Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-09 00:00:00

В січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 107144,79 грн. заборгованості за кредитними договорами та договором позики та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] були укладені наступні кредитні договори: №30994-06/2023 від 24.06.2023 на суму 12000 грн, № 00370-06/2023 від 01.06.2023 на суму 7000 грн, №30959-06/2023 від 24.06.2023 на суму 4000 грн. Також 08.11.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 4346987 на суму 8000 грн. Крім того, між товариством обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] 10.05.2024 було укладено кредитний договір № 12571-05/2024 на суму 1000 грн. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Проте, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме, за договором №30994-06/2023 від 24.06.2023: 5844,72 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16797,57 грн заборгованість за відсотками; за договором № 00370-06/2023 від 01.06.2023: 6700 грн заборгованість за основною сумою боргу, 21777,50 грн заборгованість за відсотками; за договором №30959-06/2023 від 24.06.2023: 3800 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13965 грн заборгованість за відсотками; за договором № 4346987 від 08.11.2023: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 27360 грн заборгованість за відсотками; за договором № 12571-05/2024 від 10.05.2024: 1000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 450 грн заборгованість за відсотками,1450 грн заборгованість а пенею. Товариство уклало договори факторингу: 21.03.2024 №21032024 з ТОВ «Аванс Кредит»; 14.06.2021 за № 14/06/21 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», 27.11.2024 за № 2711202/2 з ТОВ «Стар Файненс Груп». За умовами вказаних договорів позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі за договорами укладеними з відповідачем. Відповідно до ухвали судді від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими до неї документами отримав за зареєстрованою адресою місця проживання 21.01.2025, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 24.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №30994-06/2023, за яким йому надано кредит на суму 12000 грн. під 1,99 % в день на строк 360 днів, дата повернення кредиту 17.06.2024. Також 01.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №00370-06/2023, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на суму 7000 грн. під 2,50 % в день на строк 360 днів, дата повернення кредиту 25.05.2024. 24.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №30959-06/2023, за яким йому надано кредит на суму 4000 грн. під 2,50 % в день на строк 360 днів, дата повернення кредиту 17.06.2024. Крім того, 08.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 4346987, за яким останньому надано кредит на суму 8000 грн. на строк 30 днів, з базовою процентною ставкою за перший день користування 71,71 %, базовою процентною ставкою з другого дня користування - 3,00 %, зниженою процентною ставкою з другого дня користування позикою 0,01 % в день, дата повернення позики 08.12.2023. 10.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 12571-05/2024, за яким останньому надано кредит на суму 1000 грн. під 1,5 % в день на строк 120 днів, дата повернення кредиту 06.09.2024. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. 21.03.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством укладено договір факторингу № 21.03.2024. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 21.03.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Аванс Кредит» реєстр боржників кількістю 7717. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами: №30994-06/2023 в сумі 22642,29 грн, з яких: 5844,72 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 16797,57 грн заборгованість за відсотками; № 00370-06/2023 в сумі 28477,50 грн, з яких: 6700 грн заборгованість за основною сумою боргу, 21777,50 грн заборгованість за відсотками; №30959-06/2023 в сумі 17765 грн, з яких: 3800 грн заборгованість за основною сумою боргу, 13965 грн заборгованість за відсотками. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством укладено договір факторингу № 14/06/21, а 11.04.2024 укладена додаткова угода № 22 до вказаного договору факторингу щодо відступлення прав вимоги згідно Реєстру Боржників № 22 від 11.04.2024. Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 11.04.2024 Товариство прийняло від ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 23. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 4346987 в сумі 35360 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 27360 грн. заборгованість за відсотками. 27.11.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27112024. Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.11.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Стар Файненс Груп» Реєстр Боржників. Відповідно до витягу з вказаного Реєстру Боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 12571-05/2024 в сумі 2900 грн, з яких: 1000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 450 грн заборгованість за відсотками,1450 грн заборгованість а пенею. Відтак, у відповідності до умов зазначених договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитні договори підписані електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вимогам до кредитних договорів.\~Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами: № 30994-06/2023 у розмірі 5844,72 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 16797,57 грн. заборгованість за відсотками; № 00370-06/2023 у розмірі 6700 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 21777,50 грн. заборгованість за відсотками; № 30959-06/2023 у розмірі 3800 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 13965 грн. заборгованість за відсотками; № 12571-05/2024 у розмірі 1000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 450 грн. заборгованість за відсотками та за договором позики № 4346987 в розмірі 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, є правомірними та підлягають до задоволення. При цьому зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 4346987 від 08.11.2023 складає 8000 грн. Беручи до уваги фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків по договору становить 7200 грн. (8000 грн. тіло кредиту х 3 % х 30 днів), котрі підлягають стягненню з відповідача. Так, відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються також частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте з такими позовними вимогами він не звертався. Таким чином, позикодавець відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором № 12571-05/2024 від 10.05.2024, суд зазначає наступне. Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного відсутні підстави для стягнення з відповідача 1450 грн пені, оскільки така нарахована у період дії в Україні воєнного стану. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитними договорами та договором позики в загальному розмірі 85534,79 грн. В силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 79,83 %, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2417,25 грн.

Outcome: partial