Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-10 00:00:00

06.02.2025 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 12.02.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з викликом сторін. В позові позивач посилався на те, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2014 року, який було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 650. Від вказаного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між ними не склалися, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, довгий час вони не живуть однією сім`єю, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, сім`я розпалася остаточно, тому прохає розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 24.10.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 650. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно поданої останнім заяви від 04.02.2025 прохав проводити розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, 17.02.2025 року подала заяву про визнання позову, прохала справу розглянути без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 24.10.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 650, після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 21.07.2015 року, серії [NUMBER] від 06.11.2018 року. Позивач наполягає на тому, що сімейні стосунки між ними не склалися, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, довгий час вони не живуть однією сім`єю, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Вважає, що сім`я розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати. Відповідач визнала вказані обставини, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 24.10.2014 року, мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини між сторонами припинені і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнала пред`явлений до неї позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved