Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

29 січня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на 1 курсі стаціонарної форми навчання Люблінської Академії ВШЕІ, м. Люблін у Польщі в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позову до закінчення ним навчання чи досягнення двадцятитрьохрічного віку залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Відповідно до ч.1\~ст.274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 31 січня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. 18 лютого 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому він частково визнав позовні вимоги [PERSON] та погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається у меншому розмірі - 1/6 частині від усіх видів його заробітку, з тих підстав, що має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який народився у новому шлюбі та падчерку [PERSON] , [INFO] . Також він несе витрати на житлово-комунальні послуги, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що є його обов`язковими витратами. Окрім того, надає фінансову допомогу повнолітньому сину [PERSON] , який з 01.10.2024 навчається у Люблінській Академії ВШЕІ за кордоном та до України не приїжджав, а отже позивач з сином [PERSON] разом не проживають та спільний побут не ведуть. 24 лютого 2025 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій вона наполягає на задоволенні її позовних вимог, з тих підстав, що їх спільний син [PERSON] навчається на даний час на стаціонарній формі навчання за кордоном, не має можливості працювати та забезпечити себе матеріально, тоді як йому необхідно оплачувати вартість навчання, проживання у гуртожитку, спортивних секцій, сплачувати кошти за проїзд до навчального закладу, харчуватись, забезпечувати себе одягом, засобами гігієни, лікування, що потребує значних витрат. Лише з січня 2025 року по 14.02.2025 нею було переведено сину [PERSON] на його рахунок більше 23\~000 грн на його утримання. Тоді як відповідач є матеріально забезпечений та має можливість надавати сину таку допомогу. До того ж сімейний стан відповідача змінився ще у 2017 році, але він не звертався до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] та не надав доказів погіршення його матеріального стану. Окрім того, обов`язок утримувати його падчерку [PERSON] покладається на її біологічного батька, а не на відповідача. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відзив на позов відповідачем у визначений термін теж не надано. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно рішення Гадяцького районного суду від 29.09.2015 шлюб, укладений 30.09.2006 між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, неповнолітній син [PERSON] , [INFO] залишився проживати з матір`ю. [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №10-14/61 виконавчого комітету Гадяцької міської ради. На даний час [PERSON] , [INFO] навчається у Люблінській Академії ВШЕІ, що знаходиться у м. Люблін, Польща, на стаціонарній формі навчання, період навчання з 01.10.2024 до 31.03.2028 р. на факультеті логістики, що підтверджується довідкою Люблінської Академії ВШЕІ, переклад якої з польської мови на українську мову завірений нотаріально 01.10.2024 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Олинець В. П. та зареєстровано в реєстрі за №1028,1029. Середня заробітна плата [PERSON] становить 35\~453,31 грн, що підтверджується довідкою про її доходи з Головного управління ДПС у Полтавській області ВП. Судом, також, встановлено, що [PERSON] з 14.07.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї відділу соціального забезпечення виконавчого комітету Карлівської міської ради від 13.02.2025, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживають [PERSON] - дружина, [PERSON] , [INFO] - падчерка, [PERSON] , [INFO] - син. Середня заробітна плата [PERSON] становить 64\~454,47 грн, що підтверджується довідкою про доходи з місця його роботи Полтавського відділення бурових робіт філії «Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» №1 від 14.02.2015. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Виходячи з цього, суд вважає необхідним акцентувати на тому, що обов`язок утримувати свого сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків. В разі ухилення батьком від сплати аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дитину, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що є порушенням норм закону. Дана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №\~208/3075/16. Пунктом 20, 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В даній справі суд враховує, що відповідач працює, отримує заробітну плату, матеріально забезпечений, а отже може надавати повнолітньому сину, який навчається допомогу і сплачувати аліменти. Суд враховує, що відповідач має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак цьому доказів того, що його матеріальний стан погіршився в зв`язку з народженням сина, він суду не надав, а розмір його заробітної плати дозволяє йому на належному рівні забезпечувати його малолітнього сина [PERSON] , якого також забезпечує його мати, яка працює. Посилання відповідача на те, що він проживає, веде спільний побут і на його утриманні перебуває падчерка [PERSON] , суд приймає до уваги, оскільки дана дитина росте спільно з ним, однак не може прийняти це як доказ про зміну майнового стану відповідача, оскільки обов`язок по її утриманню покладається на її біологічного батька, а не на нього. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] дружина відповідача та мати падчерки, працює,тому відповідно також утримує дитину. Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби повнолітнього сина [PERSON] , що навчається на стаціонарній формі навчання та не може себе матеріально забезпечувати, суд вважає, що з відповідача слід стягти аліменти в розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку до досягнення сином - 23 років, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів у відповідному розмірі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У частині 2 ст. 182 СК зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте ці норми закону, на які посилається позивач у позові, регулюють порядок стягнення аліментів на неповнолітню дитину. На повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання норми про стягнення аліментів не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не поширюються, оскільки згідно ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини особа має лише до досягненню нею повноліття. Вказана правова норма закріплена і в статті 1 Конвенції про права дитини. За умов, що в даному випадку стягнення аліментів проводиться на повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved