Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Кісілевич Олег Михайлович звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивують тим, що 16 січня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблений актовий запис № 2. Позивачка з відповідачем мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем останні роки поступово погіршувалось, у родині часто виникали сварки. У них були різні погляди на сімейні цінності та обов`язки, з часом вони стали зовсім чужі одне одному. Починаючи з січня 2022 року вони не проживають разом однією сім`єю та шлюб фактично припинено. Шлюб існує лише формально. Сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться та вони не живуть однією сім`єю. Примирення між сторонами неможливе. Вказані вище обставини продовжуються протягом останніх років подружнього життя. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом відсутній. Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Діти залишаються жити з матір`ю. Враховуючи викладене просить шлюб укладений між сторонами розірвати та залишити прізвище набуте у шлюбі позивачки « [PERSON] ». 11 жовтня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. В судове засідання позивачка [PERSON] та представник [PERSON] не з`явилися, згідно поданої заяви представник просив справу розглянути без участі позивачки. Позивачка повністю підтримує позовні вимоги та категорично заперечує щодо примирення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 16 січня 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис № 2 (а.с.13). Від даного\~шлюбу у\~них народилося\~двоє дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11-12). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України,\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини\~щодо взаємин\~подружжя свідчать\~про те,\~що сімейне\~життя у\~сторін не\~склалося,\~у них\~відсутнє взаєморозуміння,\~а розлад\~в сім`ї\~має не\~тимчасовий характер,\~а тому\~при таких\~обставинах шлюб\~підлягає розірванню. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином,\~аналізуючи та\~оцінюючи всі\~вищевикладені обставини\~у їх\~сукупності,\~суд дійшов\~висновку,\~що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Статтею\~113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін, а тому суд прийшов до переконання, що необхідно залишити позивачці її прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved