Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до виконкому Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на: - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , загальною площею 193,9 кв.м., у тому числі 46,4 кв.м. житлова та 147,5 кв.м. допоміжна (підсобна) площа, в цілому; - земельну ділянку площею 0,2446 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2120487200:10:002:0313; - земельну ділянку площею 0,2699 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2120487200:10:002:0312. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на вказаний будинок та земельні ділянки. На випадок своєї смерті батько позивачки залишив заповіт, яким заповів останній вищезазначене майно. Після звернення позивачки до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю усіх необхідних документів до спадкової справи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. При цьому, у позовній заяві просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача виконкому Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, а позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 392 ЦК України, встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності на спадкове майно, а саме вищевказаний будинок та земельні ділянки підтверджено наступним: копією Заповіту від 24 квітня 2010 року; копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №033649; копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами; копією довідки №1130від 22.11.2024 року; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2011 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, оскільки наявні для того законні підстави, а саме позивачкою доведено належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги, тому позовну заяву [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на вказаний будинок та земельні ділянки.

Outcome: approved