Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-12 00:00:00

В травні 2024 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) ?Київтеплоенерго? (надалі по тексту КП ?Київтеплоенерго?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва, в якому просило суд: -стягнути з відповідачів на свою користь: заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10 549, 95 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 6 375, 47 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 185, 50 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 35 093, 03 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 403, 85 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 23 048, 51 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 627, 27 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води в розмірі 445, 15 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства, він є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Відповідачам на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Крім того, позивач, на підставі Договору про відступлення права вимоги №602-18 від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ ?Київенерго? та КП ?Київтеплоенерго?, прийняв право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення у розмірі 10 549, 95 грн та послуг з централізованого постачання гарячої води в розмірі 6 375, 47 грн. Разом з тим, відповідачі у повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого у останніх утворилась заборгованість, яка станом на 01 березня 2024 року становить 108 728, 73 грн, з яких: заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10 549, 95 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 6 375, 47 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 185, 50 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 35 093, 03 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 403, 85 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 23 048, 51 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 627, 27 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води в розмірі 445, 15 грн. А тому, для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився; про час та місце слухання справи повідомлений належним чином; подав заяву про розгляду справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі; проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились; про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістили; письмовий відзив на позов не надіслали, як і не направили свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 26 листопада 2011 року, [PERSON] з 03 січня 1987 року зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг, які надає позивач за вказаною адресою. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Згідно з розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10 квітня 2018 року №591 КП ?Київтеплоенерго? видано ліцензію на право провадження господарської діяльності та постачання теплової енергії споживачам. Так, з 01 травня 2018 року, КП ?Київтеплоенерго? здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже є виконавцем цих послуг для житлових будинків комунальної форми власності. Як вбачається із матеріалів справи, 11 жовтня 2018 року між заявником та ПАТ ?Київенерго? було укладено договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов яких ПАТ ?Київенерго? відступило, а КП ВО Київради (КМДА) ?Київтеплоенерго? набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг, як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів), а також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), в тому числі визначені рішеннями суду. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги? (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) вартістю послуги з постачання гарячої води є встановлений відповідно до законодавства тариф. За змістом п.33 Правил плата за послугу розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Згідно з п. 7 Правил розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас, Верховний Суд у постанові від 22.01.2022 по справі № 201/11406/20 зазначив, що відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3 ст. 9 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?). Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Судом було встановлено, що місце проживання відповідачів зареєстровано за адресою: [ADDRESS] та останні споживали житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води за вказаною адресою. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, з наданого розрахунку заборгованості, станом на 01 березня 2024 року, відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання, а тому, за ними обліковується заборгованість у розмірі 108 728, 73 грн, з яких: заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10 549, 95 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 6 375, 47 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 185, 50 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 35 093, 03 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 403, 85 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 23 048, 51 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 627, 27 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води в розмірі 445, 15 грн. Відповідачі в судове засідання не з?явились, не надали доказів, що заборгованість існує в меншому розмірі чи відсутня. Відповідно ч.1, 4 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов?язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов?язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов?язаннями, пов?язаними із спільним майном (ч.1 ст.360 ЦК України). Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги КП ?Київтеплоенерго? є обґрунтованими, а тому, підлягають задоволенню та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 10 549, 95 грн; заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 6 375, 47 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 185, 50 грн; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 35 093, 03 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 20 403, 85 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 23 048, 51 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання теплової енергії у розмірі 627, 27 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води в розмірі 445, 15 грн., а всього 108 728, 73 грн., тобто, пропорційно до частки у праві спільної часткової власності, а саме: по 1/2 частині від загальної суми боргу з [PERSON] - 54 364, 43 грн. та [PERSON] - 54 364, 43 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved