Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-11 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, просила суд визнати громадянина України, [PERSON] , [INFO] , батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №1035 від 29 травня 2007 року про народження [INFO] [PERSON] та в графі «батько» зазначити « [PERSON] ». В обґрунтування поданого позову зазначено, що з відповідачем позивач проживала однією сім`єю, від спільного проживання [INFO] у них народилась донька, [PERSON] . Оскільки ними не було подано спільної заяви про реєстрацію дитини, відомості про батька були внесені згідно ч. 1 ст. 135 СК України за її вказівкою, де вона вказала батьком дитини « [PERSON] ». На даний час позивач бажає офіційно визнати батьківство, що і змусило її звернутися до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2024\~ року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні\~ представник позивача, адвокат Васильченко З.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав та просив позов задовольнити. Представник третьої особи, Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю є [PERSON] . У свідоцтві про народження в графі батько зазначений [PERSON] . Запис про батька дитини в актовому записі № 1035 від 29 травня 2007 року внесено за вказівкою матері, згідно положень ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За змістом статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд відповідно до роз`яснень п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідач визнав, що він є батьком [PERSON] , [INFO] та не заперечував щодо задоволення позову. Судом при ухваленні рішення береться до уваги, що по батькові дитина вказана як « [PERSON] », що відповідає імені відповідача, і що також є підтвердженням того, що останній є її батьком. З урахуванням того, що відповідач визнав, що він є батьком [PERSON] , а у суду немає підстав не довіряти наявним в матеріалах справи документам, в яких підтверджується те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача батьком та внесення відповідних змін до актового запису про народження є обґрунтованими, відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню. Сплачений позивачем судовий збір за клопотанням представника суд не стягує з відповідача.

Outcome: approved