Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-04 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. У жовтні 2024 року ТОВ «Кредитсервіс»звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 30\~листопада 2022\~рокупозивач уклав з [PERSON] договір про надання кредиту №221130-001, за яким ТОВ «Кредитсервіс» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 28750 гривень 00 копійок строком на 365 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 15% за перший день та 9,90% в місяць. ТОВ «Кредитсервіс» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 28750 гривень 00 копійок. Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за договором про надання кредиту №221130-001 від 30 листопада 2022 року в загальному розмірі 79464 гривень 87 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 28750 гривень 00 копійок та боргу за процентами в розмірі 50714 гривень 87 копійок. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за означеним кредитним договором. Тому ТОВ «Кредитсервіс»просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором про надання кредиту №221130-001 від 30 листопада 2022 року в розмірі 79464 гривень 87 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2024 року (а.с.113) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Кредитсервіс», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2024 року (а.с.118) було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у п.5 резолютивної частини позовної заяви (а.с.15) просив розглядати справу без участі представника ТОВ «Кредитсервіс». У судовому засіданні [PERSON] не заперечує факт отримання кредитних коштів, однак у зв`язку з тяжким фінансовим становищем відповідач не змогла вчасно погасити борг за договором про надання кредиту №221130-001 від 30 листопада 2022 року. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 30\~листопада 2022\~рокупозивач уклав з [PERSON] договір про надання кредиту №221130-001 (а.с.29-36), за яким ТОВ «Кредитсервіс» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 28750 гривень 00 копійок строком на 365 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 15% за перший день та 9,90% в місяць. ТОВ «Кредитсервіс» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 25000 гривень 00 копійок за вирахуванням процентів за користування кредитом за перший день в розмірі 3750 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с.67). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про надання кредиту №221130-001 від 30 листопада 2022 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора (а.с.59). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Кредитсервіс» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч ч.1 ст.81\~ЦПК України [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за договором про надання кредиту №221130-001 від 30 листопада 2022 року. Тому у неї виник борг в загальному розмірі 79464 гривень 87 копійок, що складається з боргу за основною сумою кредиту в розмірі 28750 гривень 00 копійок та боргу за процентами в розмірі 50714 гривень 87 копійок. Ця обставина підтверджується випискою з особового рахунку та розрахунком заборгованості (а.с.58, 68-69). З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитсервіс» належить стягнути борг за договором про надання кредиту №221130-001 від 30 листопада 2022 року в розмірі 79464 гривень 87 копійок. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Кредитсервіс» сплатив судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок та витратив грошові кошти в розмірі 7000 гривень 00 копійок на оплату професійної правничої допомоги. Ці обставини підтверджуються платіжними інструкціями (а.с.27, 70). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень 00 копійок.

Outcome: approved