Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

[PERSON] через свого представника, адвоката Пилипчук Л.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказала, що відповідач [PERSON] по справі є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , а позивач [PERSON] є матір`ю дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] . Позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 15.09.2021 року у справі №370/107/21 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Згідно вищезазначеного рішення на користь позивачки [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 30% від усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.01.2021 року. 11.10.2021 року Макарівським відділом Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження №67111940 за виконавчим листом виданим 17.09.2021 року Макарівським районним судом Київської області. Однак, [PERSON] і надалі не бажає жодним чином брати участь в утриманні спільної з позивачем доньки. Станом на квітень 2024 року сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 152770,45 грн. [PERSON] з 2019 року участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться її долею, навчанням, матеріально дитину не утримує, спілкуватися з дитиною не прагне. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач ухиляється виконувати свої батьківські обов`язки відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] . Сторони в судове засідання викликалися, однак не з`явилися. Представник позивача адвокат Пилипчук Л.М. через «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім того, зазначає, що відповідач [PERSON] за час розгляду даної справи знаючи про предмет заявленого до нього позову, жодного разу не виявив бажання заперечити проти позовних вимог, як і не з`явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини, причини неявки не повідомив. Відповідач у судове засідання викликалася належним чином у встановлений законом порядок, про що є підтвердження в матеріалах справи, однак не з`явився. Згідно із частиною першою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 15.09.2021 року у справі №370/107/21 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з реєстру Макарівської територіальної громади, встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно нотаріально завірених свідчень [PERSON] №3940, №3942 встановлено, що під час спільного проживання [PERSON] ніде не працював, завжди мав багато друзів, любив шумні компанії, мав запальний характер. Проживаючи з [PERSON] не брав участі у вихованні та піклуванні доньки - [PERSON] , [INFO] , ніяким чином не проявляв заінтересованості в її подальшій долі, не цікавився успіхами та станом здоров`я. Всі питання щодо виховання, розвитку та забезпечення дитини, [PERSON] вирішує самостійно без участі та підтримки з боку батька дитини [PERSON] . Дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON] . Згідно характеристики наданої Макарівською селищною радою за №17.8-38/25 від 04.06.2024 року, [PERSON] вживає алкоголь, притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, що підтверджується постановою Соломянського районного суду м.Києва по справі №760/4926/17 від 10.04.2017 року. Згідно рішення виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області №1347 від 03.02.2025 року, виходячи з інтересів малолітньої дитини та з метою захисту її прав, виконавчий комітет Радомишльської міської ради Житомирської області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Частиною 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України вказує, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Наявними матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує обов`язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує дитину матеріально, не піклується про життя та здоров`я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, тобто свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини. У зв`язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям дитини та виконувати свій батьківський обов`язок. Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дитини, та оздоровленні. Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину та відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов`язку по її вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав.

Outcome: approved