Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

15.05.2024 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.01.2022 року, видане Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 11.01.2022 року). Зобов`язати Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.01.2022 року, видане Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 11.01.2022 року), зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши по батькові [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з 2021 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] , від яких [INFO] народилась донька [PERSON] . З відповідачем шлюб не реєструвався, при реєстрації народження доньки запис про батька дитини був зроблений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто з її слів. На теперішній час з відповідачем разом не проживають, відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію його як батька дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. 06.06.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. 21.06.2024 року представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких представник третьої особи не заперечує проти задоволення позову у разі доведеності позовних вимог належними та допустимими доказами, зокрема висновком судово - біологічної (судово генетичної) експертизи. Посилаючись при цьому на правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 592/4443/17 (провадження № 61-37023св17), відповідно до якої підставою для визнання батьківства є відомості, що засвідчують саме походження дитини від певної особи, а не факти спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і цієї особи до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово медичної (молекулярно генетичної) експертизи. 26.08.2024 року [PERSON] подала заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої, просила суд визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилась у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.01.2022 року, видане Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 11.01.2022 року). Зобов`язати Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану міста Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилась у місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.01.2022 року, видане Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 11.01.2022 року), зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини [PERSON] , [INFO] , « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Допустити рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. 27.08.2024 року по справі призначена судова молекулярно генетична експертиза, на вирішення якої поставлено питання: чи являється [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи. 26.11.2024 року на адресу суду повернуто без виконання ухвалу суду від 27.08.2024 року про призначення судово генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина [PERSON] у відношення дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , у зв`язку з неявкою громадянина [PERSON] 14.10.2024 року та 11.11.2024 року (а.с.39). 04.12.2024 року ухвалою суду поновлено провадження у справі. 18.02.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала з наведених підстав та просила його задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов не подав. В судове засідання представник третьої особи - Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не з`явився, в своїй заяві просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність. Суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні докази на підтвердження того, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відповідач відзив не подав; позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, - вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що перебуває в дружніх відносинах з [PERSON] та [PERSON] на протязі тривалого часу, та є хрещеним їх доньки [PERSON] , у зв`язку з чим часто спілкувався з ними та проводили час в одній компанії; та йому відомо, що позивачка та відповідач проживали разом, як чоловік та дружина, та під час коли вони разом проводили час в одній компанії, ще до народження доньки, [PERSON] та [PERSON] повідомляли, що планують народження дитини. Після народження доньки [PERSON] зустрічав [PERSON] з дитиною з пологового відділення, визнавав своє батьківство щодо доньки [PERSON] . Чому [PERSON] та [PERSON] припинили спілкування, та чому [PERSON] не зареєстрував своє батьківство йому не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що перебуває в дружніх відносинах з [PERSON] та [PERSON] на протязі тривалого часу, у зв`язку з чим часто спілкувався з ними та проводили час в одній компанії; та йому відомо, що позивачка та відповідач проживали разом, як чоловік та дружина, та під час коли вони разом проводили час в одній компанії, ще до народження доньки, [PERSON] та [PERSON] повідомляли, що планують народження дитини. Зі слів спільних знайомих йому відомо, що [PERSON] зустрічав [PERSON] з дитиною з пологового відділення, визнавав своє батьківство щодо доньки [PERSON] . Чому [PERSON] та [PERSON] припинили спілкування, та чому [PERSON] не зареєстрував своє батьківство йому не відомо. Заслухавши показання позивача [PERSON] , свідків: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так,\~з матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] народилась\~ [INFO] в\~місті Кривий\~Ріг Дніпропетровської\~області,\~є громадянкою\~України (а.с.4),\~зареєстрована за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~(а.с.7),\~ [INFO] \~народила доньку\~ [PERSON] ,\~про що\~Покровським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Кривому\~Розі Криворізького\~району Дніпропетровської\~області Південно\~ Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро),\~11.01.2022\~року складено\~відповідний актовий\~запис №\~21,\~та \~11.01.2022\~року видано\~свідоцтво про\~народження \~серії [NUMBER] \~(а.с.6).\~При цьому відомості про батька дитини ( [PERSON] ), внесені у відповідності до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за заявою матері. Відповідач [PERSON] , народився [INFO] в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, є громадянином України, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14,15). Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Відповідно до\~ст.\~128\~СК України,\~ за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Відповідно до\~тю 134\~СК України\~, на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126\~цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 592/4443/17 (провадження № 61-37023св17), відповідно до якої підставою для визнання батьківства є відомості, що засвідчують саме походження дитини від певної особи, а не факти спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і цієї особи до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово медичної (молекулярно генетичної) експертизи. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України 2004 року, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до\~ст.\~109\~ЦПК України,\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. За таких\~підстав,\~враховуючи,\~що судом\~за клопотання\~позивача була\~призначена по\~справі судово\~ генетична\~експертиза з\~метою встановлення\~батьківства відповідача\~по відношенню\~до дитини\~народженої позивачкою,\~але відповідач\~ухилився \~від явки\~до експертної\~установи та\~відповідно подання експертам необхідних матеріалів, та враховуючи, що без цього провести експертизу неможливо, суд у відповідності до ст. 109 ЦПК України, визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, а саме, визнає факт батьківства відповідача по відношенню до дитини, народженої позивачкою, на підставі інших відомостей, що засвідчують походження дитини від відповідача, надані позивачкою у відповідності до ст. 81 ЦПК України, а саме: показання свідків: [PERSON] , [PERSON] , фотокартки, на яких зображені позивачка, відповідач; позивачка, відповідач, який тримає дитячу колиску та їх товариш; відповідач, який перебуває в приміщенні квартирі, в домашньому одязі та тримає дитину на руках; відповідач з дитиною на руках, поряд з яким знаходиться позивачка (а.с.51,52); вказані фотокартки засвідчують факт близьких відносин між сторонами, як дружини та чоловіка, та факт родинних відносин відповідача до дитини. Отже, враховуючи, що відповідачем, у відповідності до цивільного процесуального законодавства України, не оспорювались заявлені [PERSON] позовні вимоги, не були надані докази на спростування заявлених позовних вимог, а також те, що відповідач ухилився від проведення експертизи, суд у відповідності до ст. ст. 76 -80, 89 ЦПК України, визнає надані позивачкою докази належними, допустимими та достатніми для підтвердження заявлених [PERSON] позовних вимог про визнання батьківства відповідача по відношенню до дитини народженої позивачкою. Крім того, враховуючи, що малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законів представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зі змісту ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За таких підстав, оскільки відповідач не оспорював уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи обставини передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, та вимоги ч. 5 ст. 183 СК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частки від заробітку (доходу) відповідача, у розмірі частки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності\~до ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивачки понесені\~нею витрати\~по сплаті\~судового збору\~за позовну\~вимогу про\~визнання батьківства\~в розмірі\~ 1211,20 грн., та з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved