Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

У жовтні 2024 із позовом до суду звернулося ТОВ «Коллект центр», яке просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договорами №1982295 від 18.06.2021, №4060041 від 26.04.2021, №1978867 від 25.03.2021 у розмірі 62684,64 грн. Мотивувало заявлені вимоги тим, що 18.06.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладено договір №1982295. Також 26.04.2021 між ТОВ «Авенсус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №4060041. 25.03.2021 ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1978867, у зв`язку з невиконання зобов`язання з повернення коштів за відповідачем утворилася заборгованість за вказаними договорами у загальній сумі 62684,64 грн. Оскільки згідно укладених договорів відступлення права вимоги до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вищевказаними договорами він просить стягнути заборгованість. Ухвалою суду від 12.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження. Відповідач надав відзив на позовну заяву у якій проти позову заперечив. Підтвердив, що він дійсно отримав кошти у товариств, що було викликано важкими життєвими обставинами. Вважає, що позивачем пред`явлено до стягнення безпідставні та протиправно нараховані обсяги заборгованості та відсотки за кредитними договорами поза межами їх укладення. Тому розрахунки заборгованості надані позивачем є безпідставними та надуманими. Звертає увагу суду на відсутність доказів виконання умов договору про відступлення права вимоги. Також просить застосувати стандарт доказування «більшої вирогідності». Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою просив розгляд справи здійснити у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. У судове засіданні відповідач не з`явився, суду надав заяву згідно якої просив розгляд справи здійснити у його відсутність, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Суд дослідивши надані докази встановив, 18.06.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №1982295. Згідно умов договору сторони погодили, що розмір кредиту склав 2800 грн, кредит надався на 30 днів, термін повернення 18.07.2021., проценти за кожен день користування кредитом склали 1,9900%. Сторони погодили, що у разі невиконання позичальником зобов`язання з повернення коштів строк договору продовжується на 30 днів, проценти у вказаний період складають 2,5 % від суми кредиту. Сторони підписали вказаний договір за допомогою електронних підписів одноразовим ідентифікатором. 27.08.2021 ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» продало ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до боржників. Одним з таких боржників є [PERSON] розмір загальної заборгованості якого складає 6571,60 грн. 26.04.2021 ТОВ «Авенсус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №4060041. Згідно умов договору сума кредиту склала 6100 грн, строку кредиту склав 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90%, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає 693,50%. Сторони погодили, що у разі невиконання позичальником зобов`язання з повернення коштів строк договору продовжується на 90 днів. Відповідач підписав вказаний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 24.01.2022 ТОВ «Авенсус Україна» продало ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до боржників. Одним з таких боржників є [PERSON] розмір загальної заборгованості якого складає 20008 грн. 25.03.2021\~ТОВ «Маніфою»\~та [PERSON] \~укладено договір\~позики №\~1978867. Згідно умов договору сума кредиту склала 6750 грн, строку кредиту склав 30 днів, стандартна процентна ставка 1,99%. Відповідач підписав вказаний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 20.04.2021 ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору позики № 1978867. Сторони змінили строк позики до 20.05.2021 та порядок нарахування процентів. 17.05.2021 ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до договору позики № 1978867. Сторони змінили строк позики до 16.06.2021 та порядок нарахування процентів. 14.06.2021 ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до договору позики № 1978867. Сторони змінили строк позики до 14.07.2021 та порядок нарахування процентів. 13.10.2021 ТОВ «Маніфою» продало ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до боржників. Одним з таких боржників є [PERSON] розмір загальної заборгованості якого складає 20856,25 грн. 10.03.2023 ТОВ «Вердикт капітал» продало ТОВ «Коллект центр» право вимоги до боржників. Одним з таких боржників є [PERSON] за договорами №1982295 від 18.06.2021, №4060041 від 26.04.2021, №1978867 від 25.03.2021. [PERSON] був мобілізований та брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України. Наразі відповідач здійснює догляд за матір`ю [PERSON] , яка міє інвалідність першої «Б» групи. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205,207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Суд зауважує, що відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. При цьому, як вбачається з постанови Верховного Суду від 22 квітня 2021 року по справі 264/6124/18, особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено. Вказану правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд уже однозначно сформулював у своїх постановах від 11 квітня 2019 року (справа № 233/4985/17, провадження № 51-9182 км18), від14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20 лютого 2018 року (провадження № 61-4255св18), від 25 квітня 2018 року (провадження №61-1664св17), від 21 лютого 2019 року (провадження № 51-7411км18). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши надані докази прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідач був військовослужбовцем на якого поширювалася дія ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тому з урахуванням того, що договір укладений у електронному вигляді, сторони погодили усі його істотні умови, відповідач визнав факт отримання коштів. [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню у вигляді заборгованості за основними сумами боргу за кредитним договором №1982295 від 18.06.2021 у сумі 2800 грн, №4060041 від 26.04.2021 у сумі 6100 грн, №1978867 від 25.03.2021 у сумі 6750, що у загальному розмірі становить 15650 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 755,97 грн оскільки позовні вимоги задоволено частково. На підставі ст. ст.1048,1049,1050,1052 ЦК України,

Outcome: partial