Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-05 00:00:00

05 лютого 2025 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що її на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. 10.09.2003 належить квартира [ADDRESS] . У вказаному договорі купівлі-продажу її прізвище написано « [PERSON] »,\~ тоді як насправді її прізвище « [PERSON] ». Помилка в написанні прізвища виникла через те, що коли вона приїхала в Україну в 2003 році, то мала паспорт Російської Федерації, де її прізвище було записано як « [PERSON] », в цьому ж році вона купила вказану квартиру. Під час оформлення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , вона надала нотаріусу паспорт громадянина Російської Федерації, а переклад свого прізвища вона здійснила самостійно. Вона отримала картку платника податків на ім`я [PERSON] , а в 2005 році отримала посвідку на постійне місце проживання, в якій прізвище зазначено « [PERSON] ». Згідно перекладу паспорта заявника з російської мови на українську мову, який засвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федорякою О.С.\~ правильним перекладом прізвища є « [PERSON] ». Для подальшого розпорядження належною їй квартирою заявнику необхідно встановити, що договір купівлі-продажу квартири дійсно належить її, адже прізвище в ньому відмінне від інших документів, які посвідчують її особу. В грудні 2024 року вона звернулась до Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори з заявою про виправлення помилки в договорі купівлі-продажу. Листом Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори від 10.12.2024 її повідомлено, що виправлення прізвища покупця « [PERSON] » на « [PERSON] » не можлива, оскільки дані в них відповідають тим відомостям, що містяться у документах поданих у той час нотаріусу для вчинення нотаріальних дій та не містять технічних та граматичних помилок, які можна було б виправити відповідно до Правил ведення нотаріального діловодства.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 06.02.2025 судом прийнято до розгляду вказану заяву, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні на\~ 06 березня 2025 року о 10 год. 00 хв. 03 березня 2025 року представник заявника адвокат Сем`янівська О.О.\~ подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, задовольнити її заяву про встановлення факту в повному обсязі. 27 лютого 2025 року від представника заінтересованої особи Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Антоніни Кравець надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. У вирішенні справи поклались на розсуд суду. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено,\~ що заявник [PERSON] , [INFO] на підставі посвідки на постійне проживання є громадянкою Російської Федерації та проживає на території України (а. с. 14) В паспорті громадянина Російської Федерації прізвище, ім`я та по-батькові\~ заявника записано як « [PERSON] » (а.с. 5-10). Згідно перекладу паспорту заявника, виданого\~ Російською Федерацією прізвище, ім`я та по-батькові заявника перекладено з російської мови на українську мову як « [PERSON] ». Переклад засвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 5369, № 5370 (а.с. 11).\~\~ 10 вересня 2003 року на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 вересня 2003, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. власником квартири загальною площею 34,8 кв. м.\~ Договір зареєстровано в реєстрі № 5-2892 ( [ADDRESS] \~ стала [PERSON] , громадянка Росії (а.с. 12). Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації було прийнято рішення про реєстрацію права власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 5-2892 посвідченого 10.09.2003 Білоцерківською державною нотаріальною конторою, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.\~ Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Білоцерківської територіальної громади заявник [PERSON] з 23.08.2005 має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Листом Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори роз`яснено заявнику, що виправлення прізвища покупця з « [PERSON] » на « [PERSON] » в договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 10.09.2003, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори\~ Вишняк О.А. за реєстровим № 5-2892, не вбачається за можливе, оскільки дані у них відповідають відомостям, що містились в документах, поданих у той час нотаріусу для вчинення зазначеної нотаріальної дії та не містять технічних та граматичних помилок (а.с. 19).\~\~\~ Як вказано в роз`ясненнях, наданих в п.12 ППВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У даному випадку заявником доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, а організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки ліквідована. Положеннями ст.80,81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в договорі купівлі-продажу квартири від 10.09.2003, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Вишняк О.А, зареєстрованого в реєстрі за № 5-2892 в прізвищі покупця « [PERSON] »\~ допущена помилка щодо перекладу прізвища власника з російської на українку мову, що є перешкодою у розпорядженні своїх прав, вказане підтверджується матеріалами справи у їх сукупності. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved