Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі ТОВ «Свеа Фінанс») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.08.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №Z62.00410.004190857, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 28976 грн. 00 коп. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом 15,0% річних, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з графіком платежів. Крім цього, 28.08.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-410-008607-18-980, відповідно до умов якої банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5000 грн. та може змінюватися в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорах, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на дату подачі позову становить: по кредитному договору №Z62.00410.004190857 54217\~грн.\~64\~коп.,\~з яких:\~22230\~грн.\~68\~коп.\~ заборгованість\~за основним\~боргом;\~10354\~грн.\~82\~коп.\~ заборгованість\~за відсотками,\~21632\~грн.\~14\~коп.\~ заборгованість\~за іншими\~процентними платежами;\~по кредитному\~договору№С-410-008607-18-980 10905 грн. 45 коп., що складає заборгованість за тілом кредиту 4190 грн. 13 коп., заборгованість за відсотками 6715 грн. 32 коп. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна») укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі було відступлено права вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за кредитними договорами №Z62.00410.004190857, №С-410-008607-18-980. На підставі наведеного вище, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 65123 грн. 09 коп. та судові витрати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.89-90). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині вимог позовної заяви просив провести розгляд справи без його участі та у разі неявки в судове засідання відповідача провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення (а.с.6). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, до суду повернулися поштові конверти з відмітками установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.99, 105). Заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, не подав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже суд зі згоди позивача, вважає можливим вирішити справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. 10.08.2018 року [PERSON] підписав заяву-анкету, яка містить паспортні та анкетні дані відповідача, його ідентифікаційний код, адресу проживання та реєстрації, контактні номери телефонів, сімейний стан, джерело та розмір доходу, запитувана сума кредиту 28976 грн. 00 коп. (а.с.10). 10.08.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z62.00410.004190857, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 28976 грн. 00 коп., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом 15,0% річних, а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 10 числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів (а.с.8-9). Згідно паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 10.08.2018 року, передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту, інша інформація. Сума/ліміт кредиту 28976 грн.00 коп., строк кредитування 36 місяців, процентна ставка відсотків річних -15,00%. Плата за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,50% щомісячно від початкової суми кредиту (а.с.14 зворотній бік 15). Додатком до паспорта споживчого кредиту є графік щомісячних платежів за кредитним договором (а.с.11). З виписки банку по рахунку відповідача за період з 10.08.2018 року по 25.07.2023 року вбачається рук коштів, що свідчить про те, що він активно користувався кредитними коштами (а.с.21-24). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по кредитному договору №Z62.00410.004190857, заборгованість [PERSON] станом на 25.07.2023 року, складає 54217 грн. 64 коп., з яких: 22230 грн. 68 коп. заборгованість за основним боргом; 10354 грн. 82 коп. заборгованість за відсотками, 21632 грн. 14 коп. заборгованість за комісіями (а.с.20). Крім цього 28.08.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-410-008607-18-980, відповідно до умов якої банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5000 грн. та може змінюватися в межах встановленого угодою максимального ліміту. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (а.с.25). Згідно паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 28.08.2018 року, передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту, інша інформація. Тип кредиту кредитна лінія, сума/ліміт кредиту 1000 грн., строк кредитування 12 місяців, мета отримання кредиту споживчі цілі, процентна ставка відсотків річних - 48,00% (а.с.26). З виписки банку по рахунку відповідача за період з 28.08.2018 року по 25.07.2023 року вбачається рук коштів, що свідчить про те, що він активно користувався кредитними коштами (а.с.34-40). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по кредитному договору №С-410-008607-18-980, заборгованість [PERSON] станом на 25.07.2023 року, складає 10905 грн. 45 коп., що складає заборгованість за тілом кредиту 4190 грн. 13 коп., заборгованість за відсотками 6715 грн. 32 коп. (а.с.32). 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна») укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників (а.с.41-47). Факт виконання зобов`язання по оплаті прав за вищевказаним договором факторингу підтверджується платіжною інструкцією №9217 від 26.07.2023 року на загальну суму 11963 508 грн. 00 коп. (а.с.48). Згідно реєстрів\~боржників №№1,\~2,\~3\~до договору\~факторингу та\~відповідних до\~них витягів,\~позивач набув\~права грошової\~вимоги до\~відповідача:\~за кредитним\~договором №Z62.00410.004190857 у\~розмірі 54217\~грн.\~64\~коп.,\~з яких:\~22230\~грн.\~68\~коп.\~ заборгованість\~за основним\~боргом;\~10354\~грн.\~82\~коп.\~ заборгованість\~за відсотками,\~21632\~грн.\~14\~коп.\~ заборгованість\~за комісіями;\~за кредитним\~договором№С-410-008607-18-980 у розмірі 10905 грн. 45 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4190 грн. 13 коп., заборгованість за відсотками 6715 грн. 32 коп. (а.с.49-53). Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, враховуючи, що розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази для підтвердження належного виконання договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що доводи позову в частині стягнення суми заборгованості за основним боргом та заборгованості за відсотками за двома кредитними договорами, що разом у сумі становить 43490 грн. 95 коп. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за іншими процентними платежами (комісіями) за кредитним договором №Z62.00410.004190857 суд вважає за доцільне зазначити наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст.1 та ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного Банку України постановою від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 справа №186/1333/16-ц, провадження №61-27618св18, викладено правовий висновок про те, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Так, Верховний Суд у постанові від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 дійшов висновку, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Позивачем не наданого жодного підтвердження факту надання послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються та за які банком встановлена щомісячна плата за обслуговування кредиту. Позивач не зазначив та не надав доказів наявності конкретного переліку таких послуг, які надаються більше, ніж один раз на місяць, погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, підтверджень факту надання таких послуг в обсязі, що перевищує право споживача за законом. Та обставина, що оплата таких послуг внесена в графік погашення кредиту, не нівелює обов`язок позивача довести позовні вимоги належним чином, оскільки розшифрування таких послуг також не наведено в додатку до договору. Враховуючи зазначене вище, стягнення комісії у розмірі 21632 грн. 14 коп. за кредитним договором №Z62.00410.004190857, не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатом розгляду справи позовні вимоги задоволено частково, тому з урахуванням принципу пропорційності розміру задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 1623 грн. 00 коп.

Outcome: partial