Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-16 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. представник позивача Підлетейчук М.М. за допомогою підсистеми "Електронний суд", діючи в інтересах свого довірителя, звернувся до Хорольського районного суду з позовною заявою до відповідача про стягнення зборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13.08.2023 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс'' та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1255-0764, за умовами якої відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 5000,00 грн на строк 300 днів, базовий період - 14 днів (проміжки часу впродовж строку дії договору, у останні дні яких у позичальника настає особо`язок сплати відсотків за користування ним), знижена процентна ставка - 2,50 % в день, стандартна - 3,00 %. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 14.08.2023 до цього договору кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 грн. Позивач через партнера АТ КБ "Приватбанк" зарахував відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок останнього, вказаний ним у особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання по договору повністю. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, не вносив своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 18.12.2024 виникла заборгованість у загальному розмірі 30734,51 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту- 3125,00 грн, за відсотками - 27609,51 грн. Із застосуванням до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг, шляхом часткового списання відсотків за користування кредитними коштами, позивач прохає стягнути із нього частину вищевказаної заборгованості в розмірі 27000,00 грн, а саме прострочену заборгованість за тілом кредиту- 3125,00 грн, за відсотками - 23875,00 грн та судові витрати. Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 29.01.2025 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П. Ухвалою судді від 31.01.2025 у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. П. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, слід вважати відповідача [PERSON] належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, надіслані безпосередньо за місцем його реєстрації - [ADDRESS] . Представник позивача у позовній заяві прохав про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні за її відсутності. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 13.08.2023 між ТОВ "Укр Кредит Фінанс'' та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1255-0764 /а.с. 17-23/, за умовами якого відповідачу відкрито невідновлювальну кредитну лінію для задоволення особистих потреб в розмірі 5000,00 грн на строк 300 днів, тобто до 07.06.2024, базовий період - 14 днів - з 13.08.2023 по 26.08.2023 (проміжки часу впродовж строку дії договору, у останні дні яких у позичальника настає особов`язок сплати відсотків за користування ним), знижена процентна ставка - 2.50 % в день, стандартна - 3,00 %. Відповідно до паспорту споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача /а.с. 31 зворот - 34 зворот/ загальна вартість кредиту із застосуванням стандартної ставки 3% в день становить 50000,00 грн, з яких 5000,00 грн - тіло кредиту, 45000,00 грн - відсотки за користування ним на період його дії з 13.08.2023 по 07.06.2024. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 14.08.2023 до цього договору /а.с. 43 зворот - 45 зворот/, укладеної у електронному вигляді між сторонами - позивачем та [PERSON] , кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 грн. Після її укладення, як зазначено в цій угоді, сума неповрнутого кредиту становить 3125,00 грн, кількість днів кредитування - 299, орієнтовна загальна вартість кредиту - 31220,00 грн. Відповідно до довідки про перерхування суми кредиту № 1255-0764 від 13.08.2023, на банківську картку відповідача 13.08.2023 та 14.08.2023 № [NUMBER] перераховано кредитні кошти в сумі 5000,00 грн та 1000,00 грн відповідно /а.с. 41 зворот/. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1255-0764 від 13.08.2023 станом на 17.12.2024 її розмір становить 30734,51 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3125,00 грн, за відсотками - 27609,51 грн /а.с. 47/. Відповідачем [PERSON] в рахунок сплати за кредитом внесено суму 3000,00 грн. Із позовної заяви вбачається, що із застосуванням до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг, шляхом часткового списання відсотків за користування кредитними коштами, позивач прохає стягнути із [PERSON] частину вищевказаної заборгованості в розмірі 27000,00 грн, а саме заборгованість за тілом кредиту- 3125,00 грн, за відсотками - 23875,00 грн та судові витрати. Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: - його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; - воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; - він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено факт існування кредитних відносин між сторонами, що підтверджується копіями досліджених: договору про відкриття кредитної лінії № 1255-0764 від 13.08.2023 з додатками, довідки про перерахування суми кредиту, Правил відкриття кредитної лінії, затверджених наказом ТОВ "Укр Кредит Фінанс" № 40-П від 15.06.2023. Відповідно до умов вищевказаного договору, між сторонами було чітко визначено строк його дії та терміни, в які відповідач мав повернути отримані кошти та сплатити відсотки за користування ними. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Під час укладення електронного договору про відкриття кредитної лінії між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Отже, укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав вказаного вище кредитного договору, не підписував якого, доказів цього у матеріалах справи немає. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. У порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 30734,51 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3125,00 грн, за відсотками - 27609,51 грн. Із застосуванням до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг, шляхом часткового списання відсотків за користування кредитними коштами, позивач прохає стягнути із [PERSON] частину вищевказаної заборгованості в розмірі 27000,00 грн, а саме заборгованість за тілом кредиту- 3125,00 грн, за відсотками - 23875,00 грн. Відповідач не надав суду альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростував проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Отже, оцінивши докази в сукупності та взаємозв`язку, суд, з урахуванням положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає справи в межах заявлених нею вимог, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а із відповідача підлягає стягненню на користь позивача вищевказана заборгованість у розмірі 27000,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (платіжна інструкція № 45437 від 22.01.2025), а оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню ця сума судового збору.

Outcome: approved