Jurisdiction: civil
Date: 2025-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] в с. Бочечки Конотопського району, право приватної власності на земельні ділянки, розташовані на території Бочечківської сільської ради, розміром 0,568 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №025795, виданого на ім`я « [PERSON] » та розміром 1,581 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №045795, виданого на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла баба [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається зокрема з земельних ділянок, розташованих на території Бочечківської сільської ради, розміром 0,568 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка належала бабі на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №025795, та розміром 1,581 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №045795. Державні акти видані на ім`я « [PERSON] ». Єдиним спадкоємцем за законом є позивач. При подачі заяви про оформлення спадщини отримав відмову оскільки наявні розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, а саме у державних актах прізвище баби зазначено, як « [PERSON] », в свідоцтві про смерть « [PERSON] », рекомендовано звернутися до суду. Відповідач заперечень проти позову не висловив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву від 24.02.2025, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, мотивуючи тим, що правоздатність спадкодавця припинилася зі смертю. Просить врахувати правові позиції у постанові від 29.03.2023 року у справі № 532/2064/21 (провадження № 61-7216св22) та від 02 серпня 2023 року у справі № 640/1851/19 (провадження № 61-13504св21) (а.с. 50). Відповідач Бочечківська сільська рада в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі їх представника, позовні вимоги визнає. Третя особа приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Мусієнко В.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позовних вимог заперечує, оскільки [PERSON] необхідно встановити факт належності правовстановлюючих документів спадкодавцю у судовому порядку, після чого нотаріусом будуть видані свідоцтва про право на спадщину на відповідне спадкове майно (а.с. 26). Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено о 08:30 год 21.01.2025 (а.с.20). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 21.01.2025 підготовче судове засідання відкладено на 03.02.2025 на 09:00 год, визнано явку в судове засідання позивача [PERSON] обов`язковою (а.с.24). 03 лютого 2025 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду замінено відповідача Бочечківську об`єднану територіальну громаду на належного відповідача Бочечківську сільську раду. Підготовче судове засідання відкладено на 20.02.2025 на 09:30 год (а.с.44). 20 лютого 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.03.2025 на 12:45 год. (а.с.49). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Бочечки Конотопського району, у віці 82 роки (а.с.7) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] в м. Конотоп, батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.13) [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14) Як вбачається з свідоцтва про одруження [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , після одруження прізвище чоловіка та дружини [PERSON] (а.с.15) 05 липня 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с.16) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.17) Відповідно до довідки Бочечківської сільської ради від 21.11.2024 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Бочечки Конотопського району, останнє місце реєстрації - [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є: онук (дочка [PERSON] , померла раніше [INFO] ) [PERSON] . Заповіт не посвідчувався (а.с.8). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №025795 від 07.05.2002, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Бочечківської сільської ради народних депутатів від 14.09.2001, земельна ділянка розташована на території Бочечківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,568 га, належить [PERSON] (а.с.9). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №045795 від 07.05.2002, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Бочечківської сільської ради народних депутатів від 14.09.2001, земельна ділянка розташована на території Бочечківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,581 га, належить [PERSON] (а.с.10). З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 26.09.2024 вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа №114/2024, номер у спадковому реєстрі 73043491 (а.с.5). 11 грудня 2024 року (вих.№248/02-14) приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки розмірами: 1,581 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №045795 від 07.05.2002 та розміром 0,568 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №025795 від 07.05.2002, які належать померлій [PERSON] , оскільки прізвище спадкодавця зазначено у наданих державних актах « [PERSON] », у свідоцтві про смерть, яке видається згідно паспорту « [PERSON] », рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення (фактів належності спадкодавцю правовстановлюючих документів) (а.с.6) . За інформацією приватного нотаріуса після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №114/2024 на підставі заяви [PERSON] 26.09.2024 за №349. Іншими спадкоємцями за законом є: внучка [PERSON] , донька спадкодавця [PERSON] , які від прийняття спадщини за законом відмовилися, про що подали відповідні заяви до нотаріуса 26.09.2024 №№400,401, що вбчається з копії спадкової справи (а.с. 28 - 38). V. Норми права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналіз норм цієї статті дає підстави для висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України) Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, серед іншого, видають свідоцтва про право на спадщину. VI. Оцінка суду. Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,\~\~суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження №14-16цс20), відповідно до якої у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин. На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Суд зауважує, що правовий висновок у постанові від 29.03.2023 року у справі № 532/2064/21 (провадження № 61-7216св22) стосується інших правовідносин, які пов`язані з тим, що спадкодавець на момент смерті не набув право на земельну частку (пай), відповідно таке право не може бути успадковане його спадкоємцем. Також інших правовідносин (відмінних від правовідносин у справі № 577/6788/24) стосується і правовий висновок від 02 серпня 2023 року у справі № 640/1851/19 (провадження № 61-13504св21) про визнання в порядку спадкування права на частку у праві спільної власності на пайовий внесок. Натомість предметом позову в цивільній справ № 577/6788/24 є визнання права власності на земельні ділянки, які належали померлому спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності. При цьому єдиною підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину була помилка (невідповідність) в написані прізвища спадкодавця. Саме на цьому акцентує увагу третя особа приватний нотаріус Мусієнко В. у роз`ясненні 11.12.2024 спадкоємцю [PERSON] (а.с. 6), а також в листі до суду від 27.01.2025 в якому проти позову заперечує (а.с. 26). Суд погоджується із запереченнями третьої особи, з огляду на наступне. Так, главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Отже, оформлення спадкових прав з видачею свідоцтва про право на спадщину здійснюють нотаріуси. Суди ж розглядають спори з приводу захисту спадкових прав у разі їх порушення, оспорення чи/та невизнання (частина перша статті 4 ЦПК України) або в разі оскарження особою відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (статті 49, 50 Закону України «Про нотаріат»). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Суд враховує правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 26.01.2024 у справі № 731/90/22 (номер провадження 61-14481св23) в подібних правовідносинах. Так, встановивши, що рішенням суду першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд з огляду на відсутність заперечення сторін спору, задоволено позовну вимогу про встановлення факту правовстановлюючого документа спадкодавцю (в якому мала місце розбіжність в написанні по батькові власника майна спадкодавця), що слугувало єдиною визначеною нотаріусом перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на спірне майно у судовому порядку. Тобто, за наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена, це може бути підставою для відмови у позові. Зазначена практика Верховного Суду є сталою. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 червня 2018 року у справі № 182/8267/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 643/20546/14-ц, від 13 травня 2022 року у справі № 552/4460/20, від 19 травня 2022 року у справі № 636/1853/18, від 25 травня 2022 року у справі № 298/1618/19, від 08 грудня 2022 року у справі № 518/164/20. З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права на спадщину в судовому порядку слід відмовити з відсутністю порушених прав спадкоємця, щодо захисту яких він звернувся до суду саме з позовом про визнання права власності. Належним способом захисту у даному випадку є встановлення факту належності спадкодавцю державних актів. Суд не приймає визнання відповідачем позову оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку суперечить закону. Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Outcome: dismissed