01.2025 до суду надійшов первісний позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . Після їх смерті відкрилась спадщина до складу якої входить їх частки на квартиру за адресою [ADDRESS] . Коли позивачка звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру після смерті останніх, то їй було відмовлено в зв`язку з тим, що не визначена частка померлих [PERSON] та [PERSON] у квартирі, яка б підлягала спадкуванню і було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Таким чином позивачка просила суд ухвалити рішення, котрим встановити, що розмір частки померлого [PERSON] , який помер [INFO] в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] становить 1/4. 27.01.2025 відповідачкою [PERSON] подано зустрічний позов, яким остання просила суд ухвалити рішення, котрим встановити, що розмір частки [PERSON] , яка померла [INFO] в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] становить 1/4. У судове засідання позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] не з`явилась. Подала до канцелярії суду клопотання, яким просила розгляду справи проводити у її відсутність. Первісний позов підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених у позові. Зустрічний позов визнає. Витрати зі сплати судового збору просила залишити за нею (а.с. 74). У судове засідання відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] не з`явилась. Подала до канцелярії суду клопотання, відповідно до якого просила розгляд справи проводити у її відсутність. Зустрічний позов підтримує та просить його задовольнити з підстав зазначених у позові. Первісний позов визнає. Витрати зі сплати судового збору просила залишити за нею(а.с. 75). Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що первісний та зустрічний позови обгрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про шлюб пояснюється зміна прізвища позивачки за первісним позовом із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7). У відповідності до свідоцтва про смерть (а.с. 8-9) [PERSON] помер [INFO] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1997 (а.с. 11) квартира за [ADDRESS] належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що становить 1/2 частку будинковолодіння. Рішенням Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 662 від 29.09.2015 (а.с. 12) [ADDRESS] . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 3 від 02.01.2025(а.с. 13) зазначається про те, що у квартирі [ADDRESS] рахуються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , був змінений номер з 2 на 1, а номер будинку з 17 на 35 на підставі рішення Малинівської сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 85 від 15.11.2006. У відповідності до свідоцтва про смерть (а.с. 16) [PERSON] померла [INFO] . При ухваленні рішення було досліджено матеріали спадкових справ: № 48-2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 24-47) та № 139/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 67-73) та встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] являються єдиними спадкоємцями після смерті останніх. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.328ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю деяких з них. Відповідно до ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частка померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] , становить по 1/4 від цілої квартири. Таким чином первісний та зустрічний позови є обгрунтованим та підлягають до задоволення. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до клопотання сторін, слід залишити за ними (а.с. 74,75).

Outcome: approved