Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26.09.2012 перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №358. Вони з відповідачем мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач на примирення не згоден, оскільки впевнений, що зберегти сім`ю неможливо, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Згідно ухвали суду від 10.02.2025 сторонам було визначено строк для примирення 1 місяць. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просить задовольнити (а.с.31-32). Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.34) Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 26.09.2012 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №358, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.19). Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.8,9). Відповідно до ст. ст. 21, 24\~Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~\~ч.3 ст.\~109\~\~Сімейного\~кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням вимог викладеної норми, судом було вжито заходи для примирення подружжя шляхом винесення ухвали про призначення строку на примирення з метою збереження сім`ї, а розгляд справи зупинено на вказаний термін. Зі спливом визначеного судом місячного терміну сторонами не було досягнуто згоди на примирення. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи те, що спільне життя у сторін не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть та те, що сторонами не було досягнуто згоди на примирення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу і вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved