Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, на час продовження навчання, в розмірі частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2020 року, після розірвання шлюбу його батьків, позивач проживав і зараз проживє з матр`ю [PERSON] . До досягнення повноліття батько сплачував аліменти на утримання позивача в розмірі частини його доходів. Позивач навчається на третьому курсі відділення лікувальної справи комунального закладу освіти Полтавського базового медичного фахового коледжу Полтавської обласної ради денної форми навчання та потребує додаткового утримання. На сьогодні матеріально повністю позивача забезпечує його мати, після досягнення повноліття позивачем відповідач не надає будьякої матеріальної допомоги, хоча є працездатним та має можливість надавати грошову допомогу. Мати не в змозі самостійно утримувати позивача, тому він змушений звернутися до суду та поставити питання про стягнення аліментів з відповідача на його користь у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23 х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з чим ухвалою суду від 20.02.2025 року здійснено перехід до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтрима та просив їх задовольнити. Відповідачв судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 24.01.2007 року. Згідно довідки внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 16.03.2021 року № 671664-2021, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки комунального закладу освіти Полтавського базового медичного фахового коледжу Полтавської обласної ради від 12.12.2024 року № 02-11/230, [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання за регіональним замовленням. Термін закінчення навчання в закладі освіти 30.06.2026. Згідно\~ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При стягненні аліментів, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, передбачені\~ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач позов визнав, тому враховуючи, що повнолітній син продовжує навчання, в наслідок чого потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, який продовжує навчання, аліменти, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.01.2025 року і до закінчення чи припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з положеннями ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір за подання вказаного позову підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Поряд із цим, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з відповідача 50 відсотків судового збору у сумі 605 грн 60 коп.

Outcome: approved